GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליעד מורדוב: עוזי יהיה בשבוע הבא בן 6, הוא עדיין לא מדבר.
<ליעד מורדוב: הוא עדיין לא בא ומספר לי מה כואב לו או מה קרה לו בגן, או שום דבר כזה.
<ליעד מורדוב: אנחנו מבקשים, זה כבר יותר מדי זמן, אנחנו רוצים שההתוויה תהיה כתובה ושתעזרו לנו עם זה.
<ליעד מורדוב: תודה רבה.
<ליעד מורדוב: דבר אחר שאני באתי לדבר זה על כל עניין ההסדרה והיצוא.
<ליעד מורדוב: אני המון שנים בתחום, מכירים אותי.
<ליעד מורדוב: כפי שזה נראה כרגע, המתחרים שלנו באפריקה בעלות ייצור של שקל לגרם פרימיום עוקבים אותנו בסיבוב.
<ליעד מורדוב: כל הדרישות, האבטחה, המים, החשמל, כוח אדם, אנחנו לא נצליח כמדינת ישראל להרים את זה בקצב הזה, פשוט לא נצליח להתחרות.
<ליעד מורדוב: ביום שהיצוא ייצא אף אחד פה לא ירצה לייצא בשקל לגרם, זה לא יעניין את החקלאים.
<ליעד מורדוב: חייבים לא רק להזדרז, גם חייבים קצת להוריד את כל הדרישות שמעמיסים ומעמיסים כדי שבסופו של דבר החקלאי כן יוכל להרשות לעצמו באמת לגדל ולהציל את תחום החקלאות בישראל.
תמר זנדברג: ורד סימוביץ, מכבי.
<ורד סימוביץ: כן.
<ורד סימוביץ: קודם כל תודה על ההזדמנות ועל ההזמנה ועל הכבוד והזכות לייצג את מכבי פה, אבל לא רק מכבי.
<ורד סימוביץ: אני רופאת משפחה, מומחית ברפואת משפחה, עוסקת ברפואת משפחה, נתקלת כל יום בחולים שהם נמצאים פה בחדר, אבל לא נמצאים פה בחדר, לפחות בדיון של היום הרבה התייחסות אליהם לא הייתה.
<ורד סימוביץ: היו הרבה דברים אחרים, כנראה שזה און גואינג בדיוני הוועדה.
<ורד סימוביץ: הסיבה העיקרית שמביאה בן אדם לרופא המשפחה זה כאב.
<ורד סימוביץ: הכלים שלנו להתמודד עם כאב הם מעטים, מהרבה סיבות, גם מסיבות פרמקולוגיות, או ההיצע, וגם מסיבות של ידע, שזה פן אחר.
<ורד סימוביץ: כאב לא לומדים בבית ספר לרפואה, יש אולי שיעור פה, שיעור שם, אבל לא כאיזה שהוא נושא, כאב לא לומדים באוניברסיטה בשום צורה, אחרי ברפואת המשפחה יש קורס חובה חצי שנתי, אבל זה הכול ובעצם אולי היום, בארבע השנים האחרונות, למעט ההתמחות בכאב, שתודה לאל קיימת, לא הייתה שום התייחסות לתחום הזה של לרופא איך לטפל בכאב.
<ורד סימוביץ: אני נתקלתי בזה כרופאה צעירה והחלטתי להקדיש את חיי המקצועיים לפיתוח ולימוד של התחום הזה.
<ורד סימוביץ: אני מראשונות הדור שנקרא נאמני כאב, שזה רופאי משפחה כמוני שבעצם הקדישו את החיים המקצועיים שלהם ללמוד ולהעמיק בתחום ועברו הכשרות והשתלמויות בבתי ספר ייעודיים, זה היה לפני שהיה את מהלך ההתמחות.
<ורד סימוביץ: ההתמחות התחילה כש-70 רופאי כאב היו בכל הארץ, בפריסה ארצית, היום יש משהו כמו 100, 100 וקצת, כשחלק לא קטן מהם הם רופאי משפחה שעשו התמחות שנייה בכאב, ואנחנו מברכים על זה ומברכים על המגמה.
<ורד סימוביץ: אנחנו גם חושבים שהפתרון לטיפול הנכון והכוללני בכאב, ככה גם מכבי מאמינה, זה באמת דרך רפואת המשפחה.
<ורד סימוביץ: בתוך איגוד רופאי המשפחה אני הקמתי חוג לפני ארבע שנים, חוג לטיפול בכאב, שמאגד בתוכו מעל 250 רופאי משפחה מומחים ששמו להם למטרה לטפל יותר טוב בחולים עם כאב.
<ורד סימוביץ: אנחנו חושבים כמכבי היום, כארגון, שהקנביס באמת יכול לעזור לחלק לא מבוטל מהסובלים מכאב.
<ורד סימוביץ: אנחנו מאוד רוצים לראות את ההסדרה בתחום הזה.
<ורד סימוביץ: הקורס שמשרד הבריאות עשה, היו לנו ארבעה רופאים שהשתתפו בקורס הקודם, היו שניים שנרשמו לקורס הבא והקורס לא נפתח, הוא נדחה או לא מתקיים - - -
<ארנון אפק: עדיין.
<ארנון אפק: הוא יתקיים.
