GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: שב רגע, שמישהו יפנה לו כיסא, בינתיים פרופ' שפירא ונחזור אליך, בסדר?
תמר זנדברג: אתה הבא.
<יורם שפירא: אני שמח שכל - - -
תמר זנדברג: אנחנו שמחים שאתה משתתף.
<יורם שפירא: משום שהם באמת לטעמי עושים, בגלל שהנושא הוא מאד רגיש, הם עושים את זה באחריות, בצורה רצינית מאד.
<יורם שפירא: דיברנו על מחקר.
<יורם שפירא: כאשר אתה לוקח שתי קבוצות, אחת אתה נותן להן פלסצבו אֵינְבּוֹ ולאחת אתה נותן תרופה, סדר גודל של 30% מהחולים שאתה נותן להם אֵינְבּוֹ, מרגישים כאילו נתת להם את התרופה הרגילה.
<יורם שפירא: לכן יש פה בעיה לא פשוטה בנושא בכלל של מחקר בתרופות.
<יורם שפירא: אני אתן משהו פיקנטי.
<יורם שפירא: לפני כמה שנים פיתחו תרופה לטיפול ביתר לחץ דם ריאתי.
<יורם שפירא: הייתה לה תופעה לוואי מסוימת ותיכף תבינו מהי והיום המניות של החברה מאד עלו משום שלתרופה הזאת קוראים ויאגרה.
<יורם שפירא: זאת אומרת, אנחנו לא יודעים בכלל, יש המון תופעות להמון המון תרופות שאנחנו לא יודעים עליהן.
<יורם שפירא: אני רופא מרדים במקצועי, רוב תרופות ההרדמה אנחנו לא יודעים עליהן מספיק.
<יורם שפירא: רצפטורים וכל הדברים האלה, לא יודעים איך בדיוק הן עובדות אבל הן עובדות.
<יורם שפירא: רוב התרופות הפסיכיאטריות, כלומר, כשאנחנו מגיעים אל תרופות שעובדות מעל הכתפיים, אנחנו הרבה מאד דברים לא יודעים.
<יורם שפירא: אותו הדבר גם בקנביס ואני שמח שאנשים ממשיכים לבדוק את הנושא ולהגיע לתשובות.
<יורם שפירא: תודה רבה.
תמר זנדברג: תומר, בבקשה.
<תומר טל: תודה רבה גבירתי יושבת הראש.
<תומר טל: אני אנסה להיות מאד ברור.
<תומר טל: תסלחו לי על הרגישות ועל הרעידות בגלל הפוסט טראומה והכאב.
<תומר טל: הצמיד שיש לי פה הוא צמיד שחולק לנו באירוע של פוסט טראומטיים נפגעי, אני יודעת שמאד אכפת לך מחיילי צה"ל ומנפגעי טרור אז תקשיב טוב מאד.
<מיכאל דור: אני מקשיב כל הזמן.
<תומר טל: אז בוא - - -
תמר זנדברג: תומר, תומר.
<תומר טל: סליחה, סליחה.
תמר זנדברג: אמור את דבריך.
<תומר טל: או.
<תומר טל: קיי.
<תומר טל: הצמיד הוא של הפוסט טראומטיים מאירוע הקרוואנים.
<תומר טל: אתם תראו על זה בערוץ 2.
<תומר טל: 99% מהם משתמשים בקנביס רפואי.
<תומר טל: 99% מהם בחוסר רפואי של 80% מהקנביס, קונים אצל סוחרי סמים שמנצלים אותם, ד"ר דור.
<תומר טל: המומחים של "תיקון עולם" שאני עבדתי שם שש שנים, עזרתי, אני אחד מבעלי הידע של ישראל, חזרו מקנדה ואמרו: אין חייל, אין בכל העולם מדינה אחת מערבית שיש בה חולה בחוסר רפואי, רק בישראל.
<תומר טל: בקנדה פוסט טראומטיים מקבלים מינימום 80 גרם, אתה יודע למה?
<תומר טל: כי הם מפחדים מהנזק שייגרם לו לכל החיים מזה שמשאירים אותו בחוסר רפואי.
<תומר טל: אגב, אני קניתי החודש ב-6,000 שקל, ניסו לנצל אותי שני אנשים מינית ונסעתי ברחבי הארץ מאילת עד לצפון.
<תומר טל: אני מתחנן שתעזרו לי ולחברים שלי כי אנחנו בסכנת חיים.
<תומר טל: אז כתוב פה "לא מפקירים פצועים בשטח".
<תומר טל: בתור מומחה לקנביס שהדריך יותר מאלפיים איש, כדי להיגמל מהתרופות הנוראות שאתם כן מאשרים צריך בתי מרקחת אורגניים ולא כימו סינתטיים.
