GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים גבע: אני יכול להגיד שזה נכון גם ברמה הכללית, חלק מהרווחים של הכוורת באופן כללי חוזרים לקופת הצבא והם מופנים גם לרווחת חיילים, חיילים בודדים, כל מיני אירועים ותמיכה בחיילים בודדים ולכן כעיקרון לצבא יש אינטרס כלכלי הפוך כי מכירת הסיגריות בשקם מממנת לו מגוון פעילויות ואם אנחנו נפגע במכירת הסיגריות בשקם נפגע ברווחת החיילים.
<חיים גבע: זה ככה באופן כללי, זה עוד עניין.
<חיים גבע: הנושא של הפרסום בנקודת המכירה, יש גם את הפרסום של לעודד סיגריות, זאת אומרת לשים שלט שאומר שמותג מסוים זה בעייתי, אבל היום הגישה בעולם אומרת שצריך להיות פרסום הפוך בנקודת המכירה, זאת אומרת לשים שלט עם תמונות, עם מסרים בריאותיים הפוכים.
תמר זנדברג: העישון מזיק לבריאות וגורם - - -
<חיים גבע: הם לא מעודדים רכישה של מוצר, אבל הם כן פונים לאלה שבאים לרכוש את המוצר כדי לתת להם יותר מידע.
<חיים גבע: ודבר אחרון, שוב בהקבלה לחוק האזרחי, שזה משהו שהצבא אמור להיות מחויב גם בפקודות ואני לא רואה שהוא רלוונטי, זה בעל מקום ציבורי שלא עשה כל שניתן למנוע את העישון במקומות שאסור, אפשר לתת לו קנס, הוא מקבל קנס של 5,000 שקל, זה פי חמישה מהקנס על המעשן עצמו, והצבא אמור להחיל את המנגנון הזה של אכיפה בתוך היחידות.
<חיים גבע: אני לא יודע כרגע שנגד היחידה ייתן קנס למפקד היחידה או שמשטרה צבאית תיכנס לבסיס ותיתן קנס למפקד הבסיס כי הוא לא מנע עישון, אבל אני לא יודע אם ואיזה מנגנון יש לאכוף על המפקד לאכוף את החוק שהוא אמור לאכוף.
<חיים גבע: בעישון זה מנגנון שקיים באזרחות והצבא אמור ליישם אותו בפקודות הפנימיות, זה אמור לחול גם על הצבא ואני לא חושב שזה חל וזו עוד נקודה, שאני מבין את הרגישות שלה, אבל היא מנגנון מהותי בחוק.
תמר זנדברג: אביטל.
תמר זנדברג: אחריה רוזן, אחרי זה אתה ועמוס ואחרי זה אתם תשיבו ואז אנחנו נקבע דיון המשך.
תמר זנדברג: אני כבר אומרת לכם, אחרי שתשמעו, שאנחנו נרצה לקבוע דיון המשך ובואו נסכים ביחד על כמה דברים, שאתם לקראת אותו דיון המשך תאספו את הנתונים שאין היום, תעדכנו אותנו מה מתכוונים לעשות לקראת, לרבות פקודה חדשה ומה הולך להיות בה וצעדים שהוזכרו כאן, בחינה של הנייר ומה אתם לוקחים מזה ומה תדווחו לנו בעוד - - -
<אביטל פאטו בן-ארי: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.
<אביטל פאטו בן-ארי: אחת, אני רוצה להתייחס בגדול לנושא של צה"ל ככור היתוך.
<אביטל פאטו בן-ארי: נכון, אנחנו מתייחסים כולנו לצה"ל ככור היתוך של החברה, אחד הדברים שאנחנו יודעים ממחקרים ובאמת עכשיו יצא דוח חדש של ארגון הבריאות העולמי שמדבר על הנושא של צמצום העישון ככלי לצמצום פערים חברתיים, ככלי לצמצום פערים כלכליים.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שזו נקודה שאפשר להתייחס אליה בהחלט גם בצבא.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים שחיילים משכבות סוציואקונומיות נמוכות יותר מעשנים יותר, אני חושבת שגם במחקר שלכם עלה הנושא של חיילות שמשכבות סוציואקונומיות נמוכות יותר, יש להן יותר סיכוי להתחיל לעשן במהלך השירות.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים כמה ההוצאה הכלכלית על סיגריות היא יקרה, גם כשהסיגריות נמכרות בהנחה בכוורת, אנחנו יודעים מה זה אומר מבחינת - - -
תמר זנדברג: הן נמכרות בהנחה?
<אביטל פאטו בן-ארי: לא, בכוורת לא.
<עודד נהרי: המחיר מפוקח.
תמר זנדברג: הוא מפוקח על ידי מי?
<עודד נהרי: על ידי המחירים של משרד האוצר, כמה שעולה קופסת סיגריות.
<עודד נהרי: את משלמת בכוורת את המחיר הרגיל, כמו בחוץ.
תמר זנדברג: כמו באזרחות.
<אביטל פאטו בן-ארי: אז אני אומרת, תיקח משכורת של חייל - - -
תמר זנדברג: סליחה, בניגוד לשאר המוצרים שהם מוזלים?
<עודד נהרי: חלק כן, חלק לא.
<עודד נהרי: תלוי אם יש מבצעים, אם אין מבצעים.