<ורד סימוביץ: יש איזה שהוא חסם מאוד משמעותי אצל הרופאים בלהירשם לקורס, למרות פניות חוזרות ונשנות מאגף הרפואה אצלנו, פניות גם ברמה אישית לרופאים שאנחנו מזהים אותם כבעלי פוטנציאל לעסוק בזה והם חסומים לחלוטין, בעיקר בגלל חשש מאלימות, זה פן אחד, במרפאות שלהם, והפן השני, וזה אולי ברמה שלנו כארגון, אנחנו לא באמת מבינים את התהליך שעומד מאחורי כל מה שייצא לרופאים האלה מבית הספר, והדגישה זאת דנה, היא דיברה על זה לפני כן, על אוקיי, אז מה הרופא עושה ברגע שהוא גומר את הקורס, איך הוא מתממשק עם המערכות הארגוניות, איך הוא מתממשק עם משרד הבריאות, איך זה בא לידי ביטוי בהטבה.
<ורד סימוביץ: הרי עברו כבר משהו כמו כמה עשרות רופאים את הקורס הזה.
<ורד סימוביץ: אתה אומר שיש היום 70 רופאים, איפה זה בא לידי ביטוי בהקלה על החיים של החולים.
<ורד סימוביץ: אני לא בטוחה שאנחנו עדיין מרגישים את זה.
<ורד סימוביץ: אולי כן, אולי אני טועה.
<יובל לנדשפט: את מתואמת עם ההנהלה שלך, מה שאת אומרת?
<ארנון אפק: ורד, בואי תצטרפי לקורס?
<יובל לנדשפט: לא, את מתואמת?
<יובל לנדשפט: יש לנו פגישה להמשקת תוכנות המחשב בשבוע הבא.
<יובל לנדשפט: אז אם - - - ממש יתנגד, הסגנית שלו - - -
<ורד סימוביץ: אתה רואה?
<ורד סימוביץ: התפרצנו לדלת פתוחה.
<יובל לנדשפט: לא, תהיי ממומשקת עם ההנהלה שלך.
<ורד סימוביץ: אני ממומשקת לחלוטין, אנחנו צריכים להבין תהליכים לפני שאנחנו פורצים לדלתות פתוחות.
<ורד סימוביץ: בכל אופן, אנחנו חושבים שצריכים לעסוק יותר באיך להקל על החולים להגיע לטיפולים שמגיעים להם ולא איך למנוע זליגה לאחרים שכן ישתמשו, אולי, כן או לא.
<ורד סימוביץ: אנחנו נשמח לכל שיתופי פעולה שיהיו פוריים ולטובת חולים.
<מתן וונונו: אני מתן וונונו, סמנכ"ל שאיפה לחיים.
<מתן וונונו: דנה בר-און העלתה קודם את הנושא של אישורי עובדים מצד משטרת ישראל ויושבת ראש הוועדה שאלה לגבי עמדת המגדלים, אז אני בין היתר מייצג את שאיפה לחיים בצד המגדלים, אני יכול להגיד לכם שכרגע יש אמנם התקדמות, אבל בפועל אין אישור לעובדים חדשים.
<מתן וונונו: זה נכון לכל החוות, ממה שאני יודע לפחות, אני אשמח לבדוק את זה בצורה מדויקת.
<דנה בר-און: אני יודעת לפחות על ארבע חוות.
<מתן וונונו: נכון לעכשיו אין לנו אישור לעובדים חדשים.
<מתן וונונו: אז חשוב להגיד את זה.
<דנה בר-און: גם לא חידושי כוח אדם לרישיונות הקיימים, שזו אחת הבעיות.
תמר זנדברג: אז אותם 400 שאושרו בשבועיים האחרונים, איפה הם נמצאים?
<דנה בר-און: אנחנו שמחים לשמוע שהם אושרו - - -
<מתן וונונו: כנראה איפה שהוא בדרך, אנחנו עדיין לא קיבלנו אישור.
תמר זנדברג: משטרה?
<יובל לנדשפט: אני יכול לתת את התשובה, בסוף.
<יובל לנדשפט: ארנון כל הזמן מסמס לי.
תמר זנדברג: לא, בנקודה הזו, מכיוון שזה לא רק עניין של ארנון, זה עניין של משטרה, אפילו לא משרד הבריאות.
<יובל לנדשפט: אני אגיד.
<יובל לנדשפט: כל העובדים הקיימים, אנחנו הארכנו את רישיונות השימוש שלהם, כל העובדים הקיימים בחוות, כולם יכולים להמשיך לעבוד למרות שהרישיונות פגו.
<מתן וונונו: הקיימים, נכון.
תמר זנדברג: והחדשים?
<יובל לנדשפט: מדובר באלפי עובדים.
<יובל לנדשפט: שתיים, עובדים חדשים, הרי המשורה שניתנת - - -
תמר זנדברג: יש אלפי עובדים בשולחן של שמונת המגדלים הקיימים?
<יובל לנדשפט: כל עוסק בתחום הקנביס צריך אישור ויש אלפי עובדים.
<יובל לנדשפט: מדובר בענף חקלאי עתיר ידיים עובדות.
<יובל לנדשפט: אם את סופרת את שמונה החוות יחד עם המחקרים, יחד עם נקודות החלוקה, עם הכול, מדובר באלפי עובדים.
תמר זנדברג: אוקיי, ומה לגבי העובדים החדשים?
<יובל לנדשפט: שתיים, לגבי העובדים החדשים.
