GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתן אקשטיין: יש גם הימורים, אבל אם אנחנו מדברים על חומרים פסיכו אקטיביים – 80%.
<איתן אקשטיין: נניח שברטורנו זה רק 60-70%, מדובר בנתח גדול מאד.
<איתן אקשטיין: גדול מאד.
תמר זנדברג: נתח גדול ממה?
<איתן אקשטיין: גדול מאד מכלל השימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים, הנושא של קנאביס, גראס ואלכוהול, כל הנגזרות של גראס.
<איתן אקשטיין: עכשיו, אילו אני הייתי - - -
תמר זנדברג: זה שהשימוש הוא גדול מאד, אנחנו יודעים - - -
<איתן אקשטיין: אלה שהגיעו לטיפול.
תמר זנדברג: שהשימוש מאד מאד רחב, אבל כמה - - -
<איתן אקשטיין: אלה שהגיעו.
תמר זנדברג: כן, אבל כמה מטופלים אצלך, ואנחנו נהיה אצלך בכפר - - -
<איתן אקשטיין: 120 מטופלים.
תמר זנדברג: ו-120 מטופלים סך הכל או בשנה?
<איתן אקשטיין: סך הכל.
<איתן אקשטיין: עכשיו, ברגע נתון.
תמר זנדברג: בכל רגע נתון יש 120.
<איתן אקשטיין: בחוץ יש מעל 1,000 מטופלים.
תמר זנדברג: אז 120 בכל רגע נתון, מתוכם אחוזים גבוהים שזה כמה עשרות ש - - -
<איתן אקשטיין: 80% מהנוער.
תמר זנדברג: זה עדיין כמה עשרות מתוך 120.
תמר זנדברג: זה המספר.
תמר זנדברג: כלומר, מדובר כאן על מספרים, יחסית לשימוש בקנאביס באוכלוסייה, שאנחנו מעריכים בערך מיליון ישראליות וישראלים בוגרים, ושלא תבין, שלא תטעה, התמכרות לחומרים פסיכו אקטיביים, לרבות קנאביס, זו תופעה שאנחנו יודעים שהיא קיימת.
<איתן אקשטיין: לא, אבל אני רוצה לומר עוד לחדד שתי דקות.
<איתן אקשטיין: אני רוצה לחדד את הדברים שלי, אם אפשר.
תמר זנדברג: כן, אבל אתה משתמש בסטטיסטיקה שהיא - - -
<איתן אקשטיין: לא, אני מצלם מצב, אני לא משתמש.
<איתן אקשטיין: אני לא חוקר, אני עובד סוציאלי.
<איתן אקשטיין: אני רק מצלם מצב, זה מה שאני עושה.
<איתן אקשטיין: אילו אני היום הייתי אחראי על תקציב של הרשות, אני הייתי אומר תראו, ישנה אווירה.
<איתן אקשטיין: זאת אומרת מה שאני שומע פה עכשיו רק נותן חיזוק לאווירה.
<איתן אקשטיין: ישנה אווירה שמקלה ראש בנושא של השימוש בקנאביס.
<איתן אקשטיין: מקלה ראש.
<איתן אקשטיין: אני לא מדבר עכשיו על לגליזציה, לא לגליזציה.
<איתן אקשטיין: מקלה ראש, עד כדי כך ואני כבר לא מדבר על הוועדה, שהראיתי ליוסי לפני כמה חודשים שיצא בנשיונל ג'יאוגרפיק, בעמוד השער.
<איתן אקשטיין: אני מנוי לנשיונל ג'יאוגרפיק.
<איתן אקשטיין: הייתה שם תמונה יפה מאד של פרח קנאביס והיה כתוב: קנאביס, מסם אסור ומסוכן לתרופת פלא.
<איתן אקשטיין: עכשיו, אני מכניס את זה אלי הביתה.
<איתן אקשטיין: יש לי 18 נכדים, שיהיו בריאים, לא כולם יודעים כבר לקרוא, אבל אלה שיודעים לקרוא רואים את זה על השולחן ואומרים לעצמם – אם סבא שלהם הכניס את הנשיונל ג'יאוגרפיק, נשיונל ג'יאוגרפיק זה לא עיתון שמאלני או ימני, זה עיתון שמצלם את המציאות האמיתית.
<איתן אקשטיין: זה עיתון טבע.
<איתן אקשטיין: ואם כתוב שם שפעם זה היה אסור ומסוכן והיום קנאביס הפך לתרופת פלא, זה אומר שנכנס איזה שהוא מסר לראש של הילדים.
<איתן אקשטיין: ואם את רוצה לראות את אותות המסר, אני מציע, אל תבואי לבקר אותנו עכשיו.
<איתן אקשטיין: את יכולה לבוא, את מוזמנת.
<איתן אקשטיין: תלכו לבקר בחופש בחוף דוגית, בחוף לבנון ותראו שם 300-400 ילדים ותראו מה שג'וינט אחד עשה להם לג'וינט השני ולשלישי ולרביעי.
<איתן אקשטיין: ותשאלו את כולם איך הם התחילו ותראו מה זה נקרא להרוס ילדים.
<איתן אקשטיין: אני יכול להגיד לכם, ד"ר פאולה רושקה פתחה את זה דרך משרד הבריאות – אשפוזית לבנות.
<איתן אקשטיין: יש שם בנות בנות 14 עד 25.
<איתן אקשטיין: הרוב הן בין 14 ל-18-19 ודיברנו על זה.