<עודד נהרי: אין מחיר קבוע.
תמר זנדברג: מי מחליט אם יהיה מבצע או לא?
<עודד נהרי: אני אומר עוד פעם, החברה היא חברת כוורת, חברת כוורת היא חברה לכל דבר ועניין שיש לה את הזיכיון להפעלת ה - - -
תמר זנדברג: היא קובעת את המחירים?
<עודד נהרי: היא קובעת את המחירים.
תמר זנדברג: לכמה זמן הזיכיון שלה?
<חיים גבע: דרך אגב, מדי שנה מוגדר מה המוצרים שאמורים להימכר בכוורת, כל שנה.
<חיים גבע: יש מפקדי יחידות שרוצים להוציא את הסיגריות מהיחידה, לא למכור אותן בשקם ואסור להן.
<קריאה: חייבים למכור סיגריות.
<קריאה: למען החייל חייבים למכור סיגריות.
תמר זנדברג: אגב, למה זה מוצר חובה?
<עודד נהרי: עוד פעם, עולים פה דברים שאנחנו לא מכירים, נבדוק ונתייחס.
<אביטל פאטו בן-ארי: זו אחת הנקודות שרציתי להעלות, הנושא של הנטל הכלכלי של הסיגריות ואם אפשר להתייחס לנושא של נטל כלכלי של סיגריות במשכורת של חיילים, אנחנו יודעים במיוחד שאם אנחנו מתייחסים לחיילים שהם מלכתחילה במצב סוציואקונומי נמוך יותר אנחנו יודעים שהנושא של הפסקת עישון בכלל, מיגור העישון, כמו שאתה לא אוהב לשמוע, אבל הנושא של מיגור העישון זה באמת דרך לצמצם פערים כלכליים ולצמצם פערים חברתיים.
<אביטל פאטו בן-ארי: זה באמת משהו שהצבא יכול להתייחס אליו.
<אביטל פאטו בן-ארי: עוד משהו, חגי הזכיר כשהוא דיבר את הנושא שאנחנו יודעים שלצבא יש את הכלים איך לעשות את הדברים האלה ובאמת זה לא המקום שלנו להגיד לצבא איך לעשות דברים, אבל אחד הדברים שאנחנו כולנו מכירים מהצבא זה באמת הנושא של רוח המפקד.
<אביטל פאטו בן-ארי: אתם דיברתם על אחריות מפקדים ואני רוצה להגדיל את זה ולהגיד גם רוח המפקד.
<אביטל פאטו בן-ארי: בנושא של הכשרות, בנושא של בסיסי הכשרות, כשאנחנו מדברים על הכשרות של מפקדים, אם זה בנושא של קורס מ"כים, אם נושא של בה"ד 1, אם הנושא של השלמה חילית, באמת לתפור את המסרים, ואנחנו מדברים על מסרים של עישון, אושרת דיברה על מסרים של עישון, ואני באמת לוקחת את זה גם למקום שלנו, של העברת המסרים של נזקי העישון והעברת המסרים של הנושא של עישון בבסיסים הצבאיים, באמת לתפור את המסרים יותר לנושא של מפקדים.
<אביטל פאטו בן-ארי: איך המפקד לוקח את זה, איפה נכנסת באמת פה אחריות המפקד, איפה נכנסת פה רוח המפקד.
<אביטל פאטו בן-ארי: אז זה באמת משהו שאפשר לחשוב עליו בנושא של הדרכות והעברת המסרים לחיילים.
<אביטל פאטו בן-ארי: סגן אלוף נהרי, כשדיברת אתה דיברת על הנושא של אכיפה ואתה אמרת שאתה לא חושב שזה רלוונטי, הנושא של אכיפה ותלונות ומשפט.
<אביטל פאטו בן-ארי: מישהו פה העלה את זה ואתה אמרת 'אני לא חושב שזה רלוונטי מכיוון שחיילים מגיעים כשאין איסור על עישון במדינת ישראל'.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שאתה צודק, אבל אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם זה מה שאנחנו רואים באמת בכל העולם, שאין דבר אחד שעובד, זה לא שפתאום נעלה את המחירים ויפסיקו לעשן, או פתאום נגיד שאין פרסום בנקודות מכירה ויפסיקו לעשן, אבל אם אנחנו גם נעלה מחירים וגם יהיו לנו אזהרות גרפיות וגם אנחנו נגביר את האכיפה ואנחנו נעשה גם קמפיינים באמת שיש לנו את המטרה של קהל היעד, גם זה וגם זה וגם זה, אנחנו נצליח לשנות כמה דברים.
<אביטל פאטו בן-ארי: אחד הדברים העיקריים שנצליח לשנות זה נושא של נורמה חברתית.
<אביטל פאטו בן-ארי: הנורמה החברתית הזאת, אם אנחנו נצליח לשנות אותה בצבא אנחנו לא רק נשפיע על החיילים האלה כשהם ישתחררו מהצבא, אלא אנחנו נעשה משהו מאוד חשוב ואנחנו נדבר עליו בפעם הבאה, בדיון הבא, זה נשפיע על בני הנוער להפסיק לעשן.
