GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לאוניד קרגיצ'ב: כל מה שאת צריכה.
תמר זנדברג: אז זה חדש לנו.
תמר זנדברג: אנחנו עד עכשיו הכרנו - - -
<לאוניד קרגיצ'ב: זה חדש לכולם, למרות שאנחנו קיימים עשרות שנים.
תמר זנדברג: לא, רק שתבין, אנחנו עוסקים בתחום הזה ואנחנו בוועדה עקבנו למשל אחרי מה שנקרא עלייתה ונפילתה של מרפאת תל השומר, שהציגה אגב את עצמה כמרפאה היחידה בתחום הזה שעוסקת בהתמכרויות והצטערנו לשמוע - - -
<לאוניד קרגיצ'ב: ש - - -
תמר זנדברג: לא, אין בעיה, אבל בשום שלב אף גורם, לא ממשרד הבריאות אגב, שיושב כאן בכל הישיבות.
תמר זנדברג: אף אחד לא אמר לנו יש כאן עוד מרפאה.
תמר זנדברג: אז אני שמחה לשמוע, אבל אני גם קצת מתפלאת איך לא שמענו.
תמר זנדברג: זאת אומרת, יכול להיות שאיפה שהוא יש בעיה ב - - -
<לאוניד קרגיצ'ב: אנחנו חלק אדמיניסטרטיבי ממרכז לבריאות הנפש הירושלמי - - -
תמר זנדברג: של משרד הבריאות.
<לאוניד קרגיצ'ב: של משרד הבריאות ומבחינה טקטית ואסטרטגית אנחנו תחת פיקוח של ד"ר פאולה.
<פאולה רושקו: אנחנו מבריאות הנפש שלחנו לקופות מידע על זה שיש מרכזים שכבר מטפלים בזה, אבל אף אחד לא כל כך שולח.
תמר זנדברג: אנחנו כוועדה.
תמר זנדברג: את ישבת כאן, פאולה ושמענו הרצאה מד"ר שאולי לב-רן - - -
<פאולה רושקו: אני אמרתי שיש עוד מקומות.
<פאולה רושקו: אמרתי שאנחנו פיתחנו ויש עוד מקומות.
תמר זנדברג: לי זה חדש.
<פאולה רושקו: אבל כנראה - - -
תמר זנדברג: לא, אבל את ישבת פה.
<פאולה רושקו: ואמרתי שיש לנו עוד מקומות - - -
תמר זנדברג: לא אמרת.
תמר זנדברג: אתם דיברם על תחלואה כפולה, לא דיברתם על מרפאה ש - - - מאה אחוז, אבל תחלואה כפולה מוגדרת ואתה בתחילת דבריך ציינת למה תחלואה כפולה זה לא המקרה שאתם מטפלים ו - - -
<פאולה רושקו: ויש לנו עוד מקום כזה.
<פאולה רושקו: אמרתי.
<פאולה רושקו: גם באשדוד - - -
<לאוניד קרגיצ'ב: דבר אחרון שאני רציתי להגיד.
<לאוניד קרגיצ'ב: אסור לנו לשכוח שיש בעיה נוספת של מרשמי תרופות, וזה שהן הופיעו בארון התרופות של המשפחה.
<לאוניד קרגיצ'ב: אז ילדים פותחים את הדלת ומוצאים שם תרופה שהיא אופיאט בכל העניינים, חוץ מזה שלא קוראים לזה פנטה ולא קוראים לזה הרואין.
תמר זנדברג: סם.
<לאוניד קרגיצ'ב: קוראים לזה אוקסיקונטין.
תמר זנדברג: זאת אומרת הוא מכיל הרואין.
<לאוניד קרגיצ'ב: ואנחנו רואים יותר ויותר ילדים ונוער שמכורים לאופיאטים בלי לדעת - - -
תמר זנדברג: והם מגיעים אליכם?
<לאוניד קרגיצ'ב: אנחנו מרפאה למבוגרים מגיל 18, אבל פונים אלינו הרבה מקידום נוער וכדומה.
תמר זנדברג: אני רוצה לסכם את הישיבה.
תמר זנדברג: אתה רוצה להגיד משהו, חבר הכנסת?
תמר זנדברג: אני ממש רוצה להודות לכולכם, קודם כל צ'רלי ואלי, תודה שבאתם, תודה שהערתם את תשומת ליבי לפחות.
תמר זנדברג: כמו שראיתם עסקנו כאן בעבר בוועדה בנושאים קודמים שקשורים, אבל באמת הצבתם כאן במרכז תופעה שאני חייבת להגיד – אני גם הופתעתי לרעה וגם נחרדתי לשמוע שמשרד הבריאות מגדיר אותה כ-'על סף אפידמיה".
תמר זנדברג: אני רואה את זה כהרמת דגל אדום מצד משרד הבריאות, מצדנו כמדינת ישראל בצורך קודם כל להכיר בתופעה ובבעיה הזו ודבר שני להתמודד איתה.
תמר זנדברג: אני רוצה לשים כמה נקודות שאנחנו רואים כהתמודדות גם להמשך העבודה שלנו וגם דברים שאנחנו נעשה מול הממשלה.
תמר זנדברג: קודם כל דבר ראשון זה נושא המערכת הממוחשבת של בתי המרקחת.