<תומר טל: אורגנים זה קשור לתרבות היהודית, לרמב"ם וכימו סינתטיים קשור לתרבות אחרת, גרמנית.
<תומר טל: אני רוצה לשנות את העולם כדי שנציל את העם הזה ממה שעשיתם לו.
<תומר טל: טיפלתי בזקנים וטיפלתי בתינוקות.
<תומר טל: אני זה שטיפל בילדים חולי אפילפסיה וחולי סרטן.
<תומר טל: המינון שאתם נותנים כל המומחים בעולם יודעים שהוא אינו רפואי ואתם יוצרים תרבות של רנסנס ואומרים לכל הרופאים בישראל: העולם הוא שטוח.
<תומר טל: אבל העולם אינו שטוח כבר מזמן, אדוני מיכאל דור, אתה היית בכל הכנסים בעולם ואם תציג את הידע שלך בכנסים בעולם אנשים יברחו מהחדר.
<קריאה: לא בורחים - - -
תמר זנדברג: קיי, תומר.
<תומר טל: רק חוסר במינון רפואי זה רשלנות רפואית מלאה, אפילו אם זה קורה לבן אדם אחד בישראל ואני מבקש מחר בבוקר לקבל את מה שהרופאה ביקשה עבורי, שסירבתם.
<תומר טל: המומחית הכי גדולה בישראל, אדוני.
תמר זנדברג: נושא המינונים, כבר ביקשנו להתייחס אליו.
תמר זנדברג: אם תוכלו להתייחס ספציפית לנושא של פוסט טראומה כי זה נושא במיוחד - - -
<קריאה: זו - - - הכי נוראית שקיימת, סליחה.
תמר זנדברג: רגע, ספציפית לנושא הפוסט טראומה, שהוא נושא שחוזר ועלה כאן הרבה, מבחינה רפואית, איפה זה עומד?
תמר זנדברג: האם יש ועדת התוויות לנושא?
תמר זנדברג: היא בוחנת?
תמר זנדברג: וכו'.
תמר זנדברג: פרופ' וינקר, יו"ר איגוד רופאי המשפחה ורופא ראשי של קופת חולים "לאומית".
תמר זנדברג: אם תוכל להצטרף אלינו לשולחן.
<שלמה וינקר: אני לא נרשמתי בסדר הדוברים.
תמר זנדברג: אבל רשמנו אותך.
תמר זנדברג: מישהו רוצה שתדבר אז רשמנו אותך.
תמר זנדברג: האמת שגם מתוקף תפקידך דבריך מעניינים אותנו, אני אגיד לך למה.
תמר זנדברג: גם אפרופו מה שעלה כאן לגבי השאלה איך אתה רואה את זה.
תמר זנדברג: בעצם אתה מייצג את הרופאים, האדם שחושב על רופא הוא מגיע לרופא שאתה מייצג אותו, שהוא מאוגד באיגוד שלך.
תמר זנדברג: אתם הקו הראשון בקהילה ואני מרשה לעצמי להניח ואני גם שמעתי בעבר, שחלק גדול מהחששות, הלחצים למיניהם וכל מיני דברים מן הסוג הזה, מגיעים מרופאי המשפחה, אז אם תוכל לומר לנו בשני הכובעים, גם כמי שמייצג את רופאי המשפחה וגם כרופא שמייצג קופת חולים, לאור מה שנאמר כאן על הקושי והאתגרים, גם אל מול הרופאים וגם אל מול קופות החולים כממסד רפואי, איך אתה רואה את הדברים ואיפה תופסת אותך כל הרפורמה הזו?
<שלמה וינקר: אני אענה בקצרה.
<שלמה וינקר: קודם בכובע שלי כראש חטיבת רפואה ב"לאומית".
<שלמה וינקר: ראשית, אני לא יודע, יש פה הרבה דיסאינפורמציה מסביב לשולחן.
<שלמה וינקר: אצלנו ב"לאומית", רופאים שיבקשו לצאת לקורס ופנו אלינו, קיבלו את האישור של המוסד הרפואי.
תמר זנדברג: כמה רופאים כאלה יש לכם?
<שלמה וינקר: בין שניים לשלושה.
<שלמה וינקר: אני לא - - -
תמר זנדברג: בין שניים לשלושה שביקשו?
תמר זנדברג: שקט, רגע, רגע.
תמר זנדברג: מאיזה - - -
<שלמה וינקר: לא התפקיד שלי לעודד רופאים לצאת להשתלמויות.
תמר זנדברג: מאילו מקצועות?
תמר זנדברג: איזה תחומים?
<שלמה וינקר: אחד מהם הוא פנימאי, אחד מהם הוא פסיכיאטר ואני לא רוצה לומר על הרופא השלישי, שכרגע נרשם אבל בגלל מצבו הרפואי כנראה לא יוכל להשתתף בקורס.