<אביטל פאטו בן-ארי: אז אני חושבת שבאמת יש לנו כאן כלים, לכולנו, יש לכם את הכלים ויש לכם אותנו, את כל הגורמים המקצועיים להיעזר בהם, ואני חושבת שבניגוד להרבה מסגרות אחרות חיצוניות, הרבה מסגרות שנמצאות בחוץ, לצבא באמת יש את היכולת בגלל היותו צבא, בגלל הנושא של פקודות ומפקדים ואנחנו כן מתנהלים עם פקודות ועם אכיפה.
<אביטל פאטו בן-ארי: ואני אקח דוגמה, אם למנהלת בית ספר יש את החוק של איסור עישון לבית הספר, אבל כשאני באה לפגישות בבית הספר מנהל בית הספר, לא רק שהוא לא יודע על זה, על אחת כמה וכמה הוא לא אוכף את זה והוא גם מעשן, בצבא יש לנו יכולת לעשות משהו שאין לנו למנהל בית ספר.
<אביטל פאטו בן-ארי: יש את הנושא של חוקים וזה צבא ויש פקודות ואנחנו אמורים לאכוף את הפקודות האלה ויש לנו מנגנוני אכיפה שבאזרחות אנחנו רק יכולים לחלום עליהם.
<אביטל פאטו בן-ארי: אז באמת אני חושבת שיש כאן - - - ואתה דיברת על הדברים שאתם עושים ואושרת דיברה על הדברים שעושים וברור שעושים, אין ספק שעושים ועושים טוב ועושים הכי טוב אולי שאנחנו חושבים שאנחנו יכולים לעשות, אבל פה מה שאנחנו חושבים שמוצג זה באמת - - - מה שאנחנו צריכים לחשוב זה איך אנחנו לוקחים את הטוב שיש היום ואת המצב של היום ואנחנו לוקחים את זה צעד אחד קדימה.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שלכאן אנחנו צריכים להתכוונן.
<לאה רוזן: שמי לאה רוזן, מאוניברסיטת תל אביב.
<לאה רוזן: אני ישבתי על הנתונים האלה משנת 2007, חיברתי את המאמר יחד עם חגי, זרקא ועוד כמה.
<לאה רוזן: אז אני מאוד שמחה לראות שזה עלה לדיון פה, כי כל הכוונה זה היה לתרום ולשפר את המצב וזה צעד חיוני.
<לאה רוזן: כמה דברים.
<לאה רוזן: אחת, דיברנו כבר על שירות חובה ובשירות חובה זה לא כמו שירות בהתנדבות, כמו שיש בארצות הברית.
<לאה רוזן: אני רוצה להציע כאן שיכול להיות שזה נותן מחויבות אפילו יותר גדולה לא להכניס חיילים למצב, בעצם לפגוע בהם בדרך הזאת שהנורמה החברתית זה כל כך קל להתחיל לעשן, או להמשיך לעשן, או להגדיל את מספר הסיגריות.
<לאה רוזן: זה דבר ראשון ואני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על זה.
<לאה רוזן: דבר שני, את דיברת על הסדנאות, זה מאוד מאוד חשוב, אבל השאלה איך מעבירים את המסר, זה מה שאת דיברת.
<לאה רוזן: יש היום מהפכה על איך מעבירים מסרים, מדובר על חינוך, אבל לא רק חינוך, לא רק לראש, גם שכנוע, שזה מאוד חשוב.
<לאה רוזן: בפלורידה הם שינו את המסר מנזק בריאותי, שאולי זה לא כל כך מעניין את הצעירים, לעניין של ניצול של חברות הטבק.
<לאה רוזן: אתם פראיירים של חברות טבק, כל אחד שמעשן בעצם לאן הוא מכניס את עצמו.
<לאה רוזן: אני חושבת שצריכים לחקור את זה, צריכים לבדוק בקרב החיילים עצמם מה עובד, מה מדבר אליהם, מה יכול לשכנע אותם.
<לאה רוזן: גם המפקדים ובכל הרמות, שזה לא לטובתם, זה לא לטובת המשפחות שלהם וכמובן זה לא לטובת הצבא, ומה הם יכולים לעשות ואיך הם יכולים לתרום.
תמר זנדברג: עמוס.
<עמוס האוזנר: גברתי היושבת ראש, העיקרון שאפשר וצריך לדרוש מצה"ל יותר ממה שאנחנו דורשים מאחרים נקבע בהליך משפטי שאני יזמתי כבר לפני עשרות שנים בבג"צ, שעסק בנושא הפרסומת לסיגריות בעיתון במחנה.
<עמוס האוזנר: עד לאחרונה.
תמר זנדברג: זה לקח כמה עשרות שנים, אבל הבאת לסגירת העיתון.
<עמוס האוזנר: אילו זה היה מביא לסגירת העיתון זה היה קורה קודם.
תמר זנדברג: סתם, סתם.
תמר זנדברג: לפרוטוקול, זה נאמר בצחוק ונשמעו צחוקים בקהל.
תמר זנדברג: שזה יובן.
תמר זנדברג: ברבות השנים, קוראים את הפרוטוקול והאינטונציה לא עוברת, אז להבהרה.
<עמוס האוזנר: אם כן, טען קצין חינוך ראשי, קצין חינוך, זה נשמע מאוד מכובד, את אותן הטענות שטוענים פה, מה אמר קצין חינוך ראשי?