תמר זנדברג: עלה כאן בעבר, שמענו סטאטוס התקדמות מהרשות, אנחנו רוצים לפנות שוב גם לרשות, שיושב כאן הנציג והעיד וגם למשרד הבריאות דרך השר, לבקש קודם כל סטאטוס התקדמות נוסף גם מבחינת תקציב של משרד הבריאות ושל הרשות, לוח זמנים ומתי אנחנו נוכל לראות את אותו פיילוט ראשוני ולקבל דיווח כאן בוועדה, בישיבה שתוקדש לזה.
תמר זנדברג: זו הזדמנות להודות גם להסתדרות הרוקחים וגם לאיגודים המקצועיים של הרוקחים, שבאמת העלו את הנושא הזה בפנינו ודנו בזה בעבר.
תמר זנדברג: הדבר השני זה הנושא של הכשרה לרופאים, גם לרופא משפחה וגם לרופאים מקצועיים, אבל כן אנחנו רואים ברופא המשפחה את השער, על מנת שרופא משפחה יידע שזה מצב שהוא צריך להפנות למרפאת כאב, כמו שציינת או לרופא פסיכיאטר או למרפאת בריאות הנפש, הוא צריך שיהיו לו את הכלים לזהות כמו שאני מניחה שבדברים אחרים.
תמר זנדברג: אני לא יודעת, החל מהפרעות אכילה ועד אינני יודעת מה.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים לפנות גם למשרד הבריאות.
תמר זנדברג: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו כאן בוועדה ערים לאיזה שהוא כשל לקשר בין משרד הבריאות לבין קופות החולים.
<קריאה: כללית.
תמר זנדברג: כללית, אבל לא רק.
<דוד פפו: זה האנדרסטייטמנט של השנה.
תמר זנדברג: אוקיי, אז אני מתנסחת בזהירות.
תמר זנדברג: מדינת ישראל הלכה לאיזו שהיא הפרטה מסוימת של שירותי הבריאות לקופות החולים לא על מנת להוציא מידיה את האחריות לבריאות ולרפואה של אזרחי ישראל, אלא על מנת להיות רגולטור ולהיות מפקח ולהנחות הנחיות מקצועיות את קופות החולים שלא יתנהלו רק לפי העלות של התרופה בסל, אלא לפי קודם כל הצרכים של המטופלים.
תמר זנדברג: וכאן קופות החולים חייבות להתגייס.
תמר זנדברג: אני רוצה לפנות גם לשר הבריאות וגם לארבעת מנכ"לי קופות החולים להתגייס למשימה הזו.
תמר זנדברג: אם משרד הבריאות מגדיר את זה על סף אפידמיה, אז הוא צריך קודם כל להנחות ולפקח על קופות החולים וגם קופות החולים מצידן צריכות להתגייס, לשלוח את הרופאים להכשרות מקצועיות ולהיות מודעות לצורך ביותר ידע בקהילה, בזיהוי רפואת התמכרויות באופן כללי וספציפית תרופות אופיאטיות ותרופות מרשם אחרות.
<יחזקאל בן זימרה: תמר, מה עם מה שהעליתי לגבי האזהרה?
תמר זנדברג: רגע, רגע, אני מגיעה לזה.
תמר זנדברג: אז זה אמרנו הכשרה וקופות החולים.
תמר זנדברג: אותו דבר, אני מבקשת לפנות בנושא הזה, כלומר הוועדה תפנה להסתדרות הרפואית, שיתגייסו גם הם.
תמר זנדברג: התפקיד של ההסתדרות הרפואית בקשר עם הרופאים ובמה ההכשרה והידע שרופאים צריכים לפתח במהלך חייהם המקצועיים הוא גם כן מאד חשוב.
תמר זנדברג: אני רוצה לבקש התגייסות של ההסתדרות הרפואית ויושב ראש ההסתדרות הרפואית לנושא.
תמר זנדברג: הדבר נוסף זה באמת נושא האזהרה.
תמר זנדברג: כאן במהלך הישיבה אנחנו גילינו שארצות הברית עומדת-.
תמר זנדברג: אז ארצות הברית, שדרך אגב זיהתה את התופעה הזו וכבר הגדירה אותה כמכת מדינה וכמגיפה, באמת לוקחת גם צעדים לסמן תרופות.
תמר זנדברג: אז אני רוצה לבקש ממשרד הבריאות לעקוב אחרי הניסיון האמריקאי, לראות מתי הוא נכנס לתוקף, מי אמון עליו, איך בדיוק זה הולך להיות - - -
<קריאה: אגף הרוקחות.
תמר זנדברג: אגף הרוקחות.
תמר זנדברג: איך בדיוק זה עומד להתבצע ואולי גם לעקוב אחרי תחילת היישום.
תמר זנדברג: לקחת את השנה הראשונה שזה הולך להתבצע בארצות הברית ולגבש דו"ח שלנו, של משרד הבריאות, מה הידע הקיים בתחום הזה, האם זה עוזר, איזה ידע נאסף בארצות הברית, איך הם הולכים לעשות את זה, את כל הדברים האלה ולהגיש לנו, לוועדה, לשר, למשרד, מסקנות ולראות ולבחון אולי זה באמת פתרון שהוא נכון גם עבורנו.
תמר זנדברג: אני רוצה להודות לכולם על ההשתתפות ואנחנו נמשיך כוועדה לעקוב בשלושת הנושאים האלה שציינתי.
