GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חגי לוין: מבחינתי, כשיש בישראל מתים כל שנה 8,000 איש מנזקי העישון, מתוכם 800 מעישון כפוי, ממחקרים שאני וחבריי עשינו על רמות של קוטינין בשתן של ישראלים, שזה מדד לחשיפה לניקוטין, בעצם דרך סיגריות בעיקר, דרך טבק, אצל לא מעשנים בישראל מצאנו חשיפה מאוד מאוד גבוהה, פי חמישה מאשר בקנדה בקרב מבוגרים, ובקרב ילדים, במחקר שעשינו לאחרונה, מצאנו שכל הילדים שנבדקו במחקר, גם אם ההורים שלהם מעשנים וגם אם לא מעשנים, היה להם קוטינין בשתן.
<חגי לוין: כלומר הילדים בישראל חשופים לעישון סביבתי וילד שהוא חשוף לעישון סביבתי, גם הסיכוי שלו להפוך להיות נער מעשן ומבוגר מעשן הוא גבוה יותר.
<חגי לוין: אז אני אומר, אפשר לדון אם ה-15% או ה-20%, ואנחנו לא בעצם לא יודעים בגיל 22 בישראל מה אחוז המעשנים, אנחנו יודעים שבכל העולם צעירים בגילאי 18 עד 21, בלי קשר לתנאים בצבא, מתחילים לעשן הרבה בגילאים הללו, אז גם בישראל מתחילים לעשן בתנאים הללו והצבא זה חלון הזדמנויות שאנחנו לא מנצלים אותו מספיק.
<חגי לוין: אני חושב שאנחנו במצב לא טוב מבחינת אחוז המעשנים בגילאי 18, 19, 20 וכן הלאה.
<חגי לוין: הפתרון, יש פתרון, הוא יוזמה שהולכת ומתפשטת בעולם של דור ללא עישון.
<חגי לוין: הכוונה היא שמילידי שנת לידה מסוימת, נניח שנת 2000, לא ימכרו להם סיגריות, לא גיל 18 אלא מילידי שנת 2000.
<חגי לוין: בשלב מסוים העולם התעורר, החליט להגן על בני אדם מפני מוצר שאם משתמשים בו לפי הוראות היצרן הוא הורג, ובאמת אחד מכל שני מעשנים מת מנזקי העישון, ואנחנו רואים שהפרסום עובד, מה שחיים הציג מקודם, הנקודה היא שהפרסום על קופסת הסיגריות עובד.
<חגי לוין: זה נראה לנו מוזר, אבל המיתוג הזה עובד, הרעיון של הקופסאות האחידות, זה לא בשביל שזה יהיה פרסומת נגד עישון, אלא בשביל לבטל את האלמנט של המיתוג שהוא אפקטיבי.
תמר זנדברג: כשאתה אומר אחד מכל שניים מתים מנזקי עישון, על איזה נזקים מדובר?
תמר זנדברג: ממה מתים בעצם בסופו של דבר?
<חגי לוין: אז באמת העישון פוגע כמעט בכל מערכות הגוף, זה גן עדן לאפידמיולוגים כמוני, בגלל שהקשרים הם מאוד חזקים ומאוד ברורים ואפשר ללמוד הרבה מדע מההשפעה של העישון על הבריאות.
<חגי לוין: העישון פוגע כמובן במערכת הנשימה וזה לא רק אסטמה ומחלת COPD, שהיא מחלה מאוד קשה ונפוצה, מחלות לב, מחלות בכלי הדם הקטנים ובכלי הדם הגדולים, פגיעה בפוריות, שזה לא מדברים מספיק, באים זוגות למרפאות פוריות, רוצים מאוד להיכנס להיריון ולא מספיק מציעים להם עזרה לגמילה מעישון.
<חגי לוין: היא פוגעת גם בפוריות הגבר, גם בפוריות האישה וגם בתוצאי ההיריון, סיכוי למשקל לידה נמוך, להפלות, להתפתחות לא תקינה של העובר.
תמר זנדברג: אגב, נגיד שאותו זוג מפסיק לעשן, נכנס לגמילה, זה דבר שיש לו השפעה שהיא יכולה להיות בטווח זמן של כמה חודשים, ואז הפוריות חוזרת לעצמה?
תמר זנדברג: או שאם הנזק נעשה הוא כבר נעשה?
<חגי לוין: אז כשמדברים על נזקי העישון חלק גדול מנזקי העישון הם הפיכים.
<חגי לוין: אנחנו יודעים את זה מתחומים אחרים, אנחנו יודעים עובדתית שקודם כל הרמות של הרעלים בגוף שאפשר למדוד אותם, אז רואים שהם הולכים ויורדים, הנשימה משתפרת, הריח, הטעם וגם הסיכון להתקפי לב יורד.
<חגי לוין: תחום הפוריות, שאני דווקא חוקר אותו, אבל הוא תחום מסובך, באופן ספציפי יש כל כך הרבה פקטורים אחרים שמשפיעים על הפוריות, אין לנו מספיק מחקרים באיכות גבוהה שמראים שהפסקת עישון משפרת את הפוריות, אבל זה ברור.
<חגי לוין: לא צריך בשביל זה הוכחות מאוד מורכבות.
<חגי לוין: הפסקת העישון בהחלט יכולה לשפר את הסיכויים של זוג להיכנס להיריון, וגם העובדה שמעשנים בבית לאחר מכן, אנחנו מציגים גם היום בוועדה אחרת את הנושא של בית נקי מעישון, היא פוגעת במשפחה, היא פוגעת באמא או האבא, פוגעת בילד המתפתח.
<חגי לוין: אני בכוונה ממקד, הנזקים הם במיוחד חמורים לעובר המתפתח.
<חגי לוין: לגבי מבוגרים יש מחלות אימונולוגיות שקשורות בעישון ויש מחלות שהן ספציפיות למעשנים, כמו מחלות של כלי דם, שהן מאוד נפוצות למעשנים, ומחלות סרטן, מגוון מאוד גדול של מחלות סרטן, גם דברים פחות ידועים, זה לא רק סרטן הריאה, סרטן שלפוחית השתן וסרטנים נוספים שקשורים בעישון.
<חגי לוין: כך שעישון והאגודה למלחמה בסרטן שמפיצה דוחות יכולה להוסיף עוד, העישון, זה פשוט מדהים כמה שיש מוצר - - - דיברתם קודם על הכימיקלים, אני עכשיו מכין הצעת מחקר בנושא של השפעת זיהום האוויר בחיפה.
<חגי לוין: אנחנו רוצים למדוד את הרמות של המזהמים בחיפה, המעבדה השותפה שלנו מזהירה אותנו, בשום פנים ואופן אל תביאו לנו מעשנים, אין טעם לבדוק את החומרים האלה במעשנים כי הרמות אצל מעשנים ממילא הרמות אצלם תמיד יהיו גבוהות יותר ואי אפשר למדוד אצלם את ההשפעה הסביבתית.
<חגי לוין: אז מי שמעשן לא צריך לדאוג מזיהום האוויר, כי מהסיגריה הוא מקבל את הרעלים.
תמר זנדברג: אבל זה נזק מצטבר, לא?
<חגי לוין: יש סינרגיזם, אבל עדיין, העישון - - - לכן, העובדה היא בפועל בישראל היום, למרות שיש החלטת ממשלה, אין גוף אחד שמרכז את המאבק בעישון.
<חגי לוין: גם את מכירה היטב, יש תחומים ששמים עליהם דגש באכיפה, המשטרה, העישון מבחינתה זה לא תחום שהיא מתעסקת בו ובפועל היום בישראל - - -
תמר זנדברג: אתה מדבר על עישון במוסדות ציבור?
<חגי לוין: אני אכן מבלבל ואני רוצה להגיד, קודם כל העישון במקומות ציבוריים, אנחנו לא אוכפים את זה בישראל.
<חגי לוין: פשוט לא אוכפים את זה מספיק.
<חגי לוין: אני חזרתי משנה בניו יורק, אפשר להסתובב בחוץ בלי שיעשנו עליך כל הזמן.
<חגי לוין: ההסתדרות הרפואית יזמה חוק של איסור העישון בגני שעשועים וב - - -
תמר זנדברג: זה עבר, היא עברה.
<חגי לוין: אבל זה קורה.
<חגי לוין: מה זה עבר?
<חגי לוין: זה לא קרה בפועל.
<חגי לוין: עבר בקריאה ראשונה ו - - -
תמר זנדברג: לא, אבל זה מתקדם, זה בתהליכי חקיקה.
<חגי לוין: זה כבר שנתיים מתקדם ולא קורה.
תמר זנדברג: זה יחסית מהחוקים שמתקדמים.
<חגי לוין: הלוואי, אבל בפועל אני הולך עם שלושת ילדיי לגן השעשועים ועדיין מעשנים לידינו ועדיין אין שלט שאוסר את העישון ועדיין אומרים לי 'אבל מותר לעשן פה', והם צודקים, מותר לעשן.
תמר זנדברג: בסדר, החוק עדיין לא נכנס לתוקף, אבל הוא בתהליכי חקיקה.
תמר זנדברג: אלא אם כן אתה אומר לנו שהוא נתקע מסיבה מסוימת.
<חגי לוין: למיטב ידיעתי הוא נתקע.
<חגי לוין: את מבינה יותר ממני בהליכי הכנסת - - -
תמר זנדברג: נתקע ולא מקודם?
<חגי לוין: מסיבות פוליטיות.
<יחזקאל בן זימרה: לרוב בגני ילדים, בגני משחקים, לא מעשנים, לרוב.
<יחזקאל בן זימרה: יש מודעות ולא מעשנים, אפילו שאין שום שלט ואין שום - - -
<חגי לוין: תמיד אפשר להסתכל על חצי הכוס המלאה או הריקה.
<חגי לוין: חשוב לי להביא לדיון הזה דווקא את חצי הכוס הריקה, אני חושב שאנחנו לא צריכים להשתבח בדברים הטובים שאנחנו עושים ועושים, ויש פה אנשים ששותפים לעשייה הרבה, העובדה היא שבישראל אין גוף מרכזי שעוסק במאבק בעישון ואין שיתוף פעולה גורף.
<חגי לוין: שוב, יש הרבה אנשים יקרים שעושים, אבל אין מלמעלה איזה שהיא אמירה ברורה של תיאום של מאבק בדבר שהורג 8,000 ישראלים בשנה.
<חגי לוין: צריך להבין את זה.
<חגי לוין: לכן אני מאוד לא מרוצה.
<חגי לוין: בפועל מספיק שיש מעשן אחד מרגישים את זה.
<חגי לוין: זאת אומרת אני חווה, גם ממדידות שאנחנו עושים וגם כישראלי שחי פה, אנחנו רואים כל הזמן אנשים מעשנים.
<חגי לוין: גם בבית חולים נקי מעישון, אנחנו כאילו הולכים עשר שנים אחורה, זה טוב ויפה וחשוב, אבל עדיין בבתי חולים היום בישראל אתה בא לכניסה, אתה רואה מעשנים.
<חמדאן מוחמד: ובמוסדות חינוך.
<חגי לוין: ובמוסדות חינוך.
<חגי לוין: אז יש הרבה מה לעשות, גם בתחום של הטיפול במעשנים.
<חגי לוין: אנחנו עדיין מתנים את התרופות לגמילה מעישון בהשתתפות בסדנה.
<חגי לוין: טוב להשתתף בסדנה, גם אני מנחה סדנאות, הסדנה זה חשוב, אבל למה אנחנו מחייבים את הסדנה?
<חגי לוין: אם מישהו רוצה להפסיק לעשן ויש תרופה יעילה ובטוחה שהיא בסל שהוא יכול להשתמש בה, למה הוא חייב להשתתף בסדנה?
<חגי לוין: לא לכולם זה מתאים.
<חגי לוין: אז אנחנו מפתחים גמילה מעישון בעזרת הודעות אס.
<חגי לוין: אמ.
<חגי לוין: אס, זה עוד כלי טוב שאנחנו מפתחים ביחד, האגודה ואני ומשרד הבריאות וחיל הרפואה, אבל למה לחייב להשתתף בסדנה?
<חגי לוין: זה דבר שצריך להיות בסל לכל בן אדם שרוצה להפסיק לעשן.
<חגי לוין: אני פשוט אומר, יש הרבה מה לעשות, יש דברים על השולחן ומתקדמים מאוד לאט, לא מתקדמים בקצב הרצוי.
תמר זנדברג: עורך דין אייל וינקלר, המועצה הישראלית למניעת עישון, בבקשה.
<אייל וינקלר: כתב עורך דין עמוס האוזנר, יושב ראש המועצה הישראלית למניעת עישון - - -
תמר זנדברג: המועצה זה גוף התנדבותי?
תמר זנדברג: זה גוף חוץ ממשלתי, מה שנקרא?
<אייל וינקלר: כן.
תמר זנדברג: מי הקים אותו?
<אייל וינקלר: עורך דין האוזנר.
תמר זנדברג: פרטי?
תמר זנדברג: יוזמה פרטית?
תמר זנדברג: תקציב?
<אייל וינקלר: זו קואליציה של גופים רבים שעוסקים בישראל במניעת עישון, אנחנו חוסים תחת האגודה למלחמה בסרטן, נפגשים בפועל שם, אנשים יקרים.
תמר זנדברג: לא, בסדר, אני רק שואלת.
<אייל וינקלר: הסטטוס החוקי, זה צריך לשאול את עמוס.
<אייל וינקלר: אני רק רופא, לא עורך דין.
<אייל וינקלר: בכל אופן בקואליציה שחגי דיבר, ליום הזה דווקא הייתה התגייסות של קואליציה יפה של הרבה מאוד ארגונים, לא למטרות רווח, לארגן את היום הזה עם כל ההופעות בוועדות וגם עם פעילות.
<אייל וינקלר: הצעת החוק מתבססת על פסק דין שניתן על ידי השופטת פרוקצ'ה ב-2011 שבאה לפתור בעיה.
<אייל וינקלר: לפני כמה שנים הוגשו שתי תביעות, אחת של מכבי נגד חברות הטבק ואחת של כללית נגד חברות הטבק, במטרה להשיב להם את ההוצאות הגדולות בגלל נזקי העישון.
<אייל וינקלר: אלה תביעות שבארצות הברית נתבעו, הם לא הגיעו לפסק דין אבל בפשרות הגיעו לסכומים של 246 מיליארד דולר, שחברות הטבק שילמו למדינות שתבעו אותם.
<אייל וינקלר: במדינת ישראל, חוק הנזיקין לא מאפשר, פסק הדין הזה של השופטת פרוקצ'ה אמר שדיני הנזיקין, המסגרת הנורמטיבית של החוק לא מאפשרת תביעות כאלה ישירות של קופות החולים נגד חברות הסיגריות, ולכן צריך לשנות את החוק.
<אייל וינקלר: ככה השופטת פרוקצ'ה מציעה ומכאן הצעת החוק.
<אייל וינקלר: הצעת החוק היא בעצם העתק ותרגום של הצעת החוק הקנדית, יש פה את תזכיר הצעת החוק וגם את הצעת החוק, והיא מציעה שני דברים עיקריים, שחסמו את הדרך לתביעות האלה.
<אייל וינקלר: האחד זה לקבוע שיש יריבות ישירה בין הגופים שמממנים בפועל את הוצאות הבריאות בגלל נזקי העישון, זה בעיקר קופות החולים, אבל גם המדינה, משרד הבריאות, לבין חברות הסיגריות, שהן המעוולות בעניין הזה.
<אייל וינקלר: ודבר שני, שבהוכחת הנזק יהיה אפשר להשתמש בנתונים סטטיסטיים.
<אייל וינקלר: חברות הסיגריות עשו עוולות חמורות מאוד שגרמו להתמכרות ולמוות, כמו שחגי אמר, ל-8,000 אנשים כל שנה בישראל.
<אייל וינקלר: על העוולות האלה הן צריכות לשלם והחוק בארץ לא מאפשר את התשלומים האלה למי שמוציא את ההוצאות בפועל.
<אייל וינקלר: אדם פרטי שנפגע מעישון סיגריות, קשה לו מאוד לתבוע את חברות הסיגריות.
<אייל וינקלר: הפער בין הכוח שיש לאדם הפרטי לבין חברות הסיגריות בעצם לא מאפשר בפועל תביעות כאלה אישיות.
<אייל וינקלר: יש תביעות לפי החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים, אלה סכומים נמוכים, בשנה האחרונה ניתן פסק דין שאפשר להגיש תביעות ייצוגיות נגד מקומות שלא אוכפים, אז זה קצת יותר כסף, אבל הכסף הגדול נמצא בתביעות האלה של הגופים שמשלמים בפועל את הוצאות הבריאות נגד חברות הסיגריות.
<אייל וינקלר: אז החוק המוצע פה זה חוק שאנחנו מקווים שאם הוא יעבור הוא יפתח את הדלת לתביעות כאלה ויחזיר לקופת המדינה וקופות החולים חלק מהנזקים שחברות הסיגריות גרמו להם.
תמר זנדברג: וזו הצעת חוק שאתם מציעים אותה למי?
תמר זנדברג: למשרד הבריאות?
<אייל וינקלר: זו הצעת חוק, אני מציג אותה עכשיו פה בוועדה ואנחנו ננסה לקדם אותה.
תמר זנדברג: אז קודם כל אני אשמח שתעבירו אלינו את הצעת החוק, אנחנו נעיין בה ונעניין בה את חברי הכנסת, חברי הוועדה.
תמר זנדברג: נשמח שתעביר אלינו את הנוסח ואת המידע, כולל הבינלאומי, שעליו הוא מתבסס ואנחנו נבחן את הקידום שלה בוועדה.
<אייל וינקלר: אם יורשה לי, פשוט המאבק בעישון, משרד הבריאות מאוד חשוב, אבל הצעדים המעשיים שיכולים להשפיע הרבה פעמים הם לא בידי משרד הבריאות.
<אייל וינקלר: כמו ששמענו, משרד הכלכלה - - -
תמר זנדברג: בסדר, יוזמה של חקיקה בדרך כלל מגיעה מהכנסת, הרבה מהחקיקה שהכנסת מקדמת היוזמה שלה היא בממשלה, במשרדים הרלוונטיים שרוצים לקדם, ובהקשר הזה מי שיש לו את האינטרס זה משרד הבריאות, וגם שמענו כאן על מהלכים של חקיקה שכן התקדמו, בנושא התמונות והחפיסות, הם היו מטעם משרד הבריאות.
תמר זנדברג: אתם מתיכון ברנקו וייס-נען?
תמר זנדברג: אז תציגו את עצמכם בשמות מאיפה אתם ומה יש לכם להגיד לנו.
<עידו בולר: אנחנו בשכבת ח' מתיכון איתן ברנקו וייס מנען.
<עידו בולר: אנחנו בעצם הגענו לכאן כי עיצבנו חפיסה של סיגריות, נגד הסיגריות, קהל היעד של העיצוב היה לקהילה הצעירה, שזה בין גילאי ה-15 עד ה-30 לנזקי העישון.
<עידו בולר: המטרה שלנו היא בנוגע לנושא האזהרה בעיצוב הקופסה ולהפחית את אחוז המעשנים בקרב הקהילה הצעירה ושקהל היעד יתעורר ויבין את ההשלכות הנוראות של הסיגריה.
<נעה גוטשטיין: אני נעה.
<נעה גוטשטיין: רצינו יותר לפנות לקהל יותר צעיר, שגם אנחנו יותר מבינים, כי אנחנו לא יכולים לפנות לאנשים מבוגרים כי אנחנו לא בגיל שלהם.
<נעה גוטשטיין: רוב הילדים בגילאים שלנו, שהם מתחילים לעשן, זה בגלל שהם רוצים להתנסות, כאילו אנחנו עדיין ילדים ועוד לא ניסינו, וזה נכון שרואים דברים, אנחנו רוצים לגלות בעצמנו וכל מה שאתה חושב בראש, נגיד כשאתה בא לנסות, 'זו רק סיגריה אחת, אני רק רוצה לנסות', אבל מה שלא מבינים שזה כמו לנסות סרטן, או כאילו מחלת ריאות או דברים שאנשים אחרים יותר מבינים בהם.
<נעה גוטשטיין: רצינו להבהיר שזה לא רק לנסות סיגריה אחת, זה מידרדר אחר כך.
תמר זנדברג: עידו ונעה, בבית הספר שלכם, בשכונה, בין החברים שלכם, אתם מכירים ילדים שמעשנים?
תמר זנדברג: שהתחילו לעשן?
תמר זנדברג: שהתנסו בסיגריות?
<נעה גוטשטיין: אני כן.
<עידו בולר: אני לא מכיר באופן אישי, אבל יוצא נגיד שאנחנו באים לפגישות בבית הספר, אז אפשר לראות ילדים שאני רואה שבתחילת היום מעשנים קצת מחוץ לבית הספר ורק אחרי זה נכנסים.
תמר זנדברג: תודה רבה, תודה על ההצגה ועל זה שהגעתם לכאן ועל הפעילות שלכם.
תמר זנדברג: אני חושבת שאולי אתם האנשים הכי חשובים כאן.
<קרן רוט איטח: יש פה עוד תלמידים ממג'ד אל כרום.
<קרן רוט איטח: אני רק רוצה לומר שהיו שתי תחרויות בסמוך למועד של היום הבינלאומי, היו שתי פעולות ארציות סמוך ל-31 במאי, אז מה שעידו ונעה פה הציגו זה תחרות לעיצוב חפיסות טבק, כפי שחיים הציג שאנחנו מנסים לקדם, אז הם השתתפו בתחרות.
<קרן רוט איטח: ותחרות נוספת, של תכניות למניעת עישון, שאנחנו מקיימים ברמה הארצית, על שם ד"ר מרקוס, גם כן פעולה משותפת עם האגודה למלחמה בסרטן ומשרד הבריאות והליגה למניעת מחלות ריאה ושחפת, ונמצאים פה נציגים ממג'ד אל כרום שעשו פה עבודה מדהימה.
תמר זנדברג: אין בעיה, בבקשה, תציגו.
<חמדאן מוחמד: אני חמדאן מוחמד, אני יועץ של בית הספר וגם מב"ס, מוביל בתחום סמים ועישון.
<חמדאן מוחמד: בתכניות המניעה שלנו התחלנו לחשוב אחרת, איך נעשה פרויקט שניתן לחבר את כל בית הספר, זה לא עניין של לתת הרצאה וללכת הביתה, אחרי כמה דקות שוכחים, אז התחלנו לבנות סוכני שינוי של הפרויקט, לתת דרך העשייה, שכל בית הספר יסתובב סביב הנושא הזה.
<חמדאן מוחמד: התחלנו בפרויקט בכמה מישורים.
<חמדאן מוחמד: קודם כל סביבה, איסוף כל ה - - -
תמר זנדברג: בית הספר, סליחה, זו חטיבת ביניים, ז', ח' ו-ט'?
<חמדאן מוחמד: כן.
<חמדאן מוחמד: אז באיסוף כל קופסאות הסיגריות הריקות - - -
תמר זנדברג: מהבתים, מההורים?
<חמדאן מוחמד: דרך הבתים, הכבישים, כל תלמיד לקח על עצמו לאסוף 60 קופסאות ולבנות אותן בבלוק.
<חמדאן מוחמד: התחלנו בשלב ראשון לאסוף 70,000 קופסאות, שזה נתון מדאיג.
תמר זנדברג: 70,000 קופסאות, בכמה זמן?
<חמדאן מוחמד: חודש, ואנחנו מדברים על בית ספר אחד.
<חמדאן מוחמד: לא כל הכפר, זה בית ספר.
<חמדאן מוחמד: בהתחלת הפרויקט, כשהתחלנו לחשוב אמרנו אולי נבנה איזה דגם קטן, תוך חודש אני רואה שתלמידים מגיעים לבית הספר עם קופסאות במספרי עתק, לא היה לנו מקום איפה לאכסן.
<חמדאן מוחמד: אני מתחבר למה שאמר הרופא, אנחנו רצינו לבנות גוף אדם, שזה רק השלד שלו, זה 70,000 קופסאות שיש כאן, וזה בפחות מחודש, יש לנו בבית הספר נכון להיום 170,000 קופסאות ריקות שאנחנו מתכננים לבנות גוף אדם שמשקף את כל הנזק של העישון, שמסתובב בכול.
<קריאה: לא רק ביד או ברגל, אלא נזק בכל הגוף.
<חמדאן מוחמד: הפרויקט שלנו היה ככה, חוקרים, לומדים ואז נרתעים.
<חמדאן מוחמד: מהפרויקט הזה חישבנו כמה העלות של זה, הגענו לסכומים שיכולנו לבנות בית ספר רק מהסכום הזה תוך חודש.
תמר זנדברג: מהסכום של כמה עלו חפיסות הסיגריות?
<חמדאן מוחמד: אנחנו מגיעים כמעט ל-288 מיליון.
תמר זנדברג: כלומר הקופסאות שאספתם, שבניתם מהם את הפרויקט הזה, מחיר הקופסה כפול מספר הקופסאות הגעתם ל-288 מיליון שקלים?
תמר זנדברג: וזה מה שאספתם בחודש.
<חמדאן מוחמד: תיכף ענאן יספר.
<חמדאן מוחמד: הרעיון היה ליצור מין דיאלוג סביב הסיפור הזה.
<חמדאן מוחמד: כל אחד יתעמת עם אבא שלו, עם אחד הקרובים שמעשן וענאן יספר לנו סיפור אישי מה קרה.
<ג'דיר שיח' מוחמד: אני מורה לאנגלית בבית הספר.
<ג'דיר שיח' מוחמד: רק רציתי להוסיף שברגע שהמנהל הראה לנו את הסטנד ריק ואמר לנו שאנחנו צריכים למלא אותו בקופסאות של סיגריות ריקות, אני הסתכלתי על זה ואמרתי איך אנחנו נעשה את זה?
<ג'דיר שיח' מוחמד: זה קשה, אנחנו לא יכולים, אבל תוך חודש, באמת התלמידים שיתפו פעולה ואנחנו עשינו את זה לפני שהמועד שנתן לנו המנהל.
<חמדאן מוחמד: ג'דיר עומדת כאן, שני מטר גובה, שני מטר רוחב ו-1.20 מטר, זה בפחות מחודש.
<חמדאן מוחמד: אני מדבר רק על שכבה של חטיבה, ט'.
<חמדאן מוחמד: מה שכן עשינו כאן זה הטמעת הידע בתלמידים.
<חמדאן מוחמד: למשל כל החישובים נעשו בשיעורי מתמטיקה, במדעים כל העניין של המחקר והניסיונות, בשפ"י, בתכניות מניעה, זה שעת מחנך ומה שהעברנו עם היועצים.
<חמדאן מוחמד: עבדנו בכמה רבדים בבת אחת וראינו שזה מתחיל להיות מוטמע.
<חמדאן מוחמד: כל תלמיד זה סוכני שינוי.
<חמדאן מוחמד: מה שאמרת, אני מאוד מאוד הייתי מצדיק, יש את החוק, יש את החקיקה, אבל עדיין אין את האכיפה.
<חמדאן מוחמד: בבית הספר שלנו יש מורים, יש לנו את כל הסטיקרים והפלקטים, אבל יש מורים שמעשנים.
<חמדאן מוחמד: אני לא ראיתי מפקח של משרד החינוך או מפקח שנכנס לבית הספר והוא עקב אחרי זה.
<חמדאן מוחמד: אבל מהסיפור הזה חישבנו לאיזה מורה שם, שהוא הגיע ל-740,000 שקל עישון במהלך 40 שנה.
<חמדאן מוחמד: היום הוא מגיע עם הרכב הכי טרנטה שיש בבית הספר והוא צריך ללמד וכל הזמן מקטר ומקטר.
<חמדאן מוחמד: חישבנו כמה כסף הוא שרף.
<חמדאן מוחמד: היינו אמורים לשרוף את המודל בסוף, כי אנחנו לא עושים שום פרסומת לחברת סיגריות, אבל חשבנו גם על זיהום אוויר.
<חמדאן מוחמד: אז אנחנו נבנה את הגוף, נשכיב אותו בכניסה לבית הספר וכולם עוקפים אותו ונכנסים בכניסה של בית הספר.
<חמדאן מוחמד: השריפה, עצם השריפה משקפת כמה בן אדם שורף כסף, שורף בריאות.
<ג'דיר שיח' מוחמד: בכסף הזה אנחנו יכולים לעשות הרבה ב - - -
<חמדאן מוחמד: ענאן יספר את הסיפור עם אבא שלו.
<ענאן מנסור: אני הייתי יושב עם אבא שלי והוא כל הזמן היה מספר לי, רוצה כסף לבית, לשיפוצים, לעשות משהו, להרוויח כסף, אמרתי לו 'אתה, במקום שתקנה קופסת סיגריות ב-35 שקל כל יום, אתה תרוויח את זה.
<ענאן מנסור: יהיה לך בחודש 2,000 שקל, 2,000 שקל אתה יכול להרוויח אותם ללימודים שלי'.
<ענאן מנסור: כאילו הוא הרוויח את זה.
<ענאן מנסור: הוא הפסיק את העישון כבר שנה.
תמר זנדברג: לפני שנה הפסיק לעשן והוא לוקח את הכסף ו - - -
<ענאן מנסור: כן, אחרי חודש-חודשיים הוא ראה איