GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם, כבוד יושבת הראש, הדיון מאד מאד חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: אין ויכוח על חשיבות הדיון ועל חשיבות התכנית שהציג משרד החינוך.
עבדאללה אבו מערוף: זה מאד טוב, אבל יש כאן כמה הערות - איפה אנחנו נשים את הנקודה לא רק על הכאב, שנצא בתועלת להישג שאנחנו רוצים.
עבדאללה אבו מערוף: מניעה היא שהתלמידים לא יכנסו למעגל הזה.
עבדאללה אבו מערוף: וכאן חסר איפה להשקיע יותר.
עבדאללה אבו מערוף: קודם כל צריך להשקיע בהתרעה.
עבדאללה אבו מערוף: אין כאן.
עבדאללה אבו מערוף: זאת אומרת אין כאן תכנית איך להתריע, שהילד יפחד, שהתלמיד יפחד.
עבדאללה אבו מערוף: יש כאן תכנית וחסר בה האפקט הזה, המרכיב הזה שאולי דרך - - - או דרך משהו, זה גם צריך להיות שם.
<קרן רוט איטח: אז אמרתי שבתוך התכניות הצגתי את הפן החינוכי, אבל בתוך זה אנחנו משלבים הרצאות של מומחים, רופאים שמדברים על הנזקים, אנשי המשטרה שנותנים את ההיבט של החוק ומביאים - - -
עבדאללה אבו מערוף: ההיבט של החוק זה דבר שלגביו כבר עברה הרכבת.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא רוצה להגיע לשם.
<קרן רוט איטח: למה, ברמה של מניעה?
<ויקי אלעמרי: ברמה של להגיע לכלל בני הנוער?
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אבל לא - - -
<ויקי אלעמרי: אני תיכף ארחיב מה אנחנו עושים.
עבדאללה אבו מערוף: ולכן צריך להשקיע יותר.
עבדאללה אבו מערוף: שש שעות זה מעט בשנה.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להשקיע יותר בכיתה ח' והלאה.
עבדאללה אבו מערוף: מובן שגם בכיתות א'-ב' זה חשוב מאד, אבל אם אין לנו אפשרות, אז להשקיע יותר בכיתות הגבוהות.
עבדאללה אבו מערוף: זו תקופת מעבר, תקופת ההתבגרות שהיא תקופה קשה מאד, ושם צריך להשקיע יותר, עם יותר שעות ויותר חינוך.
עבדאללה אבו מערוף: וכמובן עניין של שיתוף פעולה עם ההורים לגבי המצב החינוכי והמודעות לדברים האלה.
עבדאללה אבו מערוף: לאתר את הקבוצות שנשרו, קבוצות הסיכון שישנן.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם מאד חשוב, שיתוף הפעולה עם התלמידים, עם כולם.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שאין להתקמצן.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חייבים ואני יודע שיש בעיה תקציבית.
עבדאללה אבו מערוף: נהיה כנים ונהיה ברורים, ולכן גם חובתנו אנחנו כאן בוועדה ובכלל בכנסת, ואתם חובתכם כמשרד, חינוך, רווחה, אני לא יודע - - -
<קרן רוט איטח: חינוך.
עבדאללה אבו מערוף: חינוך, שאכן תבקשו ושלא יהיה חוסר כסף שאכן התכנית לא תצא לפועל ויש איזה שהוא מקום שלא איתרנו עוד 20 תלמידים במועצה ההיא, בגלל שאין תקציב.
עבדאללה אבו מערוף: כל שנה צריכים לעשות ביקורת ולראות, לעשות עבודת שטח מאד חשובה בכל שנה עם כל מנהלי בתי הספר ושיתוף פעולה כללי.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק חינוך, גם אנחנו, גם משרד הרווחה וגם המועצות עצמן.
תמר זנדברג: קרן, מכל התכניות שהצגת פה, מה התקציב השנתי הכולל שלהן?
<קרן רוט איטח: 7.5 מיליון שקלים היה לשנה הזאת.
תמר זנדברג: זה מתקציב משרד החינוך?
תמר זנדברג: יש השתתפות של עוד גורם?
<קרן רוט איטח: מתקציב משרד החינוך.
תמר זנדברג: 7.5 מיליון שקלים מתקציב המשרד.
<קרן רוט איטח: שזה אומר תקצוב של מימון מב"ס, בעל תפקיד בתוך מערכת, צוות הדרכה, הכשרות, השתלמויות, פעילות בית ספרית, כל הכשרות העמיתים.
תמר זנדברג: ובסופו של דבר מי שמעביר את התכניות האלה בבתי הספר זה המורים, זה הצוות החינוכי השוטף, הרגיל.
<קרן רוט איטח: הצוות החינוכי, כן.
תמר זנדברג: ולרשות אין פה - - -
<קריאה: אני אשמח להוסיף.
<קרן רוט איטח: אבל יש ברמה של הרשות המקומית שנותנת מענים, תגבורות, הצגות.
<קרן רוט איטח: מממנים מתוך בתי הספר הצגות, הרצאות.
<קרן רוט איטח: יש קרן חילוט שאנחנו נעזרים בה.
תמר זנדברג: שזה הרשות המקומית.
<קרן רוט איטח: כן, שזאת הרשות למלחמה בסמים.