תמר זנדברג: תודה לכולם, הישיבה נעולה.
תמר זנדברג: אני פותחת את ישיבת הוועדה למלחמה בנגע הסמים.
תמר זנדברג: הנושא שלנו היום: התמודדות עם תופעת שימוש בסמים מסוכנים בקהילה הגאה – לציון יום זכויות הקהילה הגאה.
תמר זנדברג: אנחנו נקדיש את הדיון היום לכל הספקטרום של הסמים ואלכוהול, החל מהתמכרות ועד שימוש, שוב, מה שאנחנו מכנים "נורמטיבי", בקהילת הלהט"ב ואני רוצה לברך את כולכם, אני רואה שיש לנו פה המון דוברים שיפתחו ויציגו את הדיון, אז תגידו לי אתם מי אתם/אתן רוצות/רוצים שיתחיל ומה יציג.
תמר זנדברג: יש לנו את האגודה למען הלהט"ב, רן זה אתה?
<רן שלהבי: כן.
תמר זנדברג: אוקיי, אז אתה אני מבינה הבאת את הקמפיין.
תמר זנדברג: יש לנו איגי, רכזת דרום מהאגודה למען הלהט"ב – רכז מרכז ניר כץ ז"ל למאבק בלהט"בופוביה, גיל?
תמר זנדברג: ד"ר גיל?
<קריאה: בטח מחפש את הוועדה.
תמר זנדברג: אוקיי, הוא יצטרף ופורום הבי-פאן-פולי, אלון צבעוני.
תמר זנדברג: אוקיי, אז בואו נתחיל לפי סדר הישיבה?
<קריאה: המצגת עדיין לא עובדת.
תמר זנדברג: מצגת, אוקיי.
תמר זנדברג: אז נעבור בינתיים הלאה.
<אלון צבעוני: בואי נתחיל בנושא השנתי וביסקסואליות.
תמר זנדברג: אין בעיה, נתחיל בנושא השנתי – הביסקסואליות.
תמר זנדברג: רגע, זה נושא שנבחר למצעד או לכל השנה או שניהם?
<אלון צבעוני: נושא הגאווה.
תמר זנדברג: נושא הגאווה לשנת 2017, ליוני, לחודש הגאווה, לקראת.
תמר זנדברג: התחלנו בכל השנה, אחלה, אז בבקשה.
<אלון צבעוני: אז תודה רבה, קוראים לי אלון, אני תלמיד לתואר שלישי לפסיכולוגיה מחקרית באוניברסיטת תל אביב, אני גם מתנדב בארגון חוש"ן, חבר גם בפורום הבי-פאן-פולי, אני בעצמי גם ערכתי מחקרים בנושא סטראוטיפים כלפי ביסקסואלים וביסקסואליות.
<אלון צבעוני: עד לא מזמן, היה נהוג במחקים בתחום הפסיכולוגיה לחקור ביסקסואלים וביסקסואל במקשה אחת עם הומואים ולסביות, מתוך הנחה שאין באמת הבדל בחוויה של הקבוצות האלה.
<אלון צבעוני: רק לאחרונה התחילו להפריד בין הקבוצות והתוצאות של מחקרים מהעשור האחרון מראות, שביסקסואלים זה בעצם כל האנשים שנמשכים ליותר ממגדר אחד, נמצאים במשבר ומשבר חמור.
<אלון צבעוני: אז ביסקסואלים וביסקסואליות מבחינת מצב נפשי נמצאים בסיכון חמור לדכאון, לחרדה, נטיות אובדניות ואפילו ניסיונות אובדנות וכל אלה, בסיכון חמור יותר אפילו מאשר הסיכון שבקרב הומואים ולסביות.
<אלון צבעוני: באופן לא מפתיע, כל אלה מתרגמים גם לסיכון מאד חמור גם כלפי שימוש באלכוהול, בסיגריות ובסמים ממכרים שהם לא מריחואנה.
<אלון צבעוני: מחקר אחד, למשל, מצא שלביסקסואלים ולביסקסואליות יש סיכוי של בין 2.5 ל-3 יותר מאשר הטרוסקסואלים והטרוסקסואליות להשתמש בסמים שאינם מריחואנה.
<אלון צבעוני: השאלה הגדולה היא למה, מה הופך את החוויה של ביסקסואלים לכל כך קשה, אפילו ביחס להומואים ולסביות.
<אלון צבעוני: אז המחקרים ברחבי העולם – מדובר ברמה הזאת כבר בעשרות מחקרים – מצביעים על כל מיני גורמים, אבל המרכזיים ביניהם הוא מה שנקרא: מחיקה ביסקסואלית.
<אלון צבעוני: כלומר, ההתעלמות החברתית הגורפת מביסקסואליות והאופציה של משיכה ליותר ממגדר אחד, בין אם מכוונת או לא מכוונת.
<אלון צבעוני: למרות שביסקסואלים מהווים את הקבוצה הגדולה ביותר מקרב הקהילה הגאה, הציבור הרחב וגם גופים ממשלתיים וגופים ציבוריים, לא מכירים את הקהילה הזאת, לא מכירים את הייחודיות של הקהילה, לא מכירים את המצוקות הייחודיות לקהילה הזאת וחוסר המודעות הזה הוא לא פחות מאשר קטלני לביסקסואלים ולביסקסואליות.