<איתן אקשטיין: רוב הבנות הגיעו רק מגראס וזה הוביל אותן לזנות וזה הוביל אותן להפקיר את עצמן וזה נורא ואיום.
<איתן אקשטיין: עכשיו, האם הפרסומת הזאת היא טובה או לא טובה, אני לא יודע.
<איתן אקשטיין: אני השתתפתי בשמחה רבה.
<איתן אקשטיין: יש אנשי מקצוע, זה התפקיד שלהם להגיד האם זה עובר מסך.
<איתן אקשטיין: אני יודע - - - על אישה אחת שהתעוררה ואמא שלי שאמרה שזה נחמד מאד.
<איתן אקשטיין: חוץ מזה אני לא יודע אם זה - - -
תמר זנדברג: גם אמא שלי, כשהיא שומעת אותי ברדיו היא חושבת שזה נחמד, לא משנה מה אני אומרת.
<איתן אקשטיין: זה לא משנה, אז אני אומר, לפחות על אמא אחת זה משפיע, אז אשרינו.
<קריאה: על אמא שלך זה עבד.
תמר זנדברג: כשהיא שומעת אותי ברדיו.
תמר זנדברג: כל אמא ששומעת את הילד שלה ברדיו, זה מאד נחמד בעיניה.
<קריאה: כששומעים אותי איתך ברדיו, אומרים שאת נחמדה.
תמר זנדברג: זה אומר שאתה צריך לבדוק את עצמך, אדוני.
<איתן אקשטיין: אני אומר שערב חופש גדול זה זמן שצריך להשקיע הרבה.
<איתן אקשטיין: ודרך אגב, זה לא מפרסם לילדים כי הם לא שומעים, כי מי שנמצא בתוך העולם הזה לא שומע כלום.
<איתן אקשטיין: צריך לדבר אל ההורים.
<איתן אקשטיין: להגיד להורים, הורים, שימו גבולות.
<איתן אקשטיין: קחו בחזרה את השליטה על הבית שלכם ואם אתם חושדים במשהו, תתייעצו.
<איתן אקשטיין: אני יכול להגיד לכם שרוב הילדים, אפרופו ענישה, רוב הילדים שבאים אלינו לא באים מרצונם החופשי.
<איתן אקשטיין: רובם באים כיוון שהחוק עצר אותם ושולחים אותם לחלופת מעצר.
<איתן אקשטיין: צריכים לחשוב טוב-טוב לפני שמעודדים את הדברים האלה.
תמר זנדברג: אז זה בדיוק.
תמר זנדברג: זה נראה לך צודק?
תמר זנדברג: אתה יודע, בוא אני אספר לך משהו.
תמר זנדברג: אנחנו עשינו כאן בכנסת דיונים עם סיירות הורים, שאתה יודע מה, אני באתי בתחושה שהילדים רק לא רוצים בכלל לראות את ההורים והם רק רוצים להתחבא מהם וכו'.
תמר זנדברג: אני יצאתי מכאן עם תחושה שיכולה להיות, כאשר ההסברה וכאשר הדיבור והשיחה בין המבוגרים לבין הילדים ובני הנוער היא אמיתית, היא כנה, היא מבוססת על אמת והיא בגובה העיניים, היא מתרחשת ממקום אחר לגמרי והמון פעמים הילדים עצמם ובני הנוער – ואני מדברת על אלכוהול, אני מדברת על שתייה ועל סמי פיצוציות שחלקם חוקיים וחלקם לא חוקיים לגיל הזה, אבל הם לא פליליים או כל מיני.
תמר זנדברג: זאת אומרת לא מדובר על סמים מסוכנים כהגדרתם בפקודת הסמים המסוכנים.
תמר זנדברג: וכשהשיחה מתנהלת ממקום כזה, בני הנוער מחפשים את הקרבה של המבוגרים.
תמר זנדברג: הם רוצים את האחריות ואת העצה הזאת ואת הסמכות הזאת.
תמר זנדברג: אז אתה עכשיו אומר לי, שעל סם שהוא פלילי בחוק, פתאום שיתוף הפעולה נעלם, פתאום צריך את הסמכות החוקית של חלופת מעצר בבית משפט, על מנת ש - - -
<איתן אקשטיין: כי ילד שמשתמש בסמים לא רוצה תקשורת עם אף אחד.
תמר זנדברג: אבל אני אומרת לך עוד פעם שאנחנו ישבנו כאן ושמענו שנער ששותה ושמרוח על הרצפה ומקיא על החברים שלו, מחפש את הישועה מהמבוגר.
תמר זנדברג: וזה שמשתמש בסמים, קרי ג'וינט אחד, כמו ליהי, מהפרסומת, פתאום הוא מנותק, פתאום הוא לא - - -
<איתן אקשטיין: רגע, יש לי שאלה אליך.
תמר זנדברג: שאלתם את עצמכם למה זה?
<איתן אקשטיין: יש לי שאלה.
<איתן אקשטיין: כמה ילדים לדעתך מגיעים אלינו דרך הניידות של עלם, כל שנה?
<איתן אקשטיין: אנחנו בית חולים.
<איתן אקשטיין: הם הטיפול נמרץ.
<איתן אקשטיין: כמה ילדים מגיעים אלינו דרך סיירות הורים?
<איתן אקשטיין: אף אחד.
<איתן אקשטיין: למה זה?
תמר זנדברג: אדוני, אני - - -
<איתן אקשטיין: כי זה לא - - -
תמר זנדברג: אדוני, אני אגיד לך בדיוק למה זה.