<שלמה וינקר: לכן אני אומר בין שניים לשלושה ואני מאד שמח שהצחקתי אתכם.
תמר זנדברג: קודם כל אנחנו מאחלים רק בריאות לכולם - - -
<דנה בר און: רק כדי לשבר את האוזן - - -
<שלמה וינקר: אני מאד שמח שהצחקתי אתכם.
<שלמה וינקר: לא, לא, זה יופי, זה בסדר.
<דנה בר און: רק כדי לשבר את האוזן אנחנו מחזיקים כרגע במסמכים מפורשים שהם רשומים של קופת חולים לאומית - - -
<שלמה וינקר: אני לא מכיר את המסמכים האלה.
<דנה בר און: שמצויין בהם במפורש "אין גישה לטופס המקוון".
<שלמה וינקר: אבל מה הקשר?
<שלמה וינקר: זו לא השאלה שנשאלתי.
<שלמה וינקר: אמרתי שיש פה דיסאינפורמציה.
<דנה בר און: ברגע שאתם מונעים את הגישה ולא ניתן - - -
<שלמה וינקר: שאלת האם - - -
<שלמה וינקר: שאלת האם מונעים מרופאים – התשובה היא לא.
<שלמה וינקר: רופאים יכולים - - -
תמר זנדברג: אני שאלתי אותך כמה שאלות.
תמר זנדברג: שאלתי כמה שאלות.
תמר זנדברג: שאלה ראשונה, כמה רופאים נרשמו, ענית - - -
<שלמה וינקר: שלושה נרשמו, כנראה שניים - - -
תמר זנדברג: ענית.
תמר זנדברג: מתוך כמה רופאים רלבנטיים אתה מעריך שיש אצלכם?
<שלמה וינקר: זה לא ענין של רופאים רלבנטיים - - -
תמר זנדברג: פסיכיאטרים, רופאי כאב, נוירולוגים?
<שלמה וינקר: סליחה, סליחה, שניה, כבוד היושבת ראש, אין ענין של רופאים רלבנטיים.
<שלמה וינקר: משרד הבריאות יצא בקול קורא לרופאים.
<שלמה וינקר: מי שרצה קרא את הקול הקורא ונרשם.
<שלמה וינקר: לצורך העניין כל הרופאים - - -
תמר זנדברג: אתם הפצתם את הקול הקורא בין הרופאים שלכם?
<שלמה וינקר: לא.
<שלמה וינקר: לצורך העניין משרד הבריאות פנה לרופאים אז קהל היעד הוא, פרופ' אפק, כמה יש בעלי רישיונות לעסוק ברפואה בארץ?
<קריאה: 23,000.
תמר זנדברג: איך משרד הבריאות פנה לרופאים?
<שלמה וינקר: תשאלי את משרד הבריאות.
<שלמה וינקר: 23,000 זה הפוטנציאל.
תמר זנדברג: אתם לא נוהגים ליידע את הרופאים שלכם בקורסים רלבנטיים?
<שלמה וינקר: אנחנו מיידעים כשאנחנו יודעים על משהו.
<שלמה וינקר: הקול הקורא הזה יצא לצבור הרחב של הרופאים, הוא לא יצא למוסדות הרפואיים, למיטב ידעתי.
תמר זנדברג: העבודה שלכם מול קופות החולים במקרה הזה, זאת אומרת - - -
<ארנון אפק: אנחנו עוד לא הגענו, אמרתי שהתחלנו עם שירותי בריאות "כללית", זו הקופה הראשונה, ביקשנו מהם ונפגשנו אתם במטרה שגם הם יצאו לשטח ויגייסו את הרופאים אבל תבינו, יש כאן בעיה.
<ארנון אפק: אנחנו יכולים להגיד אבל צריך להבין שכאן, מה שאמר פרופ' וינקר מצביע על הבעיה בתוך הממסד הרפואי והיא קיימת.
<ארנון אפק: אי אפשר להתעלם ממנה.
<ארנון אפק: הרופאים גם חוששים מהדבר הזה, הם חוששים מהלחצים, אני אדבר על זה בהמשך עם מה ששמענו כאן וצריך להבין.
<ארנון אפק: צריך לשכנע ולעבוד וזה לא פשוט, זה לא פשוט הדבר הזה.
<ארנון אפק: יש אוכלוסייה קטנה של רופאים שכן אבל אנחנו גם ביקשנו ממנהלי בתי החולים וממנהלי המוסדות הרפואיים כולל הקופות, לבוא ולהפיץ, לנסות לשכנע את הרופאים להשתלב בתהליך הזה.
<ארנון אפק: ככל שאנחנו נתקדם, תהיה יותר מדיקליזציה ונתרחק מהעולמות האחרים, אני מאמין שבסופו של דבר הם יתגייסו, כי הרופאים, תראו, בשביל מה אדם הולך להיות רופא אם לא כדי לעזור לאנשים?