מירב בן ארי: גם 360 נמצא אצלכם.
תמר זנדברג: הרשות המקומית או הרשות למלחמה בסמים?
<קרן רוט איטח: הרשות למלחמה בסמים.
<יחזקאל בן זימרה: שמתווסף לרשות המקומית.
<אורנה לשם: שמי אורנה לשם, אני מנכ"לית עמותת אל סם.
<אורנה לשם: נמצאים איתי כאן רותי תנעמי, שהיא מנהלת סניף נתניה ואחראית על נושא המניעה, והצטרפה אלינו רוני נבו, שהיא אחראית על נושא המניעה.
<אורנה לשם: מאד חשוב לי להציג את אל סם.
<אורנה לשם: אל סם היא עמותה שנותנת טיפול לבני נוער עד גיל 24, משתמשי סמים, אלכוהול והימורים בשנה האחרונה, שזה כל ההתמכרויות העיקריות.
<אורנה לשם: במסגרת הטיפול ומעבר לטיפול אנחנו גם נותנים שירותי הרצאות של מניעה וחשוב להגיד, וזו נקודה מאד משמעותית, אני מאד מברכת את משרד החינוך על הפעילות המאד עשירה שנעשית, אבל אנחנו רוצים מאד שבני הנוער יגיעו אלינו בשלב מאד מוקדם של השימוש, כדי שאז נוכל הרבה יותר בקלות לעזור להם בנושא הזה ולטפל בנושא השימוש שלהם.
<אורנה לשם: אני חושבת שככל שבני הנוער, מהמסגרות של כל העבודה הנפלאה שנעשית כאן, יגיעו ישירות אלינו או יופנו, או שיהיו מרצים שלנו, שהם חלקם מכורים נקיים, שהם חיים את השטח ומבינים את זה ובתוך ההרצאה, אם עובד סוציאלי שלנו בא ומרצה, הוא צ'יק צ'ק, בסוף ההרצאה הוא שומע את השאלות שנשאלות, הוא מזהה ולוקח את בני הנוער להפניה.
<אורנה לשם: אני פשוט אומרת את זה וזה מאד מאד חשוב בהמשך לכל הדברים שנאמרו.
מירב בן ארי: הוא גם אמר פה כיתה ח'.
מירב בן ארי: כיתה ח' כבר העסק גמור.
מירב בן ארי: היום גיל ההתבגרות מתחיל בגיל 9.
<רוני נבו: מגיעים אלינו גם מגיל 10 וגם מגיל 11.
<אורנה לשם: גם 9.
מירב בן ארי: כן, בטח.
<אורית שפירו: זה לא מפתיע.
<אורית שפירו: אני אדבר מהר, כי הזמן קצר.
<אורית שפירו: קרן, "תקתקת אותה" באמת בצורה מאד ברורה.
<אורית שפירו: אני רוצה להדגיש שעל הרצף החינוכי קרן בעיקר הרחיבה על העבודה התוך בית ספרית, עם דגשים מסוימים על העבודה החוץ בית ספרית, אבל על הרצף הזה בעבודה מאד מסונכרנת בין נציגי משרד החינוך על אגפיו השונים לבין נציגים שלנו בקהילה מטעם הרשות הלאומית, יש עבודה גם במערכות החוץ בית ספריות מעבר לעבודה עם מועצת תנועות התלמידים והנוער ומועצת תנועות הנוער על כל התנועות שלה.
<אורית שפירו: יש עבודה במרכזי הנוער, במתנ"סים, בכל מקום באשר נמצאים הילדים.
<אורית שפירו: יש עבודה מאד מאומצת על סדנאות תהליכיות להורים לאורך השנים.
<אורית שפירו: גם שם זה בחיבור עם משרד החינוך, לאתר את ההורים של אותם ילדים ולהמשיך.
<אורית שפירו: אני חושבת שצריך להדגיש מאד - ואני מניחה שזה ברור לכולם - את ההבדל בין חינוך, מניעה, טיפול ושיקום והאכיפה על הרצף.
<אורית שפירו: עיקר הדברים שקרן הציגה כאן קשורים לחינוך ומניעה, ומשום כך אנחנו מתחילים את זה מגיל מאד צעיר, כבר מגני הילדים.
<אורית שפירו: לא מדברים על המושג סמים, אבל מדברים באמת על החוסן ועל האחריות האישית על מה ההשלכות של מה שאני עושה.
<אורית שפירו: ככזה שאנחנו צריכים להבין שיש השלכות גם על מה שקורה מסביב בשיח המשפחתי, הקהילתי, החברתי, הציבורי.
<אורית שפירו: היום אנחנו עומדים, קרן ואנכי, באותם הגופים שאנחנו מניעים לפעולה, מול אתגר מאד מאד משמעותי.
<אורית שפירו: ואם קרן הציגה את זה שבחמש השנים האחרונות אנחנו עובדים עם מדריכים ומנהלי הדרכה שהם תנועות הנוער השונות - אנחנו מדברים על 12 תנועות נוער ברמה ארצית - אם התחלנו את השיח על הנושא של אלכוהול והם ביקשו מאיתנו לעזור להם לפתח את השיח התוך תנועתי שלהם, כבר לפני שנתיים התחילו לבקש מאיתנו לפתח את הנושא של הקנביס, בעיקר של המריחואנה והחשיש.