<עמוס האוזנר: מה אמר קצין חינוך ראשי 'אנחנו צריכים את הכסף הזה ואנחנו משתמשים בכסף למטרות חיוביות בתוך צה"ל'.
<עמוס האוזנר: לא היה מנוס מלהגיע לעתירה לבג"צ, העתירה התקבלה ושיתף איתנו פעולה מי שהיה אז הרמטכ"ל, דן שומרון, שאני מראה לך מתי זה היה הסיפור הזה, ובמשך כל השנים האלה התקיים קצין חינוך ראשי בלי פרסומת לסיגריות בעיתון במחנה.
<עמוס האוזנר: זאת אומרת הנימוק הכספי, כבודו במקומו מונח, אבל כשמדובר ברשות כמו צה"ל שאחראית על בריאותם של מתגייסים, שנוסף על הכול עוד מופקדים בידיו בגלל שירות חובה, אז אפשר לדרוש יותר.
<עמוס האוזנר: לגבי השאלה של הנקודות שבהן כן ימכרו סיגריות, כן יעשנו, גם כאן יש התערבות של בג"צ והיא עלתה בהקשר של החוק של משרד הבריאות ואז חבר הכנסת אורי אריאל, שאסר על מכירת סיגריות במכונות אוטומטיות.
<עמוס האוזנר: באו אנשי המכונות האוטומטיות ואמרו 'רגע, רגע, אתם מגבילים לנו את חופש העיסוק, מה זאת אומרת?
<עמוס האוזנר: למה אחרים יכולים ואנחנו לא?' אמר השופט גרוניס, נשיא בית המשפט העליון, 'תירגעו, אנחנו לא אוסרים בכלל על מכירת סיגריות, אנחנו אומרים שבנקודות מסוימות לא ימכרו סיגריות', מה קרה?
<עמוס האוזנר: במכונות לא יהיה.
<עמוס האוזנר: זה כל הסיפור.
<עמוס האוזנר: וכך קרה.
<עמוס האוזנר: לכן, כפי שאפשר היה להורות על הוצאת המכונות האוטומטיות למכירת סיגריות בכל הארץ, אז ככה לא צריכה להיות בעיה להוציא את חדרי העישון ממקומות סגורים מצה"ל ולא צריכה להיות בעיה לטפל, אולי בהדרגה, בנושא של מכירת סיגריות, נושא שאני מוכרח להגיד שאני מאוד נכוויתי כשעשיתי את שירות המילואים שלי בענף ייעוץ וחקיקה בצה"ל ולא הלכו לכיוון הזה, אבל בפירוש ניתן לבצע בעקבות פסק הדין הזה.
<עמוס האוזנר: לצערי התיק שלי, שמשתרע החל משנת 1985, מטפל בלא מעט מקרים שצה"ל הלך דווקא בכיוון ההפוך, לצערי.
<עמוס האוזנר: דברים נקודתיים, כמו באמת שבאו אנשי חברות סיגריות לתוך בסיסי צה"ל, כמו למשל, דבר קטן, שכרטיסיות של חברת דן של מכירה בהנחות לחיילי צה"ל כללו פרסומות לסיגריות.
<עמוס האוזנר: דברים נקודתיים.
<קריאה: באיזה שנה אנחנו מדברים?
<עמוס האוזנר: לפני עשר שנים בערך.
<עמוס האוזנר: אבל לפני אותן עשר שנים כתב ד"ר סרן חגי לוין מאמר, שהוא מפורסם ברפואה הצבאית, 'תכניות התערבות למניעת עישון בקרב מבוגרים וצעירים, בתנאים סגורים, יישום ותוצאות'.
<עמוס האוזנר: ד"ר חגי לוין, שישב אז בצד ההוא של השולחן, אמר פחות או יותר את אותם הדברים שהוא אומר כרגע.
<עמוס האוזנר: הוא כתב את זה פה.
תמר זנדברג: מה אתה אומר?
תמר זנדברג: הוא היה עקבי?
<עמוס האוזנר: הוא היה עקבי מאוד.
תמר זנדברג: טוב, כאן, בבניין הזה זה דבר נדיר.
<עמוס האוזנר: כן, כבר אז הוא בא עם הרעיונות שלו ועם הטענות שלו ומה לעשות, זה לא קרה.
<עמוס האוזנר: מה כן קרה למשל?
<עמוס האוזנר: בא מישהו שעישנו לו במקום ציבורי בצה"ל והגיש לפי אותו תקדים שאני ייסדתי, שאפשר לתבוע על עישון במקומות ציבוריים, ותבע את צה"ל.
<עמוס האוזנר: אמרו לו לא לא לא, באה הפרקליטות הצבאית ואמרה 'כדי לתבוע על עישון בצה"ל אתה צריך ללכת לקצין התגמולים ואתה צריך להוכיח נכות שנגרמה לך ואז אתה תוכל לאכוף את איסור העישון בצה"ל'.
<עמוס האוזנר: טוב, גישה כזאת היא גישה שלילית, אני לא מצפה שהפרקליטות הצבאית תטפל כך, אני מצפה שהפרקליטות הצבאית, כשמגיע אליה התיק הזה, תגיד 'רגע, אני עכשיו אטפל בזה שלא יהיה עישון באותו מקום', לא שהיא תתנפל על אותו אחד ותגיד לו לשלם הוצאות על התביעה המשפטית מפני שהסמכות היא ללכת לקצין התגמולים.