תמר זנדברג: ושוב, חברת הכנסת מירב בן ארי שיצאה ואני מרשה לעצמי לדבר בשם שתינו, כי אנחנו דיברנו על זה אחרי הביקור שלנו במלכישוע ואחרי עוד כמה ביקורים.
תמר זנדברג: לפעמים, שוב, ויחסית לתפוצה המאד מאד נרחבת של השימוש החברתי, הרגיל מה שנקרא, לא ההתמכרותי ולא העברייני בקנאביס, המקרים שאתה מצביע עליהם הם ככל הנראה – זו התרשמות שלי, לדעתי היא די מבוססת – מדובר על כמה גורמי רקע, חלקם סוציו-אקונומיים, חלקם עבריינים אחרים, חלקם רפואיים, התמכרותיים אחרים, שמתגבשים ביחד.
תמר זנדברג: אלה הם נערים שזקוקים קודם כל לעזרה ולטיפול ולסיוע.
<איתן אקשטיין: נכון.
תמר זנדברג: ואנחנו כאן בוועדה ראינו סוגים של עזרה וטיפול וסיוע, שהם אפקטיביים.
תמר זנדברג: כשמנגישים להם את עזרת המבוגרים, ההורים, המבוגרים האחראים בסביבה בצורה שמושכת אותם, שהיא אפקטיבית להם - --
<איתן אקשטיין: אבל הם לא יפנו מיוזמתם.
<איתן אקשטיין: זאת הבעיה.
<הילה ימיני: אנחנו מדברים על הזמן על פתרונות אפקטיביים, אבל עוד אין שום מדד אפקטיביות או אי אפקטיביות לקמפיין הקיים.
<הילה ימיני: יש לנו כרגע מצגת ש - - -
תמר זנדברג: את תיכף תציגי, פשוט הרב אקשטיין ביקש, כי ניסיונו - - -
<איתן גורני: תתנו לנו להציג את המצגת.
<איתן גורני: זה לא בסדר.
תמר זנדברג: אני פניתי וביקשתי את המצגת.
תמר זנדברג: אתם ביקשתם שהוא ידבר לפני, אז נתתי לו ולכן אנחנו מנהלים את השיחה הזאת.
<איתן גורני: אני נורא מבקש.
תמר זנדברג: הוא מדבר על הניסיון שלו.
<איתן גורני: אז בואו - - -
תמר זנדברג: איתן, זהו?
תמר זנדברג: אתה החלטת שהוא סיים את זכות הדיבור שלו?
<איתן גורני: לא, אבל אני מבקש ממך - - -
תמר זנדברג: אז שנייה.
<איתן גורני: לתת לנו להציג את המצגת.
תמר זנדברג: אבל איתן, אני שוב פעם אומרת, אני נתתי ואז אתם ביקשתם שהרב אקשטיין ידבר ולכן אנחנו מנהלים את השיחה הזאת.
<איתן אקשטיין: טוב, סיימתי.
<איתן אקשטיין: זה בסדר.
תמר זנדברג: שיחה אגב מאד חשובה.
תמר זנדברג: היא נוגעת לפתרונות בשטח, על מה שראינו כאן בוועדה ובכפרים שאתם מדברים עליהם.
<איתן אקשטיין: אז תבואו לבקר אותנו.
תמר זנדברג: אנחנו נבקר אתכם.
תמר זנדברג: בהחלט נבקר אתכם, זה בלוח הסיורים שלנו למושב הזה.
<איתן אקשטיין: מצוין, תודה.
תמר זנדברג: לדעתי אפילו החודש, נכון?
תמר זנדברג: חודש הבא, אוקיי.
תמר זנדברג: מי מציג?
<אלי טנא: לי קוראים אלי טנא ואני יועץ הפרסום של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
תמר זנדברג: מטעם מי אתה מייעץ?
תמר זנדברג: אתה עובד הרשות?
<אלי טנא: לא, אני יועץ חיצוני.
תמר זנדברג: אתה עצמאי?
תמר זנדברג: יש לך משרד, משהו?
<אלי טנא: יש לי משרד, אכן, כן.
תמר זנדברג: איזה משרד?
<אלי טנא: קוראים לו היי-לייט.
<אלי טנא: הוא עוסק בפרסום ועושה הרבה דברים.
תמר זנדברג: וכמה זמן אתה – כי זו פשוט פעם ראשונה שאני רואה אותך, אז סתם אני שואלת.
תמר זנדברג: סקרנות.
<אלי טנא: נכון, כי אני משתדל לא לבוא.
תמר זנדברג: כמה זמן אתה?
<אלי טנא: כבר 4 שנים.
תמר זנדברג: 4 שנים מייעץ לרשות בייעוץ חיצוני?
<אלי טנא: מאד ספציפי.
<אלי טנא: אנחנו עוסקים בפרסום.
<אלי טנא: אני באתי לפה אך ורק לנושא הפרסום.
<אלי טנא: אני לא רוצה להיכנס לעניינים של אידיאולוגיה כזו או אחרת.
<אלי טנא: אני מדבר על פרסום.
<אלי טנא: פרסום זה רק אחד האמצעים לתקשורת.
<אלי טנא: הסברה עושים גם בפרסום וגם בצורות אחרות.
<אלי טנא: אני עוסק רק בפרסום.
<אלי טנא: נושא הישיבה היה אמור להיות הקמפיינים ש - - -
תמר זנדברג: הוא לא היה אמור להיות.