<יובל לנדשפט: במשורה שהכנסנו, הכנסנו לפי סדר קדימויות קודם כל את אותם חוקרים במענקים שהיו צריכים, כי תאריך התפוגה היה בסוף החודש, אם לא נאשר אותם גם מענקי המחקר יפוגו ולאחר מכן התחלנו להכניס, קודם כל את עובדי החוות הקיימות, לאותה תוכנה משטרתית.
<יובל לנדשפט: יש לנו תוכנה משטרתית שאנחנו מזינים אליה את השמות שהגיעו מהחוות, חלקם כבר קיבלו, אני לא יודע לגבי החווה הספציפית של תיקון עולם, אבל פעלנו, חלקם כבר קיבלו וחלקם יקבלו במסגרת השבועות הקרובים.
<יובל לנדשפט: אנחנו מניחים שבמסגרת שלושה-ארבעה שבועות קרובים הכול ייפתר.
<יובל לנדשפט: אם המשטרה הייתה פותחת, 'תשלחו לנו כמה שאתם רוצים', בשבוע היינו גומרים את הכול, גם בכוח אדם.
<יובל לנדשפט: אבל זה לא אפשרי, גם הם, יש כמות מסוימת של ידיים שעוסקות במלאכה שם.
תמר זנדברג: אוקיי, אנחנו נעשה מעקב אחרי הנושא הזה בעוד שבועיים מהיום, שנראה שבאמת דברים מתקדמים.
תמר זנדברג: בבקשה, צוות הוועדה, משטרה, מגדלים, נציגי המגדלים, מכם כשולחן, לא חשוב מי, זו בעיה של כולם, משרד הבריאות, עם בקרה מצד לצורך העניין דנה, כמייצגת הגורמים המיודעים בדבר.
תמר זנדברג: נעשה את המרובע הזה עוד שבועיים מהיום ובמידת הצורך נפעל בסיוע שלכם מול המשרד לבטחון פנים ומי שיהיה צריך.
<דנה בר-און: קודם כל תודה רבה, תמר.
תמר זנדברג: אני רק סוגרת את הנקודה הזו.
תמר זנדברג: מתן, תמשיך.
<מתן וונונו: אני רק אגיד, מצד יובל ומשרד הבריאות באמת יש מאמץ חד משמעי מכיוון ההסדרה של העובדים החדשים.
<מתן וונונו: אני רוצה רק משהו קטן, אמנם אין פה כבר את הייצוג של המשרד לבטחון פנים, אבל אני רק אגיד שהם מדברים על זליגה.
<מתן וונונו: אם לצורך העניין, אני אתן מספרים, גם אם אני לא מדייק, היום המטופלים צורכים טון קנביס בחודש, לצורך העניין, ברגע שמדברים על 200 מגדלים אנחנו נגיע לכמויות, אני סתם אזרוק מספרים, של 100 או 200 טון בחודש ואם הצריכה לא תגדל, אז יהיו פה 100-200 טון עודפים בכל חודש ואם לא נעשה יצוא, אז ה-100-200 טון בכל חודש יישארו כאן ואז כבר - - -
<קריאה: יושמדו.
<יובל לנדשפט: אנחנו - - - שיש זליגה מהמגדלים.
<מתן וונונו: אין לי ספק, אבל המשרד לבטחון - - -
<יובל לנדשפט: לכן אנחנו מניחים שגם בעתיד לא תהיה זליגה.
<מתן וונונו: מצדכם אין לי ספק, המשרד לבטחון פנים נגד יצוא מהסיבה של זליגה.
<מתן וונונו: זה מה שהוא אמר.
תמר זנדברג: מיקי, אחריו אורי גלזר.
<מיכאל עופר: שלום לכולם, שמי מיקי עופר, אני הרוקח הראשי של שאיפה לחיים.
<מיכאל עופר: בימים אלה של בירוקרטיה ממשלתית וביקורת על בירוקרטיה ממשלתית אני רוצה להגיד כמה מילים טובות על היק"ר.
<מיכאל עופר: ההסדרה, הספר הירוק, כל מה שהם עשו בתקופה כל כך קצרה, אני יכול להגיד רק מילה אחת – שאפו.
<מיכאל עופר: גם בבעיות שאנחנו נתקלים מול רגולציות כאלה ואחרות הפתרונות שניתנים הם פתרונות מידיים ואנחנו מקבלים את כל העזרה מהיק"ר.
<מיכאל עופר: לגבי הזמן שההסדרה לוקחת.
<מיכאל עופר: להקים מפעל פארמה עלול לקחת שנתיים-שלוש, אנחנו מאמינים, כמו שיובל אמר, שלקראת סוף 2017, תחילת 2018, אנחנו נעמוד עם מפעל פארמה עובד, מייצר, את כל מה שצריך.
<מיכאל עופר: זה באיזה שהוא מקום גם שיא עולמי.
<יובל לנדשפט: דרך אגב, יש עוד שלושה באותו מצב, אני לא אגיד מי בדיוק, הם לא נמצאים פה, ולא אלה שדווקא דנה אמרה.
<יובל לנדשפט: דווקא הם לא.
תמר זנדברג: בסדר, קיבלת מדליה, מה אתה רוצה?
תמר זנדברג: קיבלת ציון לשבח, קח את זה ואחוז ברגע.
<מיכאל עופר: חבל שליעד איננה פה, אני אגיד את זה לפרוטוקול, שאיפה לחיים מריצה כרגע, בימים אלה, ניסוי קליני באוטיזם, עם פרופ' עדי הרן, פה בשערי צדק, הניסוי הזה הוא און גואינג, הוא כבר בן חודשיים, הוא ייערך חצי שנה, ואנחנו מקווים שבסוף הניסוי הזה יהיו לנו הבהרות ויהיו לנו תובנות כיצד הקנביס עובד בנושא ילדים אוטיסטיים.
<מיכאל עופר: הניסוי נערך בשלוש זרועות, פעם אחת קנבינואידים, פעם אחת אול פלנט, זאת אומרת כל הצמח, ופעם אחת פלסבו.
<מיכאל עופר: הניסוי נערך בתקנים של FDA שבסופו של תהליך אנחנו נקבל ניסוי קליני שיוכל לשמש לכל דבר ועניין לשימוש באוטיזם.
<מיכאל עופר: לחיוב ולשלילה כמובן.
תמר זנדברג: אורי גלזר, בבקשה.
<אורי גלזר: תודה.
<אורי גלזר: קודם כל אני אמשיך את הקומפלימנט של מיקי ליובל ולמשרד הבריאות, שבאמת הקימו משהו של יש מאין.
<יובל לנדשפט: ואני היום לא רציתי לבוא.
תמר זנדברג: היית מפספס את כל המחמאות האלה.
<ארנון אפק: אתה רואה?
<ארנון אפק: אמרתי, הכרחתי אותו.
<אורי גלזר: ריכזתי את ההקמה של התחום במשרד הבריאות בהתנדבות מ-2003 עד 2013, אני חושב בינואר 13' קם היק"ר, נכנס יובל לתפקיד, קיבל תחום לא קיים ואנחנו נמצאים ב-2017 ואפשר לשבח על כך.
<אורי גלזר: אבל אני מדבר מהמקום של המטופלים.
<אורי גלזר: במקרה אני המטופל 001, יש איתי היום 30,000 חברים שמוציאים כל חודש מהכיס עד 500 שקל, הגענו ל-160 מיליון שקל בשנה, שהמטופלים מממנים.
<אורי גלזר: לא המדינה, לא סל התרופות, אנחנו עוד רחוקים מהמציאות הזו שנות אור.
<אורי גלזר: זה אומר שהקמנו קואופרטיב של המטופלים.
<אורי גלזר: קואופרטיב זו כלכלה דמוקרטית, אף בעל הון לא יכול להשתלט עליה, יש ועדה שנבחרת בצורה דמוקרטית והתכניות הכלכליות וההשקעות שלה בצורה דמוקרטית.
<אורי גלזר: הגוף קיים, קם, חתם גם עם מגדלים קיימים וגם עם המגדלים שבדרך, כרגע אנחנו כבר יושבים על מחיר של 5.75 לגרם למטופל חומר גלם, פלוס 100 שקל כל המערך על פי הרפורמה כלשונה, בהפצה עד לבית הלקוח, לא צריך להגיע לאברבנאל.
<אורי גלזר: אם נסתכל, היום הממוצע הוא 30 גרם, נעגל, היום המחיר הוא 470 שקל, זה אומר שיורד המחיר ישר ל-322 עד הבית, כולל 20 שקל דמי ניהול של קנאטיב, כי צריך איכשהו לנהל את המערך הזה.
<אורי גלזר: קנאטיב לא שם את עצמו להיות מגדל, לא שם את עצמו להיות מספק, אלא שם את עצמו להיות נציג ומוציא לפועל של האינטרסים של המטופלים ולהתחיל לדאוג לזכויות המטופל ולהתוויות.
<אורי גלזר: ואם אני אתחיל את הדרך הזו, נגמר פה דיון של הרבה חלומות, שהמטופלים עצמם קמים לעזור שזה יקרה.
<אורי גלזר: רשת תומכי קהילה.
<אורי גלזר: אנחנו כרגע מסננים ומכשירים מטופלים שהיו משהו בחיים, עורך דין, איש שיווק, קיבלו מחלה, שרדו, מסתכלים, אין להם מה לעשות בחיים, אנחנו מכשירים אותם עכשיו.
<אורי גלזר: ברחבי הארץ יהיו תומכי קהילה שיפגשו את המטופלים, בירוקרטיה, הכנה למה שקיים לנו כיום עד למצב, ובהמשך, זה לא מיד, ממש ננהל את המחלה, למי שיש מחלה כרונית.
<אורי גלזר: בעלות של 150-160 שקל לפגישה, לא 3,000 שקל שקיים היום, אם מישהו רוצה.
<אורי גלזר: אתם כולם מכירים פה את המסחרה שקמה.
<אורי גלזר: החזון של קנאטיב הוא קודם כל במיידי לדאוג למחיר ולאיכות עם מה שיש לנו כיום, לדאוג בראייה ארוכת טווח לחקלאות ולתעשייה, כי כרגע, שוב, כל עוד לא ייפתח היצוא, מה לעשות, המטופלים מממנים את התחום, עם כל הכבוד לכולם, לא את היק"ר, אבל את התחום.
<אורי גלזר: המערכת כבר קמה, המערכת קיימת, יש כבר מערכות הנהלה, יש ועדות ביקורת, הצטרפו משלומי סנדק, האבא של המטופלים, יש שקוראים לו, עד לאורן ליבוביץ, עלה ירוק, התיישבו כולם בשולחן אחד להניע את החזון הזה.