<עמוס האוזנר: חגי לוין טיפל פה בגמילתו בעישון של מי שהיה רמטכ"ל, כן, דן חלוץ, אז הנה, יש לנו פה תמונה מאוד מאוד יפה, שבהיותו אלוף, מפקד חיל האוויר, אנחנו יכולים לראות אותו פה על השער של עיתון במחנה, זו הדוגמה שצה"ל סיפק לחיילים.
<עמוס האוזנר: הכתבה מאוד אוהדת ומפרגנת לעישון של האלוף הזה.
<קריאה: גם גבי אשכנזי צולם עם סיגריה.
<עמוס האוזנר: זאת אומרת קודם כל אנחנו צריכים לסילוק כל התמריצים בכיוון ההפוך, זה דבר ראשון.
<עמוס האוזנר: דבר שני, אנחנו צריכים לדרוש יותר מאשר אנחנו דורשים מהשוק האזרחי ואם בשוק האזרחי עדיין יש חדרי עישון במקומות סגורים, בצה"ל לא צריכים להיות.
<עודד נהרי: אין במקומות סגורים.
<עודד נהרי: אין בבניין סגור חדר עישון.
<עמוס האוזנר: בכלל בשום מקום?
<עודד נהרי: אין, אין חיה כזאת.
<עודד נהרי: אין חדר בתוך מבנה שמוגדר חדר עישון.
<עודד נהרי: לא בצה"ל.
<עמוס האוזנר: יפה, אז השאלה היא, האם אתם מקיימים את ההוראה שבכניסה לאותו המקום יהיה שלט ש - - -
<עודד נהרי: יש שלט איסור לעשן בבניין, בכל הבניין.
תמר זנדברג: בסדר, בבניינים זה חדשות שהן - - - כאמור אנחנו התקדמנו משם, לא נחזור.
תמר זנדברג: היה לנו פה דיון ארוך על זה, לא נחזור.
<עודד נהרי: חברת הכנסת זנדברג, גם במחנה, כשאת נכנסת למחנה צבאי את תיכנסי ואת תראי שלט 'העישון אסור'.
<עודד נהרי: זה קיים.
<עמוס האוזנר: בסדר, וגם אני מדבר על הנושא של מכירת הסיגריות בצה"ל וגם אני מדבר על הנושא של הצגת הסיגריות במחנות בצה"ל.
תמר זנדברג: אדוני, תציג את עצמך.
<אבי גור: אבי גור.
<אבי גור: אני קודם כל רוצה להודות לך שהדיון הזה מתקיים כי המצב הוא באמת חמור.
<אבי גור: אם 40% משתחררים והם לא עישנו בתחילת השירות אז צה"ל, אני מקווה, וזה עודד אותי שעודד נהרי אמר שהוא חוזר והוא יכין תכניות.
<אבי גור: אני מקווה שבדיון המעקב שאת אמרת שתקיימי על הנושא הזה הוא כבר יבוא עם תכנית.
<אבי גור: צה"ל מקבל תכנית לחמש שנים ותקציב לחמש שנים, שהוא יבוא עם תכניות ותקציבים לחמש שנים על הדברים שעלו ממה שאמרה אושרת, האחות הראשית, שחסרים כיום.
<אבי גור: אבל עיקר הבקשה שלי כאן בדיון, אני הלכתי לחבר הכנסת ליצמן ואמרתי לו שלא יכול להיות שכל הגוף בקופת חולים ורק השיניים לא והוא הסכים איתי ולאט לאט אנחנו מכניסים טיפולי שיניים לביטוח בריאות ממלכתי.
<אבי גור: הלכתי אליו אותו דבר ואמרתי לו 'לא יכול שהוציאו את האחיות מבתי הספר', לאט לאט אנחנו מחזירים אותן, נפת דרום, נפת אשקלון, ודרך אגב, חברת הכנסת זנדברג תרמה לאורך כל הדרך אפילו כשהיא עוד לא הייתה חברת כנסת אז.
<אבי גור: מה שאני רוצה להגיד זה שלפי מה שחיים, נציג משרד הבריאות אמר כאן, החובה החוקית והתקציב לכל הנושא הזה זה במשרד הבריאות, אז הייתי רוצה לשמוע ממשרד הבריאות בדיון הזה או בדיון הבא כמה מקבל בן אדם בן 19, שהוא לא מגויס, לצורך סדנת גמילה, וכמה מקבל הצבא עבור אותו בן אדם.
<אבי גור: יש לי הערכה שהצבא לא קיבל כסף, כי אני יודע את זה.
<אבי גור: אז אני הייתי רוצה שיתחילו להעביר כסף לצבא כמו שמעבירים כסף לכל אזרח אחר במדינת ישראל על מה שצריך לעשות למניעת עישון.
<אבי גור: בנוסף לזה, מה שאת אמרת לגבי הנושא של ניטור ונתונים ואכיפה, אז חייבים לספק את הנתונים האלה לשר הבריאות ובישיבה הבאה צה"ל צריך לבוא לפה ולתת לנו.
<אבי גור: עכשיו אני רוצה להגיד לכם עוד משהו.