תמר זנדברג: זה נושא הישיבה ועכשיו אתה תציג.
<אלי טנא: אני אציג מה עשינו לפי הפרמטרים שאני קיבלתי גם מראש את התפריט מה אתם רוצים לדעת.
תמר זנדברג: אנחנו בהאזנה ובצפייה.
<אלי טנא: אנחנו בדרך כלל, בתור הרשות למלחמה בסמים, יודעים שתקציב פרסום אף פעם לא מספיק.
<אלי טנא: תקציב פרסום תמיד יש במחסור ואנחנו עושים כל הזמן בלדעת מה סדרי העדיפויות שלנו וכל פעם אנחנו מחליטים אחרת מה סדר העדיפויות שלנו.
<אלי טנא: הפעילות שלנו תמיד היא למטרה, ואני רוצה לומר לפני זה בתור הערת אגב.
<אלי טנא: זה שאחרי ארבעה ימי שידור, עם שווי מדיה של פחות מ-100,000 שקלים – כל עם ישראל כבר יודע על התשדיר שלנו, זה רק סימן ש - - -
תמר זנדברג: אז אתה מבסוט.
תמר זנדברג: אתה עשית את שלך.
<אלי טנא: אני מאד מבסוט.
<אלי טנא: אני חייב לומר לך שאני מנהל קמפיינים הרבה יותר גדולים, שאף חבר כנסת לא יודע עליו, אחרי מיליון שקלים.
<איתן גורני: את זוכרת את הקמפיין עם הכלב?
תמר זנדברג: אין דבר כזה פרסום רע אתה אומר.
תמר זנדברג: אם שמעו, אם הכירו, אתה מבחינתך עשית את העבודה שלך ואתה - - -
<איתן גורני: הקמפיין עם הכלב, שאומר - - -
תמר זנדברג: איזה כלב?
<איתן גורני: שכאילו נתרום כלבים.
<איתן גורני: זה זכה בפרס הפרסום השנתי בלי שזה עלה שקל אחד.
תמר זנדברג: תראה, ידוע לנו – האסטרטגיה של לעשות פרובוקציה, לא חשוב מה היא תהיה, רק בשביל לעורר – כשאנשי פרסום אתם בסדר גמור, תעשו את העבודה שלכם.
תמר זנדברג: אנחנו כאנשי מדיניות, בעיני זה לא צריך להיות מה שמוביל אותנו, אבל זה בסדר גמור.
תמר זנדברג: בשביל זה יש את שני העולמות האלה.
<אלי טנא: נכון.
<אלי טנא: מהצד המקצועי זה - - -
תמר זנדברג: ברור, ואתה מבסוט.
<אלי טנא: אני רוצה להגיד משהו אחד קטן.
<אלי טנא: יש דברים שאם אומרים את הדברים בצורה שהיא משעממת, מונוטונית ואובייקטיבית ומלאה, אף אחד לא יקשיב.
<אלי טנא: אנחנו רוצים שיקשיבו.
תמר זנדברג: אוקיי, אז המטרה שלך שזה לא יהיה אובייקטיבי ומלא וייתן את כל המידע, אלא - - -
<אלי טנא: אין דבר כזה אובייקטיבי.
<אלי טנא: את מכירה משהו אובייקטיבי?
<אלי טנא: יפה.
<איתן גורני: את אובייקטיבית.
תמר זנדברג: אני לא אובייקטיבית.
תמר זנדברג: לא התיימרתי מעולם.
תמר זנדברג: לא באתי לכאן כדי להיות אובייקטיבית.
תמר זנדברג: באתי לכאן כדי לקדם תפיסת עולם.
<אלי טנא: נכון מאד.
<אלי טנא: אני בעדך, זה בסדר.
<אלי טנא: אנחנו מתאימים את המסרים לפלטפורמה, לקהל המטרה וכו'.
<אלי טנא: בואו נראה מה עשינו בשנת 2015 בצורה מפורטת ואחר כך נראה מה עשינו בשנת 2016, שעל חלק שמענו כבר.
<אלי טנא: קמפיין פורים.
<אלי טנא: במרס, בצמוד לפורים עשינו קמפיין של אלכוהול.
<אלי טנא: הקמפיין התמקד ברדיו.
<אלי טנא: תקציבו היה 140,000 שקלים.
<אלי טנא: עכשיו אני פעם אחת אתן אמצעי מדידה, איך אנחנו מודדים לפני ואחרי.
<אלי טנא: יש מקרים שאנחנו יכולים למדוד לפני, יש מקרים שאנחנו יודעים למדוד אחרי, יש מקרים שאנחנו יודעים למדוד גם וגם, אני אסביר את הסיטואציות; ויש מקרים שהרשות, באמצעות לשכת המדען הראשי, מבצעת לאחר מהלכים גדולים מחקרים של עמדות הקהל, עמדות הציבור.
<אלי טנא: אני לא יודע על זה כלום והוא יספר לך מה זה אחר כך.
<אלי טנא: אנחנו מודדים בדרך כלל, כשאנחנו קובעים מדיה, אחד – אם זה מדיה ישנה - - - לפי מחקרים שקיימים מראש, שזה נקודות רייטינג ביחד עם קהלי מטרה, זה מחקרי TGI, זה מחקרים אובייקטיבים לגבי הדבר הזה ואנחנו מנסים למקסם, לקדם את מה שמחפשים, את הנושא הזה מראש.
<אלי טנא: אנחנו לא מודדים, כי זה קמפיינים מאד קטנים.
<אלי טנא: לא מודדים לאחר מעשה ספציפית את ההשפעה המיידית.
<אלי טנא: בדיגיטל, כשאנחנו הולכים לאינטרנט בדיגיטל, אנחנו יודעים כל דבר לאחר מעשה.
<אלי טנא: אנחנו עובדים על אנליטיקס של גם חשיפות של מעורבות, של פעילות וכו' ואנחנו יודעים למדוד ולהגיד כמה - - - עלה.
<אלי טנא: זאת אומרת מה קיבלנו תמורת כסף וזאת - - -
תמר זנדברג: אתה מדבר בחשיפה, נכון?
תמר זנדברג: כלומר המדד שלך כאיש פרסום הוא חשיפה.
<אלי טנא: או מעורבות.
<אלי טנא: תלוי מה.
תמר זנדברג: מה זה מעורבות?
תמר זנדברג: לייק או דברים כאלה?
<אלי טנא: לא.
<אלי טנא: פייסבוק, אם מישהו מעלה תמונה, עושה - - -
תמר זנדברג: אוקיי, אבל אני מניחה, וזו שאלה רק לצורך הדוגמא, אתה עובד גם עם תחומים מסחריים וכו'.
<אלי טנא: כמובן.
תמר זנדברג: כאן יש לנו תחום שהוא ציבורי.
תמר זנדברג: השאלה היא כזאת: אני מניחה שעולם הפרסום המסחרי קיים בגלל שהוא מעלה מכירות והוא אפקטיבי, שאפשר למדוד את זה ברמה הכלכלית.
תמר זנדברג: כלומר, כשאתה עושה פרסומת לחברה מסחרית X, בסופו של דבר החברה מודדת לעצמה אם הפרסום היה אפקטיבי או לא, בעלייה במכירות, בנתח שוק, בדברים שהם מדדים מסחריים כלכליים.
תמר זנדברג: במקרה הזה, יש – וזאת שאלה אולי גם לאנשי הרשות – יש מדידה מעבר לחשיפה – האם היא הייתה אפקטיבית, מה קרה בהתנהגות כתוצאה מזה, כלומר המטרה שלנו זה להשפיע על התנהגות.
<אלי טנא: התשובה היא מאד פשוטה.
<אלי טנא: הכלים שעומדים לרשותי קשורים לכמה כסף יש לי ואיזה אמצעים יש לי וננסה לעשות את המקסימום.
<אלי טנא: בשלב הזה אני יכול לעשות אחד, להסתמך במדיות ישנות על מחקרים מראש.
<אלי טנא: אני יודע מראש, את הפילוח מראש של דברים ואני יודע מראש מה אני עשוי לקבל.
<אלי טנא: נקודות רייטינג, למשל כשאני שם תשדיר ברבע לשמונה, אני יודע שאני אראה קשר - - - טיפוסי ל-23% מהציבור.
<אלי טנא: אם אני שם בפריים טיים של מאסטר שף, אז יש סיכוי ויש - - - לשיא של 38%.
<אלי טנא: מה יקרה - - -
תמר זנדברג: לא, זה כבר - - -
<אלי טנא: רגע רק.
תמר זנדברג: אתה יודע, כבר בעולם הפרסום שמענו וכתבנו ספרים על מקרים שמשהו היה, כמו שאתה אומר, כולם שמעו על זה והכל היה, רק מה, לא ידעו לציין את שם המוצר ולכן לא קנו אותו ולכן אותה חברה השקיעה ואולי זה זכה בפרסים וקקטוס הזהב ולא יודע מה, אבל מסחרית, לחברה המזמינה זה לא עשה כלום.
<אלי טנא: נכון, את צודקת.
<אלי טנא: מאה אחוז.
תמר זנדברג: פה, אנחנו הציבור – אנחנו פה גם קהל היעד וגם הלקוח שלך - - -
<אלי טנא: רק רגע, שאלת שאלה אני אתן לך תשובה.
<אלי טנא: קודם כל, גם חברות מסחריות לא תמיד מודדות למחרת היום כמה מכירות היו.
<אלי טנא: הן מודדות לפעמים, אני עובד עם חברה גדולה, אז היא מודדת מה יקרה בעוד שנתיים.
<אלי טנא: אם אני עובד עם ארקיע ועושה קמפיין על הנסיעות לבורגוס, אז בהחלט סופרים את הטלפונים שקרו מחר.
<אלי טנא: אז יש אמצעי מדידה שונים מבחינת האפקטיביות של דברים, גם בחברות מסחריות.
<אלי טנא: אגב, גם הרעיונות, אידיאולוגיות, מפלגות וכו', משקיעות הרבה מאד כסף בשביל מה שקוראים מודעות, גידול והעדפה לרעיונות שלהם, כשבסוף בסוף בסוף זה הקלפי.
<אלי טנא: אז את שואלת אותי?
<אלי טנא: - - - מבחינתי לבדוק את הלכי הרוח בציבור - - -
תמר זנדברג: אוקיי, זאת אומרת זה לא חלק מהמדידה שלך, זה חלק מהמדידה ארוכת הטווח.
<איתן גורני: אני לא יודע איך הזמן שלך.
תמר זנדברג: לי יש זמן.
<איתן גורני: כי לנו יש ישיבות אחרי.
<אלי טנא: אוקיי, אז עשינו את קמפיין מרס, הוא נגע באלכוהול, הוא הלך לרדיו, הוא היה חביב וכו'.
<אלי טנא: המדדים שלי הרבה פעמים זה פרסים, כן.
<אלי טנא: פרסים זה גם מדד אצלי.
<אלי טנא: בקיץ, אגב, בקיץ באופן שיטתי, כל קיץ אנחנו מתמקדים באלכוהול בלבד.
<אלי טנא: הנושא של נזקי שתיית אלכוהול של ילדים בחופשה בכלל, הם הפרמטרים שהולכים.
<אלי טנא: אנחנו כל קיץ עושים דברים אחרים.
<אלי טנא: בקיץ הזה עשינו את זה.
<אלי טנא: עשינו רדיו ודיגיטל.
<אלי טנא: את הרדיו מדדנו, כמו שאמרתי, במדדים ישנים, את הדיגיטל מדדנו במדדים חדשים, יש אנליטיקס שלם.
<אלי טנא: אם רוצים, כל המחקרים קיימים.
<אלי טנא: התקציב היה בסך הכל, הקודם, 300,000 שקלים.
<אלי טנא: לאחר מכן, הפעם הבאה הייתה בערך בספטמבר, נכון?
<איריס יוגב: ב-9 בספטמבר.
<אלי טנא: ב-9 בספטמבר.
<אלי טנא: הנושא היה נזקי שתיית אלכוהול בהריון, הנזקים הנגרמים לעובר, התמקדות בנושא הזה, סביב אירוע שהיה גם.
<אלי טנא: אך ורק לזה.
<אלי טנא: מהלך רדיו.
תמר זנדברג: אגב, על מה זה מבוסס שכל טיפה יכולה לגרום נזק בלתי הפיך בהיריון?
<איריס יוגב: על תסמונת האלכוהול העוברי.
תמר זנדברג: כן, אני מכירה את התחום הזה היטב.
תמר זנדברג: טוב, מכיוון שאין את זה בפני, זה נשמע לי על פניו - - -
<אלי טנא: אני מוכרח להגיד משהו.
<אלי טנא: תראי, קודם כל - - -
תמר זנדברג: כל טיפה יכולה לגרום נזק בלתי הפיך?
<אלי טנא: יכולה לגרום, כן.
תמר זנדברג: טוב, אוקיי.
<אלי טנא: תראי, אני מוכרח להגיד לך שבאחת האמירות פרווה, שיכול אבל גם יכול שלא, נניח – א' אין לי זמן יש לי 30 שניות.
<אלי טנא: ב', אני צריך להיות מסוים.
תמר זנדברג: לא, אבל השאלה הזאת היא גם שאלה האם בכלל לבחור בנושא הזה.
<פאולה רושקה: בוודאי.
<פאולה רושקה: זה נושא מאד חשוב שארגון הבריאות העולמי אומר שלא מדובר בכלל בשינוי - - - הרבה מאד בעיות התפתחותיות של ילדים - - -
<אלי טנא: תראי, גם משרד הבריאות מאד תמך שאנחנו נעשה.
<פאולה רושקה: והרבה מאד אנשים עם ADHD לא יודעים כמה מזה בא משימוש באלכוהול בהריון, והבעיה היא שמבחינה מדעית לא יודעים מה הרף שמעליו זה גורם לנזק התפתחותי ובגלל זה ההמלצה זה להזהיר - - -
תמר זנדברג: כן, אבל יש לזה כל כך, טוב, לא חשוב.
תמר זנדברג: ונשים לא אוכלות איזה משהו שבושל עם יין בגלל הדבר הזה.
תמר זנדברג: זה הגזמה באופן - - -
<הילה ימיני: מה שבושל עם יין, אם הן היו מודעות לזה, האלכוהול מתנדף בבישול, אז זו לא ממש דוגמא טובה.
תמר זנדברג: אני מסכימה איתך שזה לא דוגמא טוב.
תמר זנדברג: אני פשוט מודיעה לך מידיעה - - -
<הילה ימיני: אנחנו - - -
תמר זנדברג: האינטליגנציה של הציבור היא מאד מאד גבוהה באופן כללי, בכלל, של כל ציבור, כולל נשים ובמיוחד נשים.
<פאולה רושקה: הפעם זה יהיה - - - בשבת משהו, ויהיה יום עיון ואת מוזמנת.
<פאולה רושקה: אנחנו שלחנו לך הזמנה.
תמר זנדברג: אוקיי, בסדר גמור, מאה אחוז.
<אלי טנא: מה שהיה הבא בתור זה הקמפיין בסילבסטר.
<אלי טנא: בקמפיין סילבסטר התמקדנו שוב באלכוהול, כי להערכתנו הנושא של האלכוהול היה קריטי והיינו אך ורק בו.
<אלי טנא: לדעתי עשינו גם מהלך מקביל במגזר הרוסי, שהוא עתיר אלכוהול בדרך כלל.
תמר זנדברג: אגב, סליחה שאני מפסיקה אותך שוב, אבל מה זה אומר לדעתנו רלבנטי?
תמר זנדברג: כלומר, מה הליך בדיקת הרלבנטיות?
תמר זנדברג: זה באיזה שהוא דיאלוג שלכם עם הרשות?
<אלי טנא: בוודאי.
<אלי טנא: א' כל הזמן.
<אלי טנא: ב', אני אגיד לך, לפעמים - - -
<איתן גורני: זה - - - הם לא מחליטים.
<אלי טנא: את שואלת שאלה ולמשל אני אספר לך.
<אלי טנא: תראי פה בסיכום שאנחנו בעצם לא משקיעים בקנאביס, ועד להיום לא השקענו כמעט בשנים האחרונות כסף - - -
תמר זנדברג: בגלל זה כל כך התאכזבתי כששמעתי את זה.