<אורית שפירו: אנחנו רואים את זה גם בעבודה מחוץ לבית הספר, בתוך בית הספר.
<אורית שפירו: זה נושא שאנחנו צריכים להבין שיש לו השלכות.
<אורית שפירו: אנחנו ראינו את זה גם במחקר האחרון של הכפלה של כמות בני הנוער שמעידים שלפחות פעם אחת הם השתמשו במריחואנה/חשיש, ואנחנו כגופים שאמונים על הנושא של חינוך ומניעה, זה אחד האתגרים המאד משמעותיים שלנו ,איך אנחנו עושים את כל מה שניתן לפתח התערבות, שתהיה אפקטיבית ותהיה מספיק משמעותית עבור בני הנוער, שיגידו אנחנו רוצים להימנע ואז לא להגיע במספרים שכאלה אליכם, לאל סם, או למקומות אחרים.
<אורית שפירו: והשיח הזה הוא שיח מאד מאד מאתגר בשנים האחרונות למול השיח הבין לאומי על הלגליזציה ועל הדה-קרימינליזציה ולמול מה שקורה כאן בארץ, וזה האתגר הבא שלנו, איך עושים את זה להצמיח את הילדים, יכול להיות לאור מה שההורים שלהם חושבים או האחים הבוגרים שלהם חושבים, או מקומות שהם שומעים את זה ברדיו או בטלוויזיה.
<אורית שפירו: זה שיח שאתם צריכים להבין שזאת השלכה.
<אורית שפירו: אם אנחנו רואים עלייה ואנחנו רואים הכפלה של כמות בני הנוער שמעידים על שימוש, בהחלט נצטרך לעשות עם זה איזו שהיא עשייה שתהיה אפקטיבית.
תמר זנדברג: למה נושא העישון הוא לא חלק בכלל מהשיח בתכניות שלכם?
תמר זנדברג: גילינו את זה בשבוע שעבר, יש איזו שהיא הפרדה ארגונית, אבל זאת הפרדה שהיא לא מהותית וראינו שאתם דווקא שמים מאד דגש וגם שמת דגש בדברים שלך עכשיו על נושא הקנאביס, כתוצאה ממה שאתם רואים וכתוצאה משיח שאתם שמים אליו - - -
<אורית שפירו: וסמי פיצוציות והנדיפים.
תמר זנדברג: סמי פיצוציות אין ספק, זה גם במנדט שלכם, זה גם במסגרת ישירה.
<אורית שפירו: נכון.
תמר זנדברג: מצד שני, אנחנו לא היינו רוצים, שכמו שאתם אומרים – איך אתם קוראים לזה – תפיסת המסוכנות – עישון סיגריות כולל טבק, למרות שהוא חוקי מבחינה פלילית, הוא מאד מאד מאד מזיק וגם ממכר, בטח בגילאים האלה, שאנחנו מדברים עליהם, אני לא יודעת כמה צעירים, אבל בטח בגיל הנוער.
תמר זנדברג: אני הייתי מצפה שבמסגרת כזאת של מניעה של שימוש בחומרים, נקרא לזה באופן כללי, אז עישון סיגריות וטבק יהיה חלק מאותו דבר.
תמר זנדברג: דיברנו בשבוע שעבר, וגם יש איזו שהיא תפיסה אולי מה פחות מסוכן ממה.
תמר זנדברג: אולי טבק פחות מסוכן מסיגריות בקופסה ואולי זה יותר בריא, ואולי.
תמר זנדברג: כלומר, העובדה שאנחנו לא מתייחסים לכל האירוע הזה כמקשה אחת, אולי מייצרת חלק מהטעויות האלה.
מירב בן ארי: כן, אבל גם חשוב לנו שראינו את הירידה בשימוש בסיגריות.
מירב בן ארי: ראינו שזה ירד במגזר היהודי מ-40% ל-20%, שזה חשוב.
מירב בן ארי: ומצד שני, וזה אני אומרת לך גם מנתונים, אבל גם מהעבודה בשטח, יש עלייה כמעט כפולה בשימוש בקנאביס.
מירב בן ארי: ואני חושבת שגם אם העישון הוא לא בריא ומזיק והאלכוהול, וסמי הפיצוציות, אבל בסוף אם מסתכלים על הנתונים ורואים ירידה בעישון, ירידה באלכוהול, באים ואומרים רגע, אם היום בני נוער הרבה יותר חשופים לסמים – וזה לא משנה מה אנחנו חושבים על המבוגרים – שימי רגע רק את בני הנוער - - -
תמר זנדברג: לא, אני פשוט שמה סימן שאלה האם זה נכון להגיד שבני נוער יותר חשופים לסמים מאשר לסיגריות.
מירב בן ארי: גם ראינו את זה בנתונים.
מירב בן ארי: ירד מ-40% ל-20%.
תמר זנדברג: נו, ועדיין 20% מבני הנוער מעשנים.
תמר זנדברג: איזה אחוז מבני הנוער משתמשים בסמים?
מירב בן ארי: היה לנו שבוע שעבר, בוועדה.
<אילן שמש: זה 8% בקרב - - -
תמר זנדברג: ואיזה אחוז משתמשים בסמים?
<קרן רוט איטח: זה 20% באוכלוסייה הבוגרת.
<אורית שפירו: למעלה מ-10%, כשהתחלנו את זה מ-4.8%.
תמר זנדברג: בסדר, תראו, אני לא חושבת שצריך לעודד אחד ולאסור את האחר.
תמר זנדברג: הנקודה שלי היא כזאת, אני הייתי מצפה שאם יש לנו רשות ממשלתית, הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, אז נושא עישון הסיגריות יהיה חלק מאותה התמודדות, גם מבחינה ממשלתית.
תמר זנדברג: אנחנו גם שמענו שבוע שעבר – משרד הבריאות הוא זה שאמון על נושא העישון - - -
<אורנה לשם: מה עם הימורים?
תמר זנדברג: הימורים?
מירב בן ארי: אנחנו נלחמים בהימורים במקביל.
תמר זנדברג: זה נושא נפרד, אבל בואו נגיד אם יש לנו רשות שמדברת על נושא החומרים, ואני גם אמרתי את זה בשבוע שעבר.
תמר זנדברג: אני רציתי לשנות את השם של הוועדה הזו לוועדה למניעת התמכרויות, כי התמכרויות זה כל מיני דברים, זה חומרים וזה התנהגויות וזה כל מיני דברים.
<רוני נבו: וגם אנחנו רואים את זה, שאחד מפסיק את זה אז הוא עובר לשני.
תמר זנדברג: אז אני שמה את זה בצד רגע.
תמר זנדברג: אני עכשיו מדברת אפילו בתוך החומרים המסוכנים והממכרים והמזיקים, אז זה שמשרד הבריאות לקח על עצמו ובאמת הציג גם נתונים וכו', אבל רשות ממשלתית זה דבר, ובאמת הרשות היא גם רשות עצמאית, היא רשות שמנהלת את התקציבים שלה באופן-.
תמר זנדברג: נגיד משרד הבריאות החליט עכשיו ללכת על נושא המזון ושמענו בשבוע שעבר, הוא קצת זנח את הנושא של העישון, למרות שבממשלה הקודמת הייתה הצעת חוק ממשלתית שמאד מאד התקדמה עם נושא העישון.
תמר זנדברג: אני שואלת – הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול – עישון סיגריות לצורך העניין הוא סם מסוכן.
תמר זנדברג: זה שהוא לא בפקודת הסמים המסוכנים - - -
<יחזקאל בן זימרה: זה הרשות למניעת סמים, אלכוהול וסיגריות.
תמר זנדברג: אבל אלכוהול הוא במנדט שלכם.
<אילן שמש: לא, לא, עד לפני עשור גם אלכוהול לא היה במנדט.
<אילן שמש: אבל אני אגיד לך מה הם כן עשו, הם כן נכנסו לנרגילות.
<אילן שמש: הייתה תקופה שהם עסקו גם בנרגילות.
<אורית שפירו: חברים, אני אשמח לענות.
<אורית שפירו: טוב, קודם כל אני מבינה את דברייך.
<אורית שפירו: אני מסכימה איתך ובתפיסה של משרד החינוך איתנו, זה תפיסה שאנחנו הולכים איתה ביחד שנים רבות והדברים נאמרו על ידי קרן.
<אורית שפירו: התפיסה שלנו היא כישורי חיים.
<אורית שפירו: אני אמונה על אגף חינוך ומניעה.
<אורית שפירו: התפיסה שלנו היא לחזק את החוסן של הילדים, נערים, מתבגרים, חיילים ואחר כך האדם הבוגר.
<אורית שפירו: כשאנחנו בונים התערבות מסוימת, אנחנו מדברים על כישורי החיים.
<אורית שפירו: על היכולת לקחת אחריות, על היכולת לאמוד מה הנזקים לי, לסביבתי, לציבור שסובב אותי.
<אורית שפירו: יש מקומות ויש מתאמים שידברו גם על הנושא של סיגריות, יש מקומות שידברו גם על נושא של התמכרויות למסכים או התמכרויות אחרות.
<אורית שפירו: יש מקומות שידברו גם על הנושא של מיניות.
מירב בן ארי: גם על הימורים.
<אורית שפירו: בוודאי.
<אורית שפירו: אנחנו מדברים כאן על היכולת שלי, אני עצמי, לקחת אחריות ולהבין מה ההשלכות של מה שאני מחליט לעשות כאן ועכשיו כתוצאה ממידע שקיבלתי במהלך השנים, ממידע שאני מעכל ומבין.
<אורית שפירו: בוודאי שיש מקום וזה היופי, יש מקום לשיתופי פעולה מאד משמעותיים בין גופים שונים שאחראים על כל מיני דברים, והביחד הזה יוצר את השלם.
<אורית שפירו: אם יש את משרד הבריאות שעוסק בתחום מסוים, גם העבודה שלנו היא עבודה שפועלת על שיתוף פעולה.
<אורית שפירו: העבודה שלי גם עצמי, באגף שלי עם משרד הבריאות היא עבודה מאד שזורה.
<אורית שפירו: אז מה שאני אומרת, לשאלתך, השאלה שלך מובנת לי, הדברים עצמם נעשים.
<אורית שפירו: אם את מדברת על זה שהעשייה שלנו עכשיו תזוז כולה לנושא של עישון סיגריות ופחות לנושא של חומרים - - -
תמר זנדברג: לא אמרתי תזוז כולה.
תמר זנדברג: פשוט שנושא העישון והסיגריות ייכנס לעשייה שלכם, כי הוא כרגע לא נמצא.
<אורית שפירו: לכן אני אומרת, היא נמצאת שם בהחלט.
תמר זנדברג: לא אמרתי תזוז, בטח לא כולה.
<אורית שפירו: היא נמצאת בהחלט במקום הזה מול העבודה של המתאמים ואני חושבת שזה נושא ששווה להרחיב ולחשוב איך עוד אפשר לעשות את העשייה הרחבה יותר בנושא של חומרים מסוכנים.
<אורית שפירו: אני בהחלט מסכימה איתך.
מירב בן ארי: אני חייבת ללכת.
מירב בן ארי: אני יכולה רק להגיד משפט אחד?
תמר זנדברג: כן, בקשה, מירב ואחרי זה רוני.
מירב בן ארי: אני הולכת לחינוך, אבל אני רק רציתי להגיד משהו אחד.
מירב בן ארי: אני חושבת שהוועדה הזאת חייבת לרכז מאמץ בנושא של שימוש בקנאביס בקרב בני נוער.
מירב בן ארי: חייבת.
מירב בן ארי: לדעתי גם צריך לעשות פה אולי אפילו ועדה משותפת עם חינוך, כי יש מחלה בקרב בני הנוער והמחלה הזאת מתפשטת ואם זה סם אהבה, לא סם, דיונים אחרים, גיל אחר, אבל זה שהיום פי שניים – והייתי איתך בשבוע שעבר לגבי עישון וראינו שהוא ירד, ראינו את האלכוהול – ואני גם מתעסקת עם תנועות וארגוני נוער גם הבלתי פורמאליים.
מירב בן ארי: זאת אומרת נהייתה כאן סוג של לגיטימציה, כשאתה יוצא לטיול שלי, לטיול של התנועה ומעשן ג'וינט.
מירב בן ארי: זה לא היה בתקופה שלי.
מירב בן ארי: לא היה בתקופה שלך.
מירב בן ארי: לא היה אפילו לפני 10 שנים.
מירב בן ארי: ואם אני הולכת קצת אחורה, כי אני קצת זקנה כבר - - -
תמר זנדברג: שתו אלכוהול בטיולים עד מוות ועד הקאות.
תמר זנדברג: זה היה יותר גרוע.
מירב בן ארי: נכון, אז נפטרנו מהמחלקה הזאת.
תמר זנדברג: נפטרנו?
מירב בן ארי: לפחות ירדנו ממנה משמעותית.
מירב בן ארי: אני רואה את זה.
מירב בן ארי: ירדנו ממנה משמעותית, ירדנו משמעותית מעישון סיגריות.
מירב בן ארי: אני חושבת שהוועדה הזאת בנושא עישון סמים בקרב בני נוער, חייבת לצאת באמירה נחרצת, כי בבני נוער אין לנו שליטה והבחנה.
מירב בן ארי: אני תמיד הייתי אומרת לנערים שלי, כשהם אמרו לי מה, אבל הנה, הוא גם מעשן, אז הייתי אומרת - - -
<אורית שפירו: הם נורא מבולבלים, את צודקת.
מירב בן ארי: אז הייתי אומרת להם יש גיל מסוים שהאבחנה בין טוב לרע והאבחנה גם מבחינת מוסר היא יותר ברורה ובקרב בני נוער אין את זה.
<אורית שפירו: זה מאד מורכב.
מירב בן ארי: אז הייתי חייבת לומר את זה.
מירב בן ארי: אני מכירה אותך, אז אני בטוחה שתטפלי בזה.
תמר זנדברג: משרד הבריאות, בבקשה, רוני.
<רוני ברקוביץ: ד"ר רוני ברקוביץ, סגן מנהל אגף אכיפה, ומיקי כאן הוא מנהל האגף.
<רוני ברקוביץ: אנחנו כעיקרון אגף של שטח, עובדים בשטח בתפיסה עם המשטרה ועם המכס של כל מיני חומרים מסוכנים וסמים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו לא נתנו פעם הרצאות, אבל בעקבות זה שאנחנו ראינו את ההשפעות, את החומרים ואת מה שזה גורם גם לבני נוער, אנחנו נכנסנו גם למערכת החינוך והתחלנו לתת שם הרצאות.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים הרצאות בכל בתי הספר, גם בתי הספר שנחשבים טובים מאד, גם בתי ספר רגילים, פנימיות נוער, פנימיות שנשרו אליהם כל הילדים האחרים וגם כן בפרויקט מיל"ה, שעובדים עם המשטרה, שזה לבני נוער שהם יותר בסיכון, בגילאים יותר נמוכים או עם שימוש יותר גדול.
<רוני ברקוביץ: כמו שגם את הזכרת בהתחלה והוזכר פה, כשאנחנו נותנים את ההרצאה קודם כל בבתי ספר, אנחנו לא מדברים אך ורק על סמים מסוכנים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מתחילים להגיד שיש גם חומרים אחרים שהם לאו דווקא סמים, כמו כדורי הרזייה, דיאטות שנשים חושבות שהם טבעיים והם מכילים בתוכם גם סמים לפעמים וגם חומרים מסוכנים ויש גם אשפוזים.
<רוני ברקוביץ: יש את הנושא של בני הנוער שמשתמשים בסטרואידים אנבוליים בחדרי הכוח, לנפח את השרירים, חומרים מסוכנים שיש גם אשפוזים.
<רוני ברקוביץ: כלומר לא רק סמים גורמים, יש חומרים אחרים שלוקחים אותם בני נוער בתור טבעיים, שגורמים לאשפוזים.
<רוני ברקוביץ: אז אנחנו מתעסקים גם בדברים האלה.
<רוני ברקוביץ: כשאנחנו כבר נותנים הרצאות לבני נוער, תמיד המחשבה לא לתת להם רעיונות, לכן אנחנו מקבלים תמיד דיווחים מבתי חולים על אשפוזים, מה שקרה, וגם רוב ההרצאה שלנו היא בדיוק על מה קרה לבן אדם, מה תופעות הלוואי, אם הוא נפטר, הוא לא נפטר, את הגילאים, כי יש אשפוזים מגיל 14 עד גיל 69.
<רוני ברקוביץ: כלומר, אנחנו מדברים על כל הגילאים וכל המקרים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מדברים על הרבה תופעות לוואי.
<רוני ברקוביץ: בהרצאות לבני נוער מישהו תמיד אומר לנו – אני לוקח את זה תקופה ארוכה ולא קרה לי שום דבר.
<רוני ברקוביץ: ואם אנחנו הולכים שלושה אנשים, אותם גילאים, נותנים להם אותו חומר, זה שזה גרם לבן אדם אחד שום דבר, זה לא אומר שלבן אדם השני לא יהיו תופעות לוואי והוא לא יתאשפז ולא יקרה לו שום דבר מיוחד.
<רוני ברקוביץ: כלומר, זה שזה לא גורם לבן אדם אחד משהו, זה לא אומר שום דבר.
<רוני ברקוביץ: תמיד בבתי ספר יש את בני הנוער שאומרים לי – קנאביס זה מקור טבעי, זה חוקי, אין איתו שום בעיה.
<רוני ברקוביץ: אני רוצה לתת דגש שזה שזה ממקור טבעי זה לא אומר שום דבר, כי יש עלי קוק, אז גם זה גם ממקור טבעי ויודעים מה מכילים מזה.
<רוני ברקוביץ: המטרה היא להגיד שזה שזה ממקור טבעי זה לא אומר שאין לזה תופעות לוואי, כי תמיד המחשבה שזה ממקור טבעי ואין לזה שום תופעות לוואי.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים דגש בעיקר על סוגי סמים, חוץ ממה שדיברתי, לדבר על הקנאביס, בעיקר על סמי הפיצוציות שיש אותם המון.
<רוני ברקוביץ: המון בני נוער משתמשים בהם וגם בסמי אונס, שזו גם תופעה רווחת שיש אותה ומשתמשים ושמים אותו ויש מקרים שגם היינו בבתי משפט ויש אותו הרבה לצערי.
<רוני ברקוביץ: אלה בפקודת הסמים פשוט מאד ואנחנו מדברים גם על הדברים האלה ונותנים דוגמאות, נותנים תמונות מהשטח כי אנחנו יחידת שטח, תופסים ותמיד מראים בתמונות – זה נתפס כאן, זה נתפס כאן.
<רוני ברקוביץ: כלומר, החומרים נמצאים, החומרים קיימים, החומרים זמינים והם כל הזמן נמצאים שם.
<רוני ברקוביץ: אנחנו עושים את זה בהתנדבות.
<רוני ברקוביץ: דיברו על התקציב, ולמרות שזה לא התפקיד המרכזי, אנחנו כמובן לא לוקחים כספים משום גורם בדבר הזה.
<רוני ברקוביץ: הורים מגיעים אלינו, שהילדים שלהם לקחו אותם ונהיו אלימים והתחילו להרביץ להם וירדו בלימודים וכו'.
<רוני ברקוביץ: אז תמיד כשאנחנו מדברים עם בני הנוער, אנחנו מנסים לדבר גם על ההשפעה שזה גורם להורים שלהם, כלומר שינסו להתחשב גם בהורים שלהם.
<רוני ברקוביץ: כמו שאמרתי, אנחנו נותנים הרצאות איפה שבעצם מזמינים אותנו, למרות שאנחנו רק שישה אנשים ואנחנו עובדים בכל הארץ, בעיקר על דברים אחרים, חומרים וזה, גם אלינה, גם ברק שפירא וגם אני, שלושתנו מנסים לגבי כל פנייה שיש לנו לקבוע תאריך וללכת, אם זה בעוספייה ואם זה בגילה ואם זה בחולון ולא משנה מה.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מנסים למקד את זה ל-40 דקות, בעיקר על הנזקים, בעיקר על תופעות הלוואי ותמיד גם אומרים לנו אני מכיר מישהו, אני לא מלשן.
<רוני ברקוביץ: אחר כך אתה תראה אותו מאושפז, אתה גם תגיד שאתה לא מלשן?
<רוני ברקוביץ: כלומר, כן לתת לבני הנוער את הכלים הללו ואנחנו אחר כך תמיד מקבלים דיווחים שאומרים תשמע, אני לא ידעתי, אני לא חשבתי, תודה רבה, דברים כאלה.
<רוני ברקוביץ: זה פחות או יותר מה שאנחנו עושים בתחום.
<רוני ברקוביץ: אתה רוצה להוסיף משהו?
תמר זנדברג: כן, מיקי.
<מיכאל אריאלי: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.
<מיכאל אריאלי: אנחנו באמת שישה אנשים בכל אגף האכיפה במדינת ישראל.
<מיכאל אריאלי: על חשבון השטח, החברה שלי מגיעים לבתי ספר, נותנים הרצאות במקום להיות בשטח האכיפה, בגלל שאנחנו רואים את החשיבות הרבה.
<מיכאל אריאלי: אנחנו גם מקבלים פידבק מהם וזה נורא נורא חשוב.
<מיכאל אריאלי: לגבי הנושא של עישון ואלכוהול, אנחנו אחראים גם על נושא האכיפה של משרד הבריאות.
<מיכאל אריאלי: לקחו לנו תקן.
<מיכאל אריאלי: בן אדם אחד אחראי על אכיפת עישון במדינת ישראל.
<מיכאל אריאלי: אני מבקש את עזרתך.
<מיכאל אריאלי: אני איתך.
תמר זנדברג: זה ניתן בחוק לרשויות המקומיות, זה לא הוטל על המשרד הבריאות.
<מיכאל אריאלי: לא, לא, הנושא שהוא מבחינתם מנהלתי, שאנחנו מקבלים את כל פניות הציבור, גם לגבי מכונות עישון וכל הסיפור הזה, אנחנו אחראים ואנחנו מפעילים - - -
תמר זנדברג: אבל על מה?
<מיכאל אריאלי: את צודקת - - -
תמר זנדברג: מה זאת אומרת אתם אחראים?
תמר זנדברג: על איזה סוג של אכיפה כלפי עישון סיגריות אתם אחראים?
<מיכאל אריאלי: זה בדיוק הנושא.
<מיכאל אריאלי: אני מברך.
<מיכאל אריאלי: הנושא הוא ככה: המועצה האזורית היא אמורה באמת לעשות, הפקחים הם שלהם.
<מיכאל אריאלי: יש להם גם סמכות, גם הם יכולים לקבל את הקנס, הרי את יודעת כמה הקנס על עישון בציבור, זה 1,000 שקלים למען ו-5,000 שקלים לבית העסק.
<מיכאל אריאלי: המועצה האזורית או העירייה מקבלת את הכסף.
<מיכאל אריאלי: זה אפילו לא הולך לאוצר.
<מיכאל אריאלי: אנחנו ראינו את התוצאות של הנושא.
<מיכאל אריאלי: למשל בעיריית תל אביב, בשלוש השנים האחרונות כמות הדו"חות ירדה בכמות כזאת - - -
תמר זנדברג: לא זה מה ששאלתי.
תמר זנדברג: אני שואלת מה התפקיד שלכם, כמשרד הבריאות, באכיפה בעישון?
<יחזקאל בן זימרה: להפעיל אותם.
<רוני ברקוביץ: הם אמורים להעביר אלינו את הדיווחים, אנחנו אמורים לתת להם סדנאות, הרצאות על מניעת עישון במקומות ציבור וגם פרסום של אלכוהול שלא על פי התקן.
<רוני ברקוביץ: זה גם.
תמר זנדברג: פרסום של אלכוהול?
תמר זנדברג: מה עם פרסום סיגריות?
<רוני ברקוביץ: גם סיגריות, שלא על פי התקן.
תמר זנדברג: זה באחריות שלכם?
<מיכאל אריאלי: פניות מהציבור מגיעות אלינו.
<מיכאל אריאלי: אנחנו בעצם מפנים את זה למועצה האזורית וכו' והם יפעילו.
<מיכאל אריאלי: אין לנו את הסמכות.
תמר זנדברג: חזי, בבקשה.
תמר זנדברג: אחריו ויקי ואנחנו נסכם את הדיון.
<יחזקאל בן זימרה: בוקר טוב, שמי חזי בן זימרה, אני סגן מנהל הרשות למניעת אלימות, סמים, אלכוהול בעיר ראשון לציון, ראש תחום התמכרויות.
<יחזקאל בן זימרה: מודה ומתוודה, אני פה בכובע של מנהלי, דוד בן שושן, הוא היה צריך לבוא לפה, אבל מכיוון שנמנע ממנו אני באתי.
<יחזקאל בן זימרה: הכנתי מצגת יפה, אבל מכיוון שקרן כבר דיברה על כמעט כל תכניות המניעה הבית ספריות - - -
תמר זנדברג: אנחנו נצרף את המצגת שלך לפרוטוקול הדיון.
<יחזקאל בן זימרה: בדיוק, אנחנו נחסוך לכם את הזמן הזה, כי קרן באמת נגעה כמעט בכל התכניות.
<יחזקאל בן זימרה: רק תכנית אחת שהוזכרה על ידי הבחור הזה, שרציתי כן לציין, שזה שאפו למשטרת ישראל על תכנית מיל"ה.
<יחזקאל בן זימרה: מי שלא מכיר את תכנית מיל"ה, מיל"ה זאת תכנית משטרת ישראל למען הנוער.
<יחזקאל בן זימרה: זו תכנית שלוקחת בני נוער שפעם ראשונה בחיים שלהם עשו איזו שהיא עבירה, והם רוצים להשתתף בתכנית הזאת.
<יחזקאל בן זימרה: זו תכנית זכות, לא חובה לאותו נוער שרוצה להשתתף בתכנית.
<יחזקאל בן זימרה: התכנית הזאת מכילה בתוכה כל כך הרבה דברים חינוכיים, באמת.
<יחזקאל בן זימרה: צריכים לראות את התכנית, היא רחבה.
<יחזקאל בן זימרה: ואז תוך כדי זה, אם הוא עובר את התכנית בהצלחה ומסיים אותה, סיכוי סביר שהרישום הפלילי שלו יימחק.
<יחזקאל בן זימרה: זה שיתוף פעולה של המשטרה, הרשות למלחמה בסמים, אגף הנוער בעירייה, שירותי הרווחה.
<יחזקאל בן זימרה: שיתוף פעולה מלא.
<יחזקאל בן זימרה: זו באמת תכנית מבורכת של המשטרה, הפרויקט הזה של מיל"ה.
<יחזקאל בן זימרה: עכשיו זה מסתיים עוד פעם, זה פרויקט רביעי בראשון שעבר בהצלחה.
<יחזקאל בן זימרה: אחד הסיפורים היפים שרציתי לציין פה, יש איזה בחור שהיום נמצא בצבא, שעבר את הפרויקט הזה.
<יחזקאל בן זימרה: זה באמת פרויקט מבורך.
<יחזקאל בן זימרה: ולבוא ולשמוע אותו, איך הוא עשה את זה השינוי הזה, שסגרו לו את התיק והיום הוא ילד יצירתי, בחברה, ממש בנה לו מסלול חיים חדש.
<יחזקאל בן זימרה: זה יכול היה להיות בדיוק ההיפך, זאת אומרת אם לא היה הפרויקט הזה היה נפתח לו תיק פלילי, הוא יכול היה להגיע לכתב אישום, בית משפט ואפילו יכול היה להישלח לבית סוהר וזה יכול היה להוביל אותו לכל מיני מקומות שליליים.
<יחזקאל בן זימרה: הפרויקט הזה מכוון למקום באמת חיובי.
<יחזקאל בן זימרה: אנחנו ברשות בראשון ע ושים את המיטב.
<יחזקאל בן זימרה: לסיום, אחד הדברים שרציתי להגיד הוא לגבי הנושא שהעלתה חברת הכנסת ויושב ראש הוועדה, תמר זנדברג, זה הסיגריות, שבאמת צריך לתת לזה חשיבה מחדש.
<יחזקאל בן זימרה: גם לנו וברשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, אולי באמת לתת.
<יחזקאל בן זימרה: אנחנו אמנם נותנים כישורי חיים, כל מיני תכניות מניעה והסברה ואנחנו כן מדברים על הסיגריות ,זה כן חלק מהעניין, אבל אולי לתת לזה יותר משקל, יותר מחשבה, יותר מחשבה מחדש, אולי איך אנחנו מכניסים את לבתי הספר את עניין הסיגריות.
<יחזקאל בן זימרה: אני חייב להתנצל מראש, אני חייב לטוס, יש לי הלוויה.
תמר זנדברג: משתתפים בצער.
תמר זנדברג: בבקשה, ויקי.
<ויקי אלעמרי: שמי ויקי, אני ממחלקת הנוער במשטרה.
<ויקי אלעמרי: את בטח מכירה את הצד של האכיפה ואני משתתפת בו רבות.
<ויקי אלעמרי: אני בכובע האחר.
<ויקי אלעמרי: מחלקת נוער זה גם אכיפה, גם טיפול וגם מניעה.
<ויקי אלעמרי: רק בקצרה אני אתן הקדמה קצרה.
<ויקי אלעמרי: התחלנו עם מיל"ה, שזה בעצם לנוער חובר חוק או לנוער בסיכון.
<ויקי אלעמרי: הייתה חשיבה במשטרה שצריך לפנות לפלח הרבה יותר רחב של בני נוער, ולאו דווקא נוער עובר חוק, אלא כלל בני הנוער הנורמטיביים.
<ויקי אלעמרי: אני אומרת נורמטיבי, אבל כלל בני הנוער, שזה פלח גדול.
<ויקי אלעמרי: ולכן לפני שנה וחצי הקמנו מערך מניעה והסברה במחלקת הנוער, שהוקם משבעה קציני מניעה והסברה בכל מחוז, כשהתפקיד שלו בכל מחוז להניע פעילות מניעה והסברה.
<ויקי אלעמרי: הם שנה וחצי כבר פועלים בשטח, כאשר הנושאים שבהם אנחנו מתמקדים זה חמישה נושאים, שעלו כצורך מהקהילה.
<ויקי אלעמרי: עשינו מה שנקרא קבוצות מיקוד, וביניהם אנחנו מדברים על סמים וסמי פיצוציות.
<ויקי אלעמרי: במסגרת זאת, בכל תחנה יש קשר עם כל גורמי הקהילה הרלבנטיים, בוודאי עם משרד החינוך שפתח לנו את הדלת ומאפשר לנו להיכנס והערך המוסף שלנו הוא ההיבט החוקי.