<אבי גור: צה"ל זה לא רק הצבא וחובה, פי ארבעה מהצבא זה שירות המילואים וגם שם יש מה לעשות כי אנחנו לא רוצים שהחיילים יגיעו למצב שהם לא יהיו מסוגלים להילחם בגלל שאין להם כושר כתוצאה מהעישון.
<אבי גור: אז כשבאים לדיון מעקב בפעם הבאה, שיהיו לנו נתונים גם, אושרת, על מה אנחנו מקבלים בשירות המילואים בנושא של מניעת עישון.
<עמוס האוזנר: אגב, יש צו מושל צבאי לגבי יהודה ושומרון של עישון?
תמר זנדברג: לא, סליחה, עמוס, אני מתנצלת, אנחנו צריכים לסיים.
תמר זנדברג: חגי, משפט אתה רוצה לפני זה להוסיף?
<חגי לוין: או אחרי.
תמר זנדברג: אז תוסיף עכשיו, אחרי זה מי מכם שירצה, ואז אנחנו נסכם את הדיון.
<חגי לוין: אני יוצא יותר מוטרד מהדיון ממה שנכנסתי אליו.
<חגי לוין: אני רוצה להגיד מילה על הבעיה ועל הפתרון.
<חגי לוין: אמר בן גוריון באין חזון ייפרע עם, שמענו שחיל הרפואה באמת עושה כמיטב יכולתו ויש נחישות ורוח לחימה בעישון, ואני גם יודע את זה מקרוב, ואכ"א קובע את המדיניות ומה המדיניות של אכ"א בתחום העישון?
<חגי לוין: אנחנו נרצה לשמוע מה היעד, מה החזון לחמש שנים מהיום, איפה צה"ל רוצה להיות בתחום העישון.
<חגי לוין: אתה סיפרת שחיילים באימון הם בלי הסיגריות, מצוין.
<חגי לוין: אנחנו גורמים סבל נוראי לחייל שהוא מעשן ואז הוא יוצא לאימון ושם הוא לא יכול לעשן, אז הכי טוב למנוע את זה מלכתחילה.
<חגי לוין: הייתי בסוף השבוע האחרון בכנס של החברה הרפואית למניעה וגמילה מעישון.
<חגי לוין: אנשים נהדרים, מכל רחבי הארץ, מאות אנשים שזה מה שהם עושים יומם ולילה, גומלים מעישון, ושם אנחנו מדברים על קידום בריאות, להפוך את הבחירה בבריאות לבחירה הקלה.
<חגי לוין: כששמו לגברים במשתנה נקודה אז 80% הייתה ירידה בהשתנה בצדדים, בסך הכול כשכיוונו אותם למטרה.
<חגי לוין: היום כשחייל נכנס לצה"ל הוא רואה פינת עישון, הוא רואה סיגריות, קל מאוד לעשן, ברירת המחדל שלו זה לעשן.
<חגי לוין: אז צריך שהדיפולט יהיה לא לעשן, בכל נקודה שהוא נכנס, מכוונים אותו לא לעשן.
תמר זנדברג: אילון, אתה רוצה לסכם, להוסיף?
<אילון גלזברג: למען האמת לא.
<אילון גלזברג: אני מוכן להסביר, אם תבקשי ממני, בכל זאת באתי, לא כאילו לא הקשבתי ולא כאילו - - -
תמר זנדברג: אין לי ספק שהקשבת.
<אילון גלזברג: שמי אילון, ד"ר אילון גלזברג, אני פרופסור לכירורגיה, אבל דוקטור בדברים אחרים.
<אילון גלזברג: אני החל מלפני יומיים מפקד שירותי הבריאות בצה"ל.
<אילון גלזברג: השתמשתי במילים שירותי הבריאות ולא שירותי הרפואה כי זאת האג'נדה שלנו.
<אילון גלזברג: אני חושב שהדיון הזה הוא מאוד חשוב, נושא העישון מאוד חשוב, הוא מייצג בעיניי חלק מהקרחון, יש לנו הרבה מה לעשות בעולם הבריאים ולא רק בעולם החולים.
<אילון גלזברג: אני יכול להביא נתונים, אני יכול לומר שכשאנשים נשארים בקבע הם מעשנים בערך חצי מאשר אלה שלא בקבע.
<אילון גלזברג: כלומר לכאורה אנחנו עושים עבודה טובה, אבל אני לא רוצה להיאחז בשום נתון, לא לטוב ולא לרע, אני רוצה לשתף אתכם בתפיסה, שהיא אני רוצה להתנהג כאילו מצבנו רק הולך ומורע, למרות שאני חושב שמצבנו הולך ונעשה טוב.
<אילון גלזברג: יהיה לכם מאוד קשה למצוא היום אלוף מעשן בצה"ל, אני לא יכול להגיד שחלק מהחברים שלי לא מעשנים בלי שרואים אותם, אבל יהיה קשה למצוא אלוף מעשן בצה"ל, יהיה קשה למצוא מפקדי חטיבות שעומדים ומעשנים.
<אילון גלזברג: צה"ל בגדול שם את הבריאות כמשהו שהוא מתעסק איתו, מתוך התפיסה הזהה של אנחנו מקבלים לידיים שלנו את טובי הבנים והבנות ואנחנו צריכים להיות אחראים לבריאותם ואנחנו רוצים שיפגעו יותר טוב וירוצו יותר טוב.
<אילון גלזברג: אני אשמח, אגב, לראות את זה, זה מסקרן אותי באופן אישי כמדען.
<אילון גלזברג: הייתי מפקד עד יום חמישי, פיקדתי על יחידה, כמה מאות אנשים, לא אמרתי כלום, לא עשיתי כלום, הייתה לי את אותה פקודה שחברת הכנסת מחזיקה ביד ובכל זאת עישנו רק שם ומי שלא, אנשים שלי תפסו ודאגו להבהיר טוב טוב טוב ששם מעשנים.
<אילון גלזברג: אני מריץ לאורך כל הדיון מחנות ובסיסים, זה מצב לדעתי ברוב המקומות.
<אילון גלזברג: שוב, אני לא רוצה להיאחז בנתון וגם לא רוצה להיות מרוצה ממנו, התפיסה היא שאנחנו צריכים להמשיך וללחוץ קדימה.
<אילון גלזברג: אנחנו שותפים ליעד, נעשה את זה.
<אילון גלזברג: אתם מבינים שאנחנו לא ארגון הומוגני, אנחנו ארגון הטרוגני וכל ארגון והאג'נדה שלו, אבל זה על הפוקוס שלנו.
<אילון גלזברג: אני חושב שאנחנו נעשה את זה ביחד.
<אילון גלזברג: אני רשמתי תוך כדי כמה רעיונות, מהרעיון שלך, אבל הוא האחרון, על איך מעבירים את המסר ומה אנחנו אומרים ואיך אנחנו אומרים.
<אילון גלזברג: יש לנו הרבה עבודה, שמנו את הבן אדם הכי טוב על זה, אושרת חדשה בתפקיד, אתם עוד מעט, אני מאחל, תראו אותה גם סגן אלוף, ככה צריך להיות.
<אילון גלזברג: יש מאחוריה מערך אחיות שהולך וגדל.
<אילון גלזברג: האחיות לא היו שם, האחיות שלנו לא התעסקו בזה, זה היה תמיד קציני בריאות הצבא שרדפו עם הנייר אחרי אנשים, היום יש לנו אחיות החל בבסיסי הטירונים של גולני, גבעתי, צנחנים ונח"ל כלפי מעלה.
<אילון גלזברג: שוב אני אומר, אני לא מרוצה מכלום, כתפיסה, הנושא הזה חשוב לנו, אנחנו נמשיך ונתעסק בו, נלמד את המחקר הזה ובכלל, אני חושב שצריך לעשות את זה ביחד ואני חושב שכשנגמור לסדר את צה"ל אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד מאוד מוטרדים מ-32% מהמתגייסים שנכנסים בשערי צה"ל מעשנים.
תמר זנדברג: בהחלט, התחלתי, המשפט הראשון שלי לפני כשעה וחצי, אם שמעת, היה שהוועדה לקחה את הנושא הזה באופן כללי בחברה הישראלית כמובן עם דגש על הנוער.
תמר זנדברג: אני רוצה לשאול, מבחינת הכוונות שלכם, כגוף שנותן את ה - - - אם צה"ל ייצא בתכנית צה"לית, אתם תכתיבו, תכתבו אותה, תנחילו אותה, כמובן בשיתוף אכ"א, שתיכף אני רוצה לתת לכם משימות, אבל השאלה שלי עוד לפני, אתם כרגע ואני מבינה שאתה הצבת את אושרת לתכנן תכנית כזאת?
תמר זנדברג: עם יעדים?
<אילון גלזברג: אנחנו עשינו עוד דבר ביום חמישי, שמנו בינינו עוד גברת, שאתם לא רואים אותה פה, היא ראש ענף בריאות הצבא, לראשונה הבאנו מישהי מומחית בבריאות הציבור במשרד הבריאות.
<אילון גלזברג: שמנו אותה בצה"ל כדי שתעזור לאושרת.
<אילון גלזברג: שמנו אנשים טובים, שמנו את זה בלב העיסוק וכל תכנית אנחנו - - -
תמר זנדברג: כלומר אתם בתוך תקופה קצובה, אתם כאגף בריאות או ענף בריאות הציבור בחיל הרפואה, אתם תגבשו תכנית למניעת עישון, כוללת יעדים, כולל מה התכנית כוללת, מה אתם ממליצים לצבא לעשות מבחינת מדיניות של אכ"א וכל הדברים האלה?
תמר זנדברג: זה נכון לומר?
<אילון גלזברג: אני רוצה להיזהר מלשים את זה במילים הללו ואני אסביר גם למה.
<אילון גלזברג: קודם כל התכנית קיימת, אתם אמרתם פה, ורוב הרעיונות שם, שום דבר לא חדש, אנחנו, החלק המקצועי - - -
תמר זנדברג: איזה תכנית?
תמר זנדברג: שהמליצה ההסתדרות הרפואית?
<אילון גלזברג: לא, הרעיונות שחגי כתב בעודו לובש מדים הם חלק מאותו דבר, הם לא נעלמו והם לא שם.
<אילון גלזברג: אני רוצה לומר, שאלת אותנו אם אנחנו עובדים עם אכ"א, כן, אם אנחנו הגוף המקצועי שעובדים אצל אכ"א?
<אילון גלזברג: כן, האם התכנית צריכה להיות ביחד?
<אילון גלזברג: כן.
<אילון גלזברג: לכן אני לא יכול להתחייב כחיל הרפואה שהוא יעשה תכנית, חיל הרפואה לא מתווה מדיניות ואין לו את הכלים האלה.
תמר זנדברג: טוב, אז אנחנו נעשה את זה אחרת.
תמר זנדברג: מה שנעשה זה דבר כזה, קודם כל אני רוצה להודות מאוד לכולם על ההשתתפות, אושרת ואילון.
תמר זנדברג: סליחה שאני מכנה אתכם בשמות הפרטיים, הדרגות וזה זה אף פעם לא - - - אני מבינה שאת רב סרן ואתה אלוף משנה?
<אילון גלזברג: זה יותר טוב מהבנים שלי שלא יודעים כלום, אשתי בכלל - - -
תמר זנדברג: אז קודם כל בהצלחה לשניכם בתפקיד ובאמת התרשמנו מהרוח שאתם מביאים ושהנושא חשוב לכם ואנחנו רוצים לבקש מכולכם, כצה"ל, גם חיל הרפואה וכמובן אכ"א בראש.
תמר זנדברג: אנחנו נערוך כאן בוועדה דיון מעקב בעוד ארבעה חודשים מהיום, לדעתי זה יהיה כבר במושב הקיץ, ואנחנו נבקש מכם ככה, קודם כל להציג לנו מה התכנית המעודכנת, החדשה, שאתם מתכננים להנחיל בצה"ל.
תמר זנדברג: זה כמובן אכ"א שהוא גורם המדיניות, בשיתוף חיל הרפואה, שהוא הגורם המקצועי.
תמר זנדברג: קיבלנו כאן דיווח לגבי שינוי הפקודה, פקודת הגבלת העישון במקומות ציבוריים, שהיא פקודה לא מעודכנת.
תמר זנדברג: אנחנו נבקש מידע לגבי מה אתם מתכוונים להמליץ ומה אתם מתכוונים לשנות בפקודה הזו, לרבות הנושא של בחינת הנושא של עישון בבסיסים, מה אתם מתכוונים לעשות בנושא הזה, לרבות הנושא של בחינת איסור עישון בבסיס באופן כללי עם הסתייגות, למעט בפינות עישון.
תמר זנדברג: אבל, שוב, הפקודה הזאת רחוקה מלספק בהקשר הזה כי היא מדברת רק על מקומות סגורים, אנחנו מדברים על כל שטח הבסיס.
תמר זנדברג: הדבר השני זה הנושא של אותן כוורות או שקמיות או הקנטינות בתוך הבסיסים.
תמר זנדברג: מדוע בעצם יש היום סיגריות כמוצר חובה?
תמר זנדברג: מה הרציונל לזה, מתי זה נקבע ולמה והאם יש כוונה לשנות את זה?
תמר זנדברג: עוד לפני שהגענו לאיסור, רק למה זה חובה שיהיה.
תמר זנדברג: והדבר השני זה לגבי - - -
<עודד נהרי: אני אפתח לך סוגריים, לחייל אין אפשרות, מי שמשרת בבא"ח צנחנים והוא מעשן, מבחירה, אין לו אפשרות ללכת לקנות את זה במקום אחר.
<קריאה: גם אלכוהול.
<עודד נהרי: בסדר, אבל יש הבדל.
תמר זנדברג: כל דבר שאין - - -
<עמוס האוזנר: האמריקאים שלחו חיילים לאפגניסטן ולא היו להם שם סיגריות.
<עודד נהרי: בסדר, ושלחו איתם חנות של מקדונלדס, עם שומן, אז מה?
<עודד נהרי: נו מה?
<אביטל פאטו בן-ארי: המטרה היא להקשות עליהם, לא להקל עליהם, המטרה בקטע הזה זה להקשות, לא להקל.
<עודד נהרי: עוד פעם, אני מסכים לכל מה שנאמר, ואני אומר לך כגמול, כמי שהבין שהוא עושה לעצמו נזק, אבל בסוף אנשים בגירים בני 18, שכפי שנאמר אנחנו מגייסים אותם והם מגיעים אלינו כבר כאלה.
<קריאה: שיתארגן מהבית עם סיגריות.
תמר זנדברג: אתה יודע, בזמנו, כשאני התגייסתי, אז אחד החברים שלי שהתגייס לצבא והלכנו כל החבר'ה ללוות אותו, ראינו שם חייל עולה חדש שהמשפחה נפרדה ממנו והיא חשבה שעכשיו הם לא יראו אותו יותר אף פעם והוא לא יחזור הביתה עד השחרור.
תמר זנדברג: המטרה של אותה כוורת זה להקל על החייל בזמן שהוא בבסיס, היא לא לדחוף לו, כמו בהזנה בכפייה, מה הוא יאכל ובאיזה שמפו הוא ישתמש.
תמר זנדברג: אני מניחה שהרבה קונים שם ומשלימים מה שלא הביאו מהבית או מה שזה, או כי זה יותר נוח או כי זה יותר זול.
תמר זנדברג: נשאלת השאלה האם חובה על הצבא לספק את אותה הקלה, להתייחס לזה כחלק מתנאי השירות שצה"ל חייב לספק לחייליו סיגריות.
תמר זנדברג: סימן שאלה.