<אלי טנא: אני אסביר לך למה.
<אלי טנא: את לא יודעת את הסיבה.
<אלי טנא: אני אספר לך מה הסיבה.
<אלי טנא: הסיבה היא שהמגמה התקשורתית שנובעת מהרבה מאד תקשורת שהיא לא בתשלום, בעד הלגליזציה וכמה זה איזי, וכמה זה ניתן, היא כל כך חזקה שכמעט כל מהלך קטן מהסוג של 250 - - -
תמר זנדברג: אגב, אני לא יודעת איפה שמעתם כמה זה איזי וכמה זה פאן.
תמר זנדברג: אני מצטערת להגיד לכם, זה בראש שלכם.
תמר זנדברג: הדבר היחיד ששומעים, הדבר היחיד שקמפיין, שכידוע לך אני מעורבות בו מאד עמוק באופן אישי, ואני מדברת עליו בבתי ספר, ותדע לך שכשאני באה לדבר בבתי ספר, בדרך כלל זו אחת השאלות הראשונות שאני נשאלת, ויש בתי ספר – בכל בית ספר גם התלמידים וגם הצוות החינוכי וכו', גם בעצם שאילת השאלה אתה רואה איזה תהליך עברו התלמידים לפני ואיזה הלכי רוח יש וכו'.
תמר זנדברג: מעולם אמירה לא איזי ולא פאן ולא מה זה כן ולא מה זה לא, ולא שיש המלצה או משהו כזה.
תמר זנדברג: השאלה מתמקדת בשאלת הפליליות – האם זה צריך להיות עבירה פלילית או לא.
תמר זנדברג: ובוא אני אגיד לך שכאן, בוועדה, וכבר שרים מאד בכירים וצוותים מקצועיים מאד בכירים בוחנים את השאלה ואמרו לי בצורה ברורה – גורמים משפטיים בכירים מאד, שאם עכשיו הייתה עומדת השאלה, נגיד שזה היה ניטראלי, לא פלילי ולא פלילי – מוצג מחדש – האם זה צריך להיות עבירה פלילית – התשובה היא חד משמעית לא.
תמר זנדברג: השאלה היחידה היא האם אנחנו עכשיו זזים ממצב של פליליות למצב של אי פליליות.
תמר זנדברג: בזה מתמקד הדיון.
תמר זנדברג: יש לכם איזה עולם מפונטז לגמרי של איזי ופאן - - -
תמר זנדברג: מי אומר דבר כזה?
<יוסי הראל-פיש: לא, לא, לא, הקמפיין לא עוסק בזה בכלל.
<יוסי הראל-פיש: הקמפיין עוסק ב - - -
תמר זנדברג: לא, אני מתייחסת למה שאתה אמרת.
<יוסי הראל-פיש: הקמפיין עוסק רק בנושא המסוכנות של הסם, זה הכל.
<יוסי הראל-פיש: כדי ל - - -
תמר זנדברג: כן, אבל חברה, לפי מה שאתם אומרים עכשיו, לפי מה שאתם אומרים בדיון הזה, בואו, יש פרוטוקול.
תמר זנדברג: אנחנו פה מאזינים כולנו.
תמר זנדברג: לפי מה שאתם אומרים כאן, תפיסת המסוכנות, הביטוי הזה שאתם כל כך אוהבים להשתמש בו, הוא כביכול איזו שהיא תשובה לאיזה שהוא עולם מדומיין שיש לכם בראש, אומר – יש איזה שהוא מסר שזה איזי וזה פאן וזה כייף.
<איתן גורני: אבל אנחנו בפירוש מנסים להראות שזה רק חלק מקשר הדברים ואנחנו כל הזמן מנסים להראות את כל הנושאים האחרים שאנחנו מטפלים בהם.
<איתן גורני: אז - - -
תמר זנדברג: שוב, הנושאים האחרים.
תמר זנדברג: אתה יודע שאני בעצמי כאן בוועדה ביקשתי מכם בחלק מהנושאים לעשות קמפיינים, כי חשבנו שהנושאים חשובים ושצריך לשים עליהם דגש ומוקד.
<איתן גורני: מאה אחוז.
<איתן גורני: שלא תחשבו שכל מה שאנחנו עושים זה קנאביס וקנאביס.
תמר זנדברג: בוא, זה אתה יכול להגיד לחברי הכנסת האורחים.
<איתן גורני: תתנו לנו להראות כמה דברים אנחנו - - -
תמר זנדברג: אנחנו עושים דיון.
<הילה ימיני: אנחנו גם מתעסקים ב - - -
תמר זנדברג: רק שמך ותפקיד בבקשה.
<הילה ימיני: הילה ימיני מהדוברות של הרשות.
<הילה ימיני: מה שאנחנו מתעסקים איתו זה גם כשאנחנו מסתכלים על מדד התקשורת, יש לנו ניתוחים תקשורתיים, לראות מדדי שיח במסגרת התקשורת, מדדים שגם אתם מקבלים.
<הילה ימיני: מכ"מ יפעת, שירותים שמנטרים שיח תקשורתי.
תמר זנדברג: אנחנו לא מקבלים.
תמר זנדברג: זה עולה המון כסף, אז אנחנו לא מנויים לדברים האלה.
<הילה ימיני: אתם יכולים לצמצם מילים, זה עולה פחות.
<הילה ימיני: זה פר כתבה.