<אלון צבעוני: המחקרים מראים שאנשים שלא מכירים ביסקסואליות סובלניים פחות ואלימים יותר, אנשים שלא מכירים מאמצים תפיסות שליליות ומקובעות לגבי ביסקסואליות ובעצם מערערים על עצם הקיום והלגיטימיות של ביסקסואליות כנטיה מינית.
<אלון צבעוני: כל זה לא מדלג גם על ציבור הגורמים המטפלים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, אנשי רווחה, אשר אמונים על טיפול אינם חפים מההטיות האלה וכל זה גורם ללחץ נפשי מאד גדול בקרב ביסקסואלים וביסקסואליות, שדוחף אותם בעצם גם להתנהגויות מסוכנות, כמו למשל שימוש בסמים.
<אלון צבעוני: הצד החיובי של העניין הוא שחינוך באמת מביא שינוי וככל שגורמי הטיפול והציבור מודעים יותר לביסקסואליות והמצוקות הייחודיות לביסקסואליות אנחנו מוצאים תוצאות חיוביות יותר ופחות התנהגויות סיכון ופחות שימוש בחומרים ממכרים.
<אלון צבעוני: אז ההמלצות שלנו כפורום הבי-פאן-פולי, לחנך ולהכשיר עובדי טיפול ברווחה שעובדים בתחום ההתמכרות לסמים, בנושא זהות מינית וזהות מגדרית בכלל, אבל לגבי ביסקסואליות בפרט והקשר שבין הנטיה המינית לבין הסיכון, להפנות משאבים ליצירה והרחבה של מרחבי תמיכה למשתמשים בסמים מהקהילה הגאה, גם באופן ספציפי כלפי ביסקסואליות, לא להישאר בהגדרה הרחבה של הקהילה הגאה או הקהילה הלהט"בית, כי הרבה פעמים ההגדרות האלה נוטות להתעלם מהאות בי"ת ולנסות להפנות קמפיינים של מודעות ומניעת סמים בתוך הקהילה הגאה, אבל גם להפנות אותן כאן, באופן ספציפי, כלפי אנשים ביסקסואליים ולא להשאיר את זה רק כמושג הקהילה הגאה באופן רחב, כי אנחנו מוצאים שכל פעם שאין את ההתייחסות הזאת, ספציפית לביסקסואליים, אז אנחנו ככה נשכחים מאחור ולא מקבלים את המענה שאנחנו צריכים.
תמר זנדברג: אולי נעשה הפוך, כי אתם קמפיין אז תסגרו את ההצגה, תתחילי את.
<לינור מאיה ריינשטיין: אני לינור, אני רכזת דרום באיגי, ארגון הנוער הגאה.
<לינור מאיה ריינשטיין: אני אספר קצת את נקודת המבט שלנו, את האופן שבו אנחנו חוות וחווים את צריכה הסמים בקרב הנוער הגאה.
<לינור מאיה ריינשטיין: קודם כל, חשוב להבין שנוער גאה בעצם חווה חווית התבגרות שהיא שונה, חווית התבגרות שהיא הרבה פעמים לא מדוייקת, שמורכבת מחוסר קבלה מהמשפחה ומהחברה באופן כללי.
<לינור מאיה ריינשטיין: הנסיבות האלה למעשה גורמות לכמה דברים, הראשון הוא איזה שהוא ניסיון של בריחה, ניסיון התמודדות, הישרדות אפילו במקרים מסוימים, שמורכב לצערנו גם מסמים ואלכוהול.
<לינור מאיה ריינשטיין: בנוסף, אחד מכרטיסי הכניסה המוכרים ביותר, בעיקר לקהילה ההומוסקסואלית והביסקסואלית של גברים, הלו הן המסיבות.
<לינור מאיה ריינשטיין: במסיבות אנחנו מכירים את תופעת צריכת הסמים, סמים קשים אפשר לקרוא לזה ולצערנו, כך גם הנוער שלנו נחשף באופן מוגבר לסמים מהסוג הזה.
<לינור מאיה ריינשטיין: אנחנו יודעות גם לספר שלמעשה, חמישית מהנערים צורכים סמים שהם לא מריחואנה לפני קיום יחסי מין.
<לינור מאיה ריינשטיין: במסגרת התפקיד שלי, אני מרכזת את מועדון הנוער של איגי בדרום, בבאר שבע, ושם אני יכולה לספר מתוך ההתנסות האישית – כמובן שזה תקף לכל ששת מועדוני הנוער שלנו בארץ - שאנחנו גם נתקלות בבנות ובני נוער שמגיעים אלינו, לאחר שהם צרכו סמים או אלכוהול והם גם משתפים אותנו בחוויות באמת מאד מורכבות, מאד קשות, של התנסויות מהסוג הזה.
<לינור מאיה ריינשטיין: חשוב לציין גם את האלמנט של ההורים הנוטשים, כלומר למעשה בני נוער נזרקים מהבית באיזה שהוא שלב, לעיתים, מה שגם מוביל אותם לרחוב לצריכת סמים.
<לינור מאיה ריינשטיין: אנחנו רוצות לבקש פרויקט, פרויקט שיתוקצב, כדי שנוכל לקחת בו חלק, כדי לפעול לקידום - - -
תמר זנדברג: שמה, מה הייתם רוצים שיהיה, מה הנקודות שהייתם שמים עליהן את הדגש מבחינת אופי הפעולה?
תמר זנדברג: להגיע לנוער ומה להעביר לו, מה המסר שחשוב שהוא - - -
<לינור מאיה ריינשטיין: אני חושבת שיש גם את האלמנט של ההסברה, אבל אני חושבת שמעבר לזה צריך להיות אולי איזה שהוא פתרון של מפגש עם הנוער, גם במקומות שבהם הם נחשפים לסמים.
<לינור מאיה ריינשטיין: כלומר, יכול להיות שזה צריך להיות במסיבות ויכול להיות שזה צריך להיות איזה שהוא שיווק אינטרנטי, אפליקציות.
תמר זנדברג: כלומר כמניעה, את מדברת על מניעה.
<לינור מאיה ריינשטיין: בעיקר למניעה.
תמר זנדברג: בעצם לספק, במרכאות "לענות" על הצורך החברתי, רגשי, פסיכולוגי, שבהעדרו אתם רואים, כמו שהוצג קודם, עליה בשימוש בסמים, חומרים, מה שאנחנו קוראים כאן "סלפ מדיקיישן" או איזו שהיא בריחה או התמודדות עם קושי או דברים מן הסוג הזה.
תמר זנדברג: כלומר, אתם שמים דגש על כך שאם באופן כללי אנחנו נפנה לנוער הגאה וניתן מענה לצרכים שלו, אז אנחנו נראה פחות פניה לאמצעים אחרים.
תמר זנדברג: ערן או הצטרף אלינו האגודה למען הלהט"ב?
<קריאה: אבל אנחנו הצטרפנו, החברה לקידום הבריאות בקהילת הלהט"ב, ההסתדרות הרפואית.
תמר זנדברג: הסתדרות הרפואית, מאה אחוז, אז הוא יציג את הקמפיין שהם רצו לעשות, אחרי זה נעבור אליכם ואחרי זה נשמע ממשרדי הממשלה והרשויות המקומיות, בבקשה.
<רן שלהבי: אוקיי, אני רן מהאגודה למען הלהט"ב, מנהל את הדיגיטל של האגודה ואיתי עידו.
<עידו כהן: עידו מחברת הפרסום 'פטפוט', ליווינו את האגודה בקמפיין הזה.
<עידו כהן: חשוב לי גם להגיד שאני גם דובר איגי, אני בשני כובעים פה וחשוב לי להגיד בהקשר למה שאמרת – אני חייב לרוץ לוועדה השנייה של זנות אפורה, אבל אני הולך לספר שם איזה שהוא סיפור קטן על המערך הדיגיטלי שלנו, שבו אנחנו נתקלים המון בבני נוער שמשוחחים איתנו במרחבים הדיגיטליים והם מספרים סיפורים על מפגשים – במיוחד עם אנשים מבוגרים – שהמפגש עצמו כולל שימוש בסמים, שוב ההגדרה 'סמים קשים', כדי להיכנס למעגל החברתי.
<עידו כהן: נגיד הם גרים בפריפריה והם מגיעים לתל אביב ובמפגש הזה הם יכולים לישון שם, אצל אנשים מבוגרים ומקיימים איתם יחסי מין, תוך כדי שימוש בסמים, אז היה חשוב לי גם להתייחס לנקודה של איגי בהבט הזה.
תמר זנדברג: שזה מבחינת
תמר זנדברג: כם דבר שהוא – איך אתם מתייחסים אליו?
תמר זנדברג: כלומר, זו תופעה שאני מבינה קודם כל שהיא ייחודית לקהילה הזו.
<רות גופן: לא חושבת, אני לא חושבת.
<רות גופן: אני יכולה לדמיין גם איך נשים סטרייטיות צעירות מגיעות לתל אביב וגברים סטרייטים מבוגרים מנצלים אותן וחלק מהניצול הוא - - - שימוש בסמים.
תמר זנדברג: אה, לא, זה ברור.
תמר זנדברג: רגע, לא, אני בדיוק רוצה לעשות את ההבחנה בין מה שתארת עכשיו שזה מאפיין של קהילה מוחלשת, בין אם זה נשים צעירות, בין אם זה קהילת המיעוט כמו להט"ב.
תמר זנדברג: כלומר, זה כמובן מאפיין של זנות או כניסה לזנות, אם אנחנו מדברים על הרצף וכו', מה שאני שואלת זה – האם זה המאפיין של מוחלשות או איזו שהיא שוליות חברתית וקושי כתוצאה מאיזשהו קושי להתמודד או שאתם רואים בקהילה גם שימוש בסמים שהוא רצוי, שהוא משמש לצורך הנאה, כיף שהוא מקמפיין כמו מסיבות או כמו דברים מן הסוג הזה.
<רות גופן: אני לא יודעת אם דיברו קודם כי נכנסתי קצת באיחור, בדיונים על שימוש בסמים אני תמיד מתבטאת קצת אחרת בדיונים שהם תוך קהילתיים ובדיונים שהם חוץ קהילתיים, כי דיונים בנושאים של סמים אמורים נורא לעורר הומופוביה ואני מוצאת את עצמי כל הזמן בדיונים האלה – רגע, מסבירה, רגע גם אצל סטרייטים יש את אותו דבר בדיוק חברים.
<רות גופן: אבל זה תחום כזה שאוהבים בעזרתו קצת להתנגח בנו, אז אנחנו צריכים להיות אמיצים.
תמר זנדברג: לא, המטרה שלנו היא להיפך.
<רות גופן: נכון, לא לא, עליך אני סומכת.
תמר זנדברג: לשאול מה הצרכים או מה המאפיינים של הקהילה שאתם - - -
<רות גופן: עליך אני סומכת ואני באה לפה, אבל אנחנו צריכים להיות אמיצים ולהגיד שחוץ מהכיפים של המסיבות וחוץ מזה שכן יש צריכת סמים שהיא ככה בסופי שבוע ולפעמים במסיבות וזה אולי נחמד ואנחנו צריכים להיות לא שיפוטיים לזה - - -
תמר זנדברג: אגב, זה גם תופעה שהיא גם סטרייטית, היא אוניברסלית.
<רות גופן: נכון, נכון.
תמר זנדברג: אבל אני שואלת, האם אתם מזהים – כי הוזכר כאן הנושא של קיום יחסי מין.
תמר זנדברג: האם התופעה הזו של שימוש בסמים ואלכוהול וחומרים משני תודעה ומשככי כאבים לצורך העניין, הם שימוש בסמים ואלכוהול לצורך קיום יחסי מין מהסוג הזה שהוא מעורב בו ניצול, שמעורב בו ניצול של אולי נשים צעירות או גברים צעירים - - -
<קריאה: יש מוטיבים כאלה, בהחלט.
תמר זנדברג: או שהוא חלק – כמו תרבות המסיבות או תרבות המועדונים - - -
<רות גופן: לא, תסתכלי על אלון קסטיאל ומה שקרה שם, חלק מהענין היה שהוא נתן סמים לנשים וכך ניצל אותן.
תמר זנדברג: לא לא לא, החדרה כפויה של חומרים זה עבירה חמורה.
<רות גופן: יש את זה אצל סטרייטים ויש את זה - - -
תמר זנדברג: אנחנו דרך אגב עובדות כאן בכנסת, כמה חברות כנסת, על שינוי החוק.
תמר זנדברג: אני שאלתי על צריכה עצמית.
<רות גופן: אני לא מבינה - - -
תמר זנדברג: שאלתי על צריכה עצמית, על צריכה מבחירה של סמים.
<לינור מאיה ריינשטיין: אני חושבת שאני יכולה להתייחס לזה בהיבט של איגי, כמו שאמרתי קודם, המסיבות האלה כן מהוות באיזה שהוא מקום כרטיס כניסה לקהילה, בהרבה מאד מבונים.
<לינור מאיה ריינשטיין: כלומר, בבית ספר אנחנו לא נחשפים לדברים האלה, לא מדברים אתנו על איך להיות חלק מקהילה, מאד קשה להתמצא ולמצוא את - - -
<לינור מאיה ריינשטיין: ובאמת אתרי הכרויות, אפליקציות ובסוף זה גם מגיעים למסיבות האלה ששם פשוט נותנים לך את הסמים ואתה מבין, שזה מה שאתה צריך לעשות כדי להיות חלק עכשיו.
<קריאה: להתקבל חברתית.
<לינור מאיה ריינשטיין: אז מתוך הצורך בשייכות.
<רות גופן: זה קו שנורא קשה למתוח אותו - - -
<רות גופן: מתי את אומרת – רגע, האיש מחרבן לעצמו את החיים ומתי את אומרת – נו, פעם בחודשיים הוא לוקח אקסטה, שיהנה.
תמר זנדברג: עד כאן זה לא דבר שהוא יחודי לאף קהילה, דרך אגב אנחנו פה בוועדה הרבה מאד מתעסקים עם זה והרבה מאד על הקו הזה, בין המכורים לבין סכנת התמכרות ונזק עצמי לבין שימוש שאין לנו עניין – בטח לא להפליל אותו, לצורך העניין.
<רן שלהבי: טוב, אני אציג את הקמפיין שבעצם ביצענו.
<רן שלהבי: במהלך סוף שנת 2015 ובמהלך 2016 התרחשו מספר מקרי מוות בקהילה הגאה עקב שימוש מופרז בסמים.
<רן שלהבי: החלטנו באגודה למען הלהט"ב ובשיתוף עם הרשות הלאומית - - -
תמר זנדברג: איזה מקרי מוות, אגב, כתוצאה ממה?
<רן שלהבי: שימוש בסמים קשים.
תמר זנדברג: של מה, מנת יתר?
<רן שלהבי: ערבוב.
<רות גופן: דוגמה ספציפית שהיה?
<רות גופן: קטמין, GHB, קוקאין, MDMA, הערבובים הם קשים.
<קריאה: ותרופות של HIV.
<רות גופן: אצל חלקם, לא כולם.
<רן שלהבי: כתוצאה מהמקרי מוות, החלטנו באגודה לצאת בקמפיין יחד עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, יחד עם הליינים של המסיבות, מתוך מלחמה בתופעה של סמי המסיבות.
<רן שלהבי: קהל יעד שלנו היה בעיקר גייז בגילאים 21-45.
<רות גופן: גייז זה אומר גברים?
<רן שלהבי: בעיקר גברים, היה גם קמפיין נשים אבל בעיקר זה היה גברים, כי ראינו את זה בתור קהל היעד שהכי נפגע מהתופעה.
<רן שלהבי: חשוב להבין שיש פה שני קהלי יעד מבחינתנו, קהל יעד של אנשים שצורכים סמים וקהל יעד של אנשים שלא צורכים סמים ופנינו לשניהם.
<רן שלהבי: המסר שלנו היה "אל תעלם".
<רן שלהבי: עשינו שימוש באימג' של שיחת ווטסאפ, אימג' שהוא מוכר מחיי הקהילה הגאה, בעיקר רלוונטי לעולם הדייטים וההיכרויות, תוך שהיא מציגה איזה הפרעה של התעלמות באופן מפתיע, עקב שימוש בסמים.
<רן שלהבי: פה אפשר לראות גם את הקריאייטיב עצמו שזה היה שיחת ווטסאפ תחת המסר " בשנה האחרונה מתו חמישה בליינים משימוש בסמים – תשאר אתנו".
<רן שלהבי: עשינו את זה לקראת תקופת המסיבות, לקראת תקופת הסילבסטר.
<רות גופן: למה הורדתם את זה?
<רות גופן: זה היה קמפיין מעולה.
תמר זנדברג: תכף נשמע מהרשות, יש לנו כאן את הרשות למלחמה בסמים ויעדכנו אותנו על אפשרות המשך המימון של הדבר הזה.
<רן שלהבי: שמו פוסטרים ברחבי העיר, חילקנו גלויות במסיבות - - -
<רות גופן: זה היה באינטרנט, אני ראיתי את זה בלי לדעת מי יזם את זה וזה היה מעולה.
תמר זנדברג: אז יפה, יש לך פידבק מיידי מקהל היעד.
<רות גופן: מהפציינטים, פציינטים באו אלי ושאלו אותי אם אנחנו מעורבים בזה, אפילו לא ידעתי להגיד מי עשה את זה.
<רן שלהבי: מאד מחמיא לשמוע, אז פרסום דיגיטלי באטרף, עמוד הפייסבוק והאינסטגרם של האגודה והקמנו מיני-סייט יעודי שמסביר על ההשלכות של שימוש בסמים.
<רן שלהבי: פה אפשר לראות קצת את המודעות שליד פוסטרים של מסיבות, החיבור הזה היה חיבור יחסית מתאים בין מסיבות לבין מלחמה בסמים, גם באטרף במובייל, בדסקטופ, באנרים של הקמפיין תחת המסר "אל תעלם", גם ברשתות החברתיות, יש פה דוגמה של המיני-סייט שבעצם מסביר על ההשלכות באופן יותר מורחב.
<רן שלהבי: 500 פוסטרים, 5,000 גלויות, חשיפה של 18 מיליון בדיגיטל, שזה המון, מה שהוביל לכמעט 18 אלף הקלקות למיני-סייט, כלומר 18 אלף הקליקו ונחשפו לתוכן של הקמפיין והגיעו למיני-סייט.
<רות גופן: זה היה בעברית?
<רן שלהבי: זה היה בעברית.
<רות גופן: איך 18 מיליון?
תמר זנדברג: 18 אלף.
<רן שלהבי: 18 מיליון חשיפות.
<רן שלהבי: יש הבדיל בין חשיפות לבין אנשים שנחשפו.
<רן שלהבי: זהו.
תמר זנדברג: אוקיי, אחלה, תודה רבה.
תמר זנדברג: יש לכם איזו שהיא מחשבה באמת להמשיך באופן שוטף או סביב פיקים – סילבסטר, פורים, אירועים של מסיבות וכאלה?
<רות גופן: גאווה.
תמר זנדברג: גאווה כמובן, נכון.
<רן שלהבי: כרגע זה נושא שאנחנו עדיין חושבים איך אנחנו ממשיכים אתו, קמפיין עלה ממש לאחרונה אז אנחנו עדיין בשלבים של בדיקת האפקטיביות שלו והאם הוא עבד, אנחנו עדיין בתהליך חשיבה.
תמר זנדברג: כלומר, יש לכם תהליך הערכה שאתם תסיימו אותו בזמן הקרוב?
תמר זנדברג: אוקיי, אז קודם כל נשמח כוועדה, אחר כך נצטרף את זה גם לפרוטוקול – כאשר תסיימו את הבדיקה והעברה, באופן כללי אני אגיד לך גם יושבים כאן נציגים של הרשות, נושא הקמפיינים – באופן כללי ולא רק לקהילה – זה נושא שאנחנו מאד מתחבטים בו.
תמר זנדברג: מה אפקטיבי, מה לא אפקטיבי, איך, למה, אלכוהול, סמים, איזה, מה מו מי – אז אם אתם פה עליתם על איזה שהוא משהו שמפלח את קהל היעד ועושה את זה בצורה אפקטיבית ויש לזה תוצאות, אז אנחנו נשמח גם לדעת, לנושא הזה, אבל גם ללמוד מזה לדברים אחרים.
תמר זנדברג: אחלה, ד"ר גל וגנר או מי מכם?
<קריאה: שנינו.
תמר זנדברג: שניכם, אחד אחרי השני ואחרי זה נעבור לרשות, משרד הרווחה, עיריית תל אביב, בבקשה.
<גל וגנר קולסקו: אנחנו מהחברה לבריאות הלהט"ב בהסתדרות הרפואית, אני גם פספסתי את ההתחלה אז קצת מבחינת נתונים שעלו, אם זה מעניין אתכם, אז ממחקרים שאנחנו מכירים בחו"ל אנחנו יודעים שלהט"בים משתמשים בשכיחות הרבה יותר גבוהה בסמים ויש מחקרים שאנחנו עשינו בארץ שהראו על שכיחות של כ-25 אחוז יותר בגברים הומואים לעומת סטרייטים, בנשים לסביות וביסקסואליות ראינו שימוש ב-40 אחוז יותר בסמים - - -
תמר זנדברג: סליחה שאני מפסיקה אותך, אפרופו הקמפיין, כאישה, אני אומרת שאמנם סטרייטית אבל אישה, הנתון הזה מראה על כך שנשים לסביות חשופות יותר ועדין כשאתם עושים קמפיין, הוא מיועד כמעט, בעיקר, רק להומואים.
<רות גופן: זה לא רק אפליה וזה לא טעות לעשות קמפיין לחוד - - -
תמר זנדברג: אני לא אומרת לחוד, אבל זה - - -
<רות גופן: זה משהו אחר לגמרי.
<גל וגנר קולסקו: כן, סוג השימוש באופן הרבה פעמים אחר.
<רות גופן: הסמים שרצים במסיבות של הבנים ומה שקורה במסיבות של הבנות, זה אחר לגמרי, זה טוב מאד, זה בסדר גמור שיהיה קמפיין לגברים.
<רות גופן: חבל שאין קמפיין לנשים וכדאי לעשות, זה לא מקרה שבתוך שנתיים מתו מבלים גברים הומואים, אני לא יודעת אפילו אם הם היו ביסקסואלים, לפחות שניים אני הכרתי והם הומואים, הם לא ביסקסואלים, וזה חלק מתרבות המסיבות.
תמר זנדברג: אוקיי, אגב מבחינת - - -
<גל וגנר קולסקו: אם אמרנו כבר גברים – נשים, יש איזו שהיא אוכלוסייה שקצת מתפספסת לנו שזה אוכלוסייה טרנסג'נדרית.
<גל וגנר קולסקו: אנחנו רואים ועל זה אין לנו נתונים מחקריים - - -
תמר זנדברג: מה עם הביסית?
תמר זנדברג: אתם יודעים?
תמר זנדברג: הביסקסואלים, ביסים באופן כללי, שימוש בסמים עוד יותר גבוה מההומואים והלסביות.
תמר זנדברג: אני רק אגיד על הטרנסקסואלים, על נשים טרנסג'נדריות בעיקר, שרובן חיות בזנות ברחוב – חלק גדול, סליחה, לא הרוב – אבל חיות בזנות רחוב, שימוש בסמים מאד שכיח כדי להקהות, זו אוכלוסייה שגם צריך לזכור אותה ולתת לה מענה.
תמר זנדברג: זה הכל, גם רותי קודם אמרה, שבאמת אנחנו כאילו אומרים – אוקיי, אז ההומואים כולם משתמשים בסמים, תזכרו מאיפה זה בא, זה הכל תוצר בסופו של דבר של חיים בדיכוי מגיל ילדות וזה התבטאות מאוחרות של החיים האלה בדיכוי.
תמר זנדברג: למה ביסים אנחנו רואים במחקרים האחרים יותר?
תמר זנדברג: כי ביסים מדוכאים יותר, חיי הארון של הביסים יותר קשים כנראה מאשר להט"בים אחרים, לסביות והומואים בעיקר.
תמר זנדברג: אז אנחנו רואים - - -
תמר זנדברג: יש לכם גם ידע מבחינת – הזכרת באיזה מילה – מה אופי השימוש וסוג הסמים?
תמר זנדברג: סתם לדוגמה, אני אגיד לכם מעיסוקים אחרים שלנו, שלנשים מכורות לעומת גברים יש הרבה הבדלים באיזה חומרים הן משתמשות ולמה הן מתמכרות, אלכוהול ותרופות מרשם יחסית - - -
<רות גופן: - - - ובמסיבת הומואים, סתם אני פשוט - - -
תמר זנדברג: לא, אני לא שואלת רק על מסיבות, אני שואלת באופן כללי.
<רות גופן: חלק מתרבות המסיבות וזה בא מברלין ומניו יורק וזה עכשיו בתל אביב, מסיבות שחלק מהבילוי הוא הרבה סמים והרבה סקס.
<רות גופן: במסיבות לסביות יש פחות סקס, לצערי, אבל זה ככה.
<רות גופן: זה חלק מתרבות הבילוי ההומואים - - -
תמר זנדברג: אני שואלת אם יש הבדל בסוגי הסמים ואופי השימוש, בבית לעומת במועדונים?
<גל וגנר קולסקו: במחקרים בדרך כלל - - -
<רות גופן: כן, הסמים של הבנים זה סמים של הדיס-אינהיביציה, הסמים של G וקטמין, זה סמים שעושים אותך יותר - - -
<קריאה: משחררי עכבות.
<רות גופן: יותר חרמן ועם פחות עכבות ולכן גם אפשר לתת לך עוד קצת יותר וגם תאבד לגמרי את ההכרה ולא תוכל להתנגד, במקרים של אונס, כי G זה סם מאד שכיח אצל הבנים ורגילים לשמוע על G – G זה GHB, זה סם האונס.