<אורי גלזר: מועצה ציבורית שיושבים בה גם מרכז ברית הקואופרטיבים עם יפעת סולל, עזרו לנו גם מרכז הקואופרציה.
<אורי גלזר: זאת אומרת גם הקונקורנציות התאחדו להקים את זה, אריה עמית, משה אוסטובר, שהקים את ועדת הבריאות בלשכת עורכי הדין, דדי מאיר עוזר לנו מבחוץ כרגע, כל עוד הוא יקבל את האישור מהטכניון.
תמר זנדברג: הקואופרטיב עובד במודל קואופרטיבי?
תמר זנדברג: כלומר בן אדם מצטרף תמורת איזה שהיא קניית חלק או מניה?
<אורי גלזר: מניה.
תמר זנדברג: וכמה חברים כרגע הצטרפו?
<אורי גלזר: עוד לא צירפנו חברים.
<אורי גלזר: כשמערך תומכי הקהילה יורד לשטח אנחנו מגיעים ליעד של 3,000 מטופלים.
<אורי גלזר: רוצים להצטרף כבר אלפים, יצאנו בערב פסח, עבדות לחירות, קיבלנו אפילו ברכת מזל טוב מיובל, גם שהוא לא היה בארץ.
<אורי גלזר: כבר אתמול ניגשו מטופלים למגדלים שחתמנו איתם, הזדהו, הראו את הכרטיס, קיבלו ב-20% פחות את העלות החודשית שלהם.
<אורי גלזר: זה כבר קיים.
<אורי גלזר: אנחנו נתחיל רק ב-3,000.
<אורי גלזר: כשנגיע ל-5,000 ייבחרו על ידי הקהילה נציג המטופלים ונציג המטפלים לוועד המנהל.
<אורי גלזר: אם למישהו יש התנגדות לרעיון, שיעלה אותו פה.
<אורי גלזר: לא? אז אני מבקש ממשרד הבריאות, מיובל, מעבר ל - - -
<יובל לנדשפט: אנחנו אמרנו בעבר, כשאורי פרש את הרעיון בפנינו, אמרנו בצורה פשוטה, התייעצנו עם שרונה והכול, אמרנו כל דבר שתכליתו לסייע למטופלים, נעשה בצורה חוקית ומקדם את התחום, את התרבות, את הדו שיח התרבותי, יבורך וזה מבורך.
<אורי גלזר: עם כוונה של קנאטיב, ואנחנו בחבלי לידה, אנחנו יוצאים עכשיו החוצה, נשמח מאוד לעזרה של היק"ר.
<יובל לנדשפט: קבענו פגישה - - -
<אורי גלזר: יש לנו פגישה ביום חמישי, אני מבקש לעשות את זה - - - זה לידה, היא קשה, יש המון מתנגדים לדבר הזה, אנחנו נוגעים בהרבה אינטרסים, ליק"ר להחזיק לנו את היד בצירים.
תמר זנדברג: אכן תודה על ההצגה, אנחנו גם נמשיך לעקוב פה בוועדה.
תמר זנדברג: אילה סמית, אחרונה, ישראל אומרת לא לסמים ואחר כך דוברת אחרונה ואז ארנון אפק יסכם ואנחנו נסכם.
<אילה סמית: שלום, אז קוראים לי אילה, אני מישראל אומרת לא לסמים.
<אילה סמית: הפעם דווקא רציתי לדבר בשם המושבניקים.
<אילה סמית: אני מושבניקית, חקלאית, מגדלת בפועל, לגבי הזליגה שדיברת עליה.
תמר זנדברג: מה את מגדלת?
<אילה סמית: תמרים, בבקעת הירדן.
<אילה סמית: מהניסיון האישי שלי, לגדל בחממה קנביס, עם התאילנדים, ואחרי זה להעביר את זה ל - - -
<ארנון אפק: זה לא עם תאילנדים.
<אילה סמית: אוקיי, אז מה שזה לא יהיה, וזה בתוך העסק המשפחתי והנער או הנערה באים לעזור לאבא ואמא במשק, אני יודעת, אני עשיתי את זה - - -
<קריאה: אין להם אישור כניסה, סליחה שאני עוצר אותך.
<אילה סמית: יפה, נהדר.
<אילה סמית: זה להביא את הסמים לתוך היישוב.
<אילה סמית: אני לא ראיתי שדות של פרגים בתוך חקלאות, בתוך היישובים הקהילתיים, אני חושבת שזה לא המקום הנכון והזליגה תהיה מאוד מאוד קשה למנוע.
<אילה סמית: שלא נבכה בשנים הבאות שלנו על היישובים החקלאיים.
<יובל לנדשפט: משרד הבריאות ציין שאין זליגה מהחוות.
<אילה סמית: ציין, ויש את החיים.
תמר זנדברג: בבקשה, פרופ' אפק.
<ארנון אפק: אני אהיה מאוד קצר.
<ארנון אפק: קודם כל אני אענה לדוברת האחרונה, זה לא יהיה ככה, בשום פנים ואופן אין הכוונה - - - קנביס לא יכול להתנהל כעסק משפחתי כמו גידול תמרים או גידול כל מוצר אחר, זה עולם אחר של רגולציה, בדיוק כדי למנוע את הדברים שאמרת, לכן אין שום חשש לדבר הזה.
<ארנון אפק: אף אחד לא יכול להיכנס, כולל לא הבן של בעל הבית, למקום עצמו.
<ארנון אפק: לא יהיה דבר כזה, כי אנחנו רוצים למנוע את הדברים שאמרת וטוב שציינת את זה.
<ארנון אפק: שמעתם על מפעל שנמצא בתהליכים, ישנם עוד מפעלים שנמצאים בתהליכים, דנה, ובסופו של דבר יהיו כאן מפעלים בארץ בסטנדרט גבוה, באמת באמת במהירות שיא.
<ארנון אפק: הם נעזרים בידע בינלאומי, זה שיקול שלהם, זה מותר.
<ארנון אפק: היום גם בחו"ל נעזרים בידע ישראלי, כך שבפירוש ידע הוא חשוב, אבל זה לא מפעלים של חו"ל, אלא מפעלים באמצעות יזמים ישראליים.
<ארנון אפק: ולגבי החולים, בסוף.
<ארנון אפק: אל"ף, כל חולה הוא חולה וגם אם בסוף אנחנו מסיימים עם 40 איש שלא מקבלים טיפול אני מצטער וננסה לטפל בהם, אבל תזכרו את המספרים שאנחנו נמצאים בימים האלה.
<ארנון אפק: אנחנו מדברים על עשרות אלפי אנשים, על 20,000 פניות ברבעון.
<ארנון אפק: זה לא המספרים ואנחנו ננסה לתת מענה גם לבודדים שלא קיבלו מענה.
<ארנון אפק: נקודת החלוקה באברבנאל.
<ארנון אפק: אתה צודק, אנחנו לא מאושרים ממה שקורה שם ויובל אישית נמצא שם כדי לנסות לתקן את זה, אבל זה ייעלם מן העולם.
<ארנון אפק: זה בסוף התהליך הזה, אני מאמין תוך חצי שנה, מקסימום, כמו שאמר יובל, רבעון א' ב-18', זה ייוּתר, אנחנו לא רוצים את זה יותר, אתה צודק.
<משה בר: אבל עד שזה יהיה מתוקן אפשר להוציא הוראה שנכים על כיסאות גלגלים, שאין להם תנאים, שייתנו להם קודם ולא להשאיר אותם שם לחכות.
<יובל לנדשפט: משה, אחרי שדיברנו, ודיברת עם ריקי גם, אנחנו הקצינו עשרות אלפי שקלים לאברבנאל, על חשבוננו, כדי שיעשה טיוב בתשתיותיו ואתם רואים את זה שם, זה תוך כדי בינוי, הבינוי גם לוקח.
<יובל לנדשפט: גם זה וגם עם הספקים הקיימים ובפירוש נתאם את ה - - -
<משה בר: אני יודע את כל זה, אבל בינתיים הבקשה שלי קטנה מאוד, לנכים קשים על כיסאות גלגלים, שאין להם שם תמרון, הם יושבים במקום חם.
<יובל לנדשפט: זו הנחיה, משה.
<משה בר: בסדר, אבל אנחנו לא יכולים, גם אם צריכים לשירותים, חלק לא יכולים גם להתאפק.
<ארנון אפק: בסדר, אנחנו נבחן את הנושא הזה.
<ארנון אפק: אני מציע באמת, יובל, שנראה מה אפשר לסייע לאנשים, כי בסופו של דבר זו המטרה שלנו.
<ארנון אפק: התחילו לדבר על העלויות של התהליך הזה.
<ארנון אפק: נכון, מדובר בתהליך לא זול, אבל זה לא שהאלטרנטיבה היא לייבא במדינה אחרת בעלויות אפסיות, לא זה המוצר שאנחנו רוצים.
<ארנון אפק: אנחנו רוצים מוצר שנבדק ונבחן.
<ארנון אפק: אני מנסה להסביר כרגע למה שהעלית, המוצר שאנחנו נייצר יהיה מוצר אחר לגמרי, יהיה בו אחוז קבוע, תהיה אצווה, היא תיבדק, ביחד עם משרד החקלאות, כדי שתהיה אחידות.
<ארנון אפק: זה לא אותו מוצר שמיוצר ונמכר בשקל ומקורו ממדינה אחרת.
<ארנון אפק: דיבר כאן מיקי על משהו שבעיניי הוא מדהים.
<ארנון אפק: אל"ף, אני הצטערתי לשמוע, אבל מיקי דיבר על ניסוי קליני שנערך בנושא הספקטרום לפי נוהלי הלסינקי בבית חולים שערי צדק, ובסופו, אני מאוד מקווה שתהיה לנו תשובה מדעית האם זה עוזר, לא עוזר, ומה מתוך הקנבינואידים לפחות יכוון אותנו למה יוכל לעזור.
<ליעד מורדוב: אז אם אפשר לענות, אני כהורים, ומאוד מאוד מאוד חלק מכל התהליך הזה, אנחנו מאוד לא מרוצים מהניסוי הזה.
<ליעד מורדוב: עוד פעם, לא נגיד כאן שמות, יש חברה ספציפית שפרופ' מאירי כבר מצא שבשמן של - - - שינויים ו-CBG, שזה בכלל לא CFC ולא CBD, הנה, מצאו חומר אחר שמדבר אל האוטיסטים בכלל ואנחנו מפחדים, כהורים, שהתוצאות של הניסוי הזה בשערי צדק ייצאו פשוט שגויות בגלל החומרים שהשתמשו בניסוי.
<ליעד מורדוב: אנחנו מבקשים שלא יידבקו לחברה אחת.
<ארנון אפק: לא, אנחנו לא נדבקים.
<ארנון אפק: ליעד, נורא חשוב שאת אומרת, כל מי שהוא עומד בסטנדרטים ויגיש בקשה לביצוע ניסויים קליניים לפי הסטנדרטים ואישור ועדות הלסינקי והכול יקבל לזה אישור.
<ארנון אפק: בשביל זה יש ועדה, ישראל היא אחת המדינות היחידות בעולם שיש את כל התהליך הזה וזה חלק מעולם ההסדרה וזה מאוד חשוב.
<ליעד מורדוב: אבל יש בעיה שחברה אחת מנסה להשתלט על כל המצב.
<מתן וונונו: חשוב לי להגיד, הזכרת CBG, כחלק מהניסוי יש פורמולה של CBD ו-THC.
<מתן וונונו: זאת אומרת אם זה כמו שאת אומרת אנחנו נראה באמת תוצאות חד משמעית של CBD ו-THC ללא ה-CBG בחומרים כאלה ואחרים, שיכולים לעשות את ההבדל.
<מתן וונונו: פרופ' מאירי בו זמנית אמר שבאותו זן של אותה חברה מסוימת יש ערך מוסף נורא נורא גדול למטופלים.
<מתן וונונו: אז אם לחברה אחת יש את הזן הזה, את רוצה למנוע ממטופלים, מילדים, את הגישה לאותם קנבינואידים שיכולים לעזור להם בגלל שאין את זה לחוות אחרות?
<ארנון אפק: עולם ההסדרה ינוע מהעולם הזה, הוא לא יהיה שם.
<ארנון אפק: יהיו תוצרים שיהיו ברמה של סטנדרטיזציה ואנחנו מנסים להתרחק בדיוק מהמקום שאת מצביעה עליו ובצדק רב.
תמר זנדברג: בסדר, בוא נתקדם מהנקודה הזאת.
<ארנון אפק: ורד היקרה, העשייה של רופאי המשפחה בנושא נאמני כאב היא יותר ממבורכת, גם הוועדה בראשותך אמרה לא פעם איזה בעיה קשה יש בנושא מרפאות הכאב והעומס והעובדה שרופאי משפחה, והיה לי גם הכבוד לבוא, נסעתי במיוחד כדי להצטרף אליכם ולהשתתף איתכם, וככל שיותר רופאי משפחה יעסקו בכאב , יקדמו אותו ויהיו חלק, ואת מוזמנת להצטרף לקורס, מתי שאת רוצה, ואת תראי שהקורס הזה הוא אחר לגמרי.
<ארנון אפק: גם אם יש הערות, אנחנו נתקן.
<ארנון אפק: ואני אסיים עם נושא הקואופרטיב, זה חלק מהעולם המשוחרר, החופשי, שבו אנחנו באמת רוצים שאנשים יפעלו, אורי, ויעזרו למטופלים ואני חושב שלכיוון הזה אנחנו בדיוק מכוונים.
<ארנון אפק: העלות היא עלות גבוהה, אבל אני באמת אומר לכם שאין שום מניעה, בוודאי אחרי שנסיים את התהליך, מאזרחים במדינת ישראל לבוא ולהגיש את זה לשר, באינדיקציות ברורות.
<ארנון אפק: אחרי שיהיה תהליך ההסדרה זה מאוד יסייע לכם ובפירוש ב- medical grade cannabis, בחזון, אני באמת רואה אותו גם בסל, אין שום מניעה, כמובן כפוף להחלטת ועדת הסל.
<ארנון אפק: ואני אגיד תודה גם לך, היה לי באמת כבוד אדיר להיות כאן ולהיות חלק מתהליך שעוזר לאנשים ואין דבר יותר גדול ממנו.
תמר זנדברג: אז קודם כל תודה, ובאמת כיוון שאני מבינה שזו ישיבה אחרונה שלך - - -
<יובל לנדשפט: לא בטוח.
תמר זנדברג: אצלנו לפחות.
<יובל לנדשפט: הוא לא רוצה לשחרר אותי, יובל.
תמר זנדברג: אז אם ככה לא ניפרד במילים גדולות מדי, אבל רק באמת תודת ביניים על הליווי שלך ובאמת מבחינתנו כוועדה אתה כל פעם התייצבת פה, ענית על הדברים בצורה באמת מהמדרג הגבוה ביותר שמצופה מאיש מקצוע במשרד.
תמר זנדברג: באמת תודה על שיתוף הפעולה ועל ההיענות.
תמר זנדברג: אם תוכל רק מילה אחת לגבי מה שהוזכר כאן, לגבי התוכנה של הרופאים.
תמר זנדברג: אני מבינה שהם לומדים להשתמש בתוכנה, אבל האם יש דברים בגו?
תמר זנדברג: כיוון שגם הדברים הוזכרו על ידי ורד ממכבי, איך אתם רואים את ממשק העבודה הזה בין הרופאים לבין - - -
<יובל לנדשפט: הרופאים עצמם, בקורס ההכשרה לרופאים, שהוא קורס ברמה הגבוהה ביותר, גבוהה מאוד, ויעידו על כך רופאים שנמצאים בקורס ולא לא מפי הסוס, במפגש הרביעי אנחנו מלמדים אותם את אותה תוכנה שכל אותם רופאים שיוכשרו על ידינו יעבדו וזו התרופה שיכולה לחשוף בפניו של הרופא את התיק הרפואי של המטופל שצבור אצלנו, כיוון שמדובר פה בממשקים בין קופות חולים שונים ובין בתי חולים ואם יש דבר שהוא קשה הרי זה לערב את התוכנות של כולם, בלתי אפשרי.
<יובל לנדשפט: לכן על התוכנה שלנו, הרופאים ייכנסו פנימה, כאשר לימדנו אותם בקורס את התוכנה.
<יובל לנדשפט: התוכנה לא אומרת להם מה לכתוב, אנחנו לא יכולים, התוכנה להגיד להם?
<יובל לנדשפט: אינני מבין מהיכן צץ הקשקוש הזה, אבל קורה שלפעמים אומרים דברים לא נכונים.
<יובל לנדשפט: קורה.
<ארנון אפק: חוסר הבנה.
<יובל לנדשפט: גם בדיון שלא הייתי, שאמרו שאני שותף ב - - - גם זה לכאורה, אני אומר, הכול קורה.
<יובל לנדשפט: עדיין לכאורה, בלי הלכאורה, גם בהחלטת הממשלה כתוב ביקורת על נאותות הפרקטיקה הרפואית.
<יובל לנדשפט: יכול להיות שלכך דנה התכוונה ולכן אני כבר מתנצל מראש על מה שאמרתי קודם.
<יובל לנדשפט: יכול להיות.
<יובל לנדשפט: כן, תהיה בקרה על נאונות הפרקטיקה הרפואית, הרופאים שירשמו את הקנביס, שירשמו את אותו רישיון, כי זה כתוב בהחלטת הממשלה, לא אנחנו, לא המצאנו, ממשלת ישראל אמרה על זה 'תנו לרופאים את הזכות ואת היכולת ואת ההכשרה לרשום קנביס כמעט כמו תרופה אחרת, אבל תבדקו', והבדיקה תהיה אכן גם דרך התוכנה.
<יובל לנדשפט: היק"ר יקבל תקנים של רופאים שלנו שיישבו ויעשו כניסה פנימה, דרך אותה מערכת הם יכולים להיכנס, כי כל רופא יכול להיכנס רק למטופליו, להיכנס לתיקים רפואיים, ויבדקו את נאותות הפרקטיקה הרפואית.
<יובל לנדשפט: אם הם יראו שהכול טוב, נהדר, ואם הם יראו שצריך לשפר ולתקן, יעירו.
<ארנון אפק: אבל לפעמים זה קיים.
<יובל לנדשפט: נכון, כמו בכל תרופה.
תמר זנדברג: קודם כל תודה לכולם על ההשתתפות ועל מסירת המידע ובאמת על החלפת הדעות, הוועדה הזו באמת הפכה להיות שולחן ככה עגול לכל הגורמים השונים.
תמר זנדברג: הוועדה תקיים, לא באמצעות ישיבה, אלא באמצעות ארבעת הגורמים שציינתי, מעקב בעוד שבועיים מהיום על נושאי אישורי העובדים בחוות, גם הקיימות וגם החדשים, באמצעות שולחן המגדלים, המשטרה, משרד הבריאות ונציגי החולים, כדי לוודא שאכן מדובר רק באיזה שהוא עיכוב, יחסית לצוואר הבקבוק שנפתח, ולא בבעיה.
תמר זנדברג: והיה ויש בעיה נטפל בה.
תמר זנדברג: אנחנו פונים אליכם, משרד הבריאות, ונעקוב גם אחרי הנושא של העישון מחוץ לבית.
תמר זנדברג: קודם כל אנחנו מקבלים בברכה, קיבלנו בברכה את הנוהל ואת הצהרת הכוונות גם על השימוש מחוץ לבית וגם כמובן על קיצור התורים, אבל אנחנו נעשה מעקב אחרי שני הדברים האלה על מנת לוודא שבאמת הם משיגים את מטרתם.
תמר זנדברג: אותו דבר בתחום הרופאים והנפקת הרישיונות.
תמר זנדברג: אנחנו רואים שזה קצת קשה עדיין ועדיין בקשותינו לעבור למשטר של רופא שמנפיק רישיון, אני רואה שהוא עדיין לא נופל אצלכם במקום נוח מבחינת משרד הבריאות.
תמר זנדברג: במושב הקיץ אנחנו נערוך ישיבת מעקב נוספת בנושא ממשקי קופות החולים, קורס הרופאים ומשרד הבריאות.
תמר זנדברג: בעבר אנחנו נתקלנו בקשיים גדולים מאוד, גם מול קופות החולים, ספציפית בתחום של רפואת כאב, אבל לא רק, ואל מול משרד הבריאות.
תמר זנדברג: אנחנו נמשיך ללוש את הנושא הזה במהלך מושב הקיץ, נזמין את כל נציגי קופות החולים, נרצה לשמוע מכם גם מה קורה במרפאות הכאב, האם אתם אולי קצת נרגעים וכן יכולים להתיר את נושא הרישיונות ולשחרר אותו קצת קדימה.
תמר זנדברג: גם הזמן שהתקדם וגם עם התקדמות הקורסים והגיוס של הרופאים וקופות החולים אולי יוכל קצת להקל גם שם.
תמר זנדברג: אנחנו נערוך ישיבת מעקב, או ישיבה נפרדת, שאני חושבת שעדיין לא עשינו, בנושא היצוא בשבועות הקרובים.