<ארנון אפק: לכן, באותם מקומות שזה עוזר לאנשים לחולים, זה התפקיד שלנו.
<יובל לנדשפט: להבהיר את האדמיניסטרציה על דיוקה, יצאנו גם בקול קורא שפורסם בעתון, גם באתר משרד הבריאות לכלל הרופאים ובנוסף, יצאנו במכתב אישי מן המשנה למנכ"ל משרד הבריאות למנכ"לי קופות החולים ולמנהלי המוסדות הרפואיים, בתי חולים ובנוסף, מכתב מהמנכ"ל של משרד הבריאות אל מנכ"לי קופות החולים, שלושה מכתבים בסך הכול.
<יובל לנדשפט: אני רק אוסיף - - -
תמר זנדברג: כלומר, התבצעה פנייה מן המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, בכל זאת, איש די בכיר אל מנכ"ל הקופה שהוא כנראה המנהל שלך וזה לא - - -
<שלמה וינקר: אני לא אומר שהוא צודק או לא, אני אמרתי, אני מעולם לא קיבלתי מכתב כזה כפנייה אלי, הפנייה הייתה ישירות לרופאים - - -
תמר זנדברג: לא - - -
<שלמה וינקר: דרך אגב, מעל, סליחה, סליחה, מעל הקופות.
<שלמה וינקר: זאת אומרת, לא הייתה פניה אלינו ואמרו: בואו תדאגו שבמקצועות האלה והאלה, באוזרים האלה והאלה, אלא אמרו: הנה, זה הקול הקורא, תפיצו אותו.
תמר זנדברג: ולא הפצתם אותו.
<שלמה וינקר: עוד פעם, אני לא קיבלתי את הפנייה ממשרד הבריאות.
<שלמה וינקר: גם שני הדוברים ממשרד הבריאות לא אמרו שקיבלתי אני אישית - - -
תמר זנדברג: אבל הם אמרו שהמנכ"ל שלך קיבל, הוא הבוס שלך אז או שהם לא העבירו אליו, או שהוא לא העביר אליך, בשורה התחתונה, בקופת החולים שאתה אמון עליה - - -
<שלמה וינקר: אנחנו לא הפצנו לרופאים אך לעומת זאת, הרופאים שקיבלו את הידיעה מכל מיני מקורות אחרים, אגב, אני לא יודע מה נעשה בקופות אחרות, אם יש כאן נציגים מקופות אחרות אני אשמח לדעת.
תמר זנדברג: אנחנו תיכף נפנה אליהם.
תמר זנדברג: יש כאן לפחות אחת.
תמר זנדברג: קופת חולים "כללית", האם יש פה נציג או נציגה שנרשמו לדיון?
<דנה בר און: יש מנהג כזה, נכון?
<דנה בר און: כבוד היושבת ראש, יש מנהג כזה - - -
תמר זנדברג: אתה שומע בעצמך - - -
<קריאה: אל תתפלאי, הם אף פעם לא באים.
תמר זנדברג: אתה שומע בעצמך שזה לא רק היום.
תמר זנדברג: זו לא ההתרשמות שלי.
<שלמה וינקר: בסדר, לא משנה.
תמר זנדברג: מה שאתם שומעים פה זה חלק מהכול.
תמר זנדברג: יש בסך הכול ארבע קופות בארץ.
<קריאה: למה את מתפלאת?
<קריאה: אתם אף פעם לא באים.
<שלמה וינקר: צריך להבין - - -
<דנה בר און: זה מנהג שנציג קופת חולים כללית לא מגיע.
<קריאה: אף פעם.
תמר זנדברג: אני לא מתפלאת.
תמר זנדברג: תיכף נעבור ל"מכבי".
<שלמה וינקר: מה הייתה השאלה השנייה?
תמר זנדברג: לגבי תפקידך כיו"ר איגוד רופאי המשפחה, איך אתה רואה את - - -
<שלמה וינקר: כרגע, חברים, כרגע, המצב מבחינת רופאי המשפחה הוא מאד פשוט - - -
תמר זנדברג: שקט בוועדה.
<שלמה וינקר: לפי נהלי משרד הבריאות לפי כל התוויה, יש את המומחה בתחום שצריך לתת את האישור, את ההמלצה לקנביס, להעביר אל היק"ר, להמשיך ולעקוב אחרי המטופל שלו ולתת אחרי חצי שנה את חוות הדעת, האם הטיפול עוזר, לא עוזר ולהמליץ על ההמשך.
<שלמה וינקר: רופאי המשפחה כרגע הם מחוץ למשחק - - -
<מיכאל דור: הרצחת וגם ירשת?
<שלמה וינקר: רגע, תן לי להשלים את המשפט, ד"ר דור.