תמר זנדברג: אין בעיה, נעשה רק על קנאביס.
<הילה ימיני: זה הכי יקר.
<הילה ימיני: אם את עושה רק קנאביס ומריחואנה, זה ייצא לך הכי יקר.
תמר זנדברג: אין לנו כסף.
<הילה ימיני: דבר שני, יש לנו מדדים של סקרים.
<הילה ימיני: אנחנו עושים סקרים, אנחנו שותפים בסקרים בינלאומיים שיוסי ידבר עליהם.
<הילה ימיני: אנחנו שותפים לסקרים של יד על הדופק.
<הילה ימיני: אנחנו רואים מה קורה מבחינת האוכלוסייה בתפיסה של איך שהם רואים – בלי מסוכנות – איך הם רואים את הקנאביס ואם משתמשים או לא משתמשים.
<הילה ימיני: ואנחנו לא מדברים כרגע על מסוכנות, כמו שאת לא אוהבת על מדברים, איך מסתכלים עליו.
<הילה ימיני: כל הזמן אומרים ואלכוהול?
<הילה ימיני: אנחנו רוצים להגיע למצב של האלכוהול עם המריחואנה בקרב בני נוער וצעירים, זה כאילו כל המדדים האלה שאנחנו מדברים.
<הילה ימיני: זה מפתיע אותך שיש דיון על המריחואנה?
<הילה ימיני: זה מפתיע אותך שהתקשורת לא - - - מריחואנה?
תמר זנדברג: בכלל לא, להיפך?
<הילה ימיני: זה מפתיע אותך שעיתונאים אוהדים מריחואנה?
<הילה ימיני: מפתיע אותך שהיום, אם אני ואת נוציא הודעה - - -
תמר זנדברג: אז עכשיו אתם יוצאים בקמפיין נגד התקשורת?
<הילה ימיני: אנחנו לא - - -
<איתן גורני: לא, לא - - -
<הילה ימיני: אנחנו - - - במקום של לדבר על המסוכנות, שגם המסוכנות תעלה למודעות.
<איתן גורני: רגע, אבל בואו, אני ממש מתחנן, גם בפני האנשים שלי - - -
תמר זנדברג: טוב, אלי, בבקשה.
<איתן גורני: תנו להציג את המצגת עד תומה.
<איתן גורני: לא באנו לדבר כאן רק על קנאביס.
<איתן גורני: אני רוצה להראות את מגוון הדברים שבהם אנחנו עוסקים, כדי להראות בסופו של דבר שזה לא רק קנאביס.
תמר זנדברג: יאללה, קדימה.
<איתן גורני: הלאה.
<אלי טנא: סילבסטר.
<אלי טנא: השתמשנו באינטרנט, 250.
<אלי טנא: הלאה.
<אלי טנא: זה לא חשוב.
<אלי טנא: במקביל, במרס, בפורים, כשעשינו קמפיין כללי, גם עשינו קמפיין מגזרי למגזר הדתי, מאחר שפורים ספציפית הוא החג שבו מותר לשתות לשוכרה.
תמר זנדברג: עד דלא ידע.
<אלי טנא: ואנחנו ניסינו גם פה לשמר את ה - - -
תמר זנדברג: אתה רואה, הרב אקשטיין?
תמר זנדברג: ראית?
תמר זנדברג: לא, באמת, מסורת ישראל ידעה לשים גם דברים שהם מסוכנים ואין ספק שלשתות עד דלא ידע זה מסוכן, חד משמעית.
תמר זנדברג: ידעה לשים, לתחום את זה - - -
<איתן אקשטיין: אני - - - גם כן.
<איתן אקשטיין: אני עובד בהם.
<איתן אקשטיין: יום אחד שיעשנו מריחואנה זה בסדר, כולם.
תמר זנדברג: כשנגיע למצב ששותים רק יום אחד אלכוהול וכל שאר הזמן לא שותים - - -
<אלי טנא: על זה נאמר שגם לטיימינג יש משמעות וטיימינג הספציפי הזה היה במיוחד לנושא הזה.
<אלי טנא: זה היה קמפיין לציבור הדתי לאומי.
<אלי טנא: מה שעשינו עוד – ערבים.
<אלי טנא: את המגזר הערבי גם פה אנחנו ראינו שבעיקר יש להתמודד עם הנושא של שתיית אלכוהול ואלימות שקשורה לכך.
<אלי טנא: תזמנו את זה לעיד אל פיטר, לאחרי הרמדאן, בשביל שגם זה, על פי הייעוץ שקיבלנו, יהיה בתזמון הנכון ותקצבנו את זה ב-100,000 שקלים.
<אלי טנא: הלכנו על שני ההיבטים האלה.
<אלי טנא: זהו.
<אלי טנא: קמפיינים מדידים וכו', גם מסרים.
<אלי טנא: במקרה הזה גם התאמנו את המסרים לתרבות ולשפה והשתמשנו בשירותים של אנשים שמתמחים בנושא.
<אלי טנא: המגזר הרוסי כנ"ל.
<אלי טנא: את המגזר הרוסי אנחנו רואים אותו בתור מגזר שתרבות שלו היא דומה לשלנו, היא רק שותה יותר.
<אלי טנא: אז הלכנו במקביל ועשינו גם להם ברוסית.
<אלי טנא: זה היה העתק די מושלם, התאמה די מושלמת של הקמפיינים.
<אלי טנא: אמהרית - דיברנו בשפה שלהם, בתרבות שלהם, באופן שהם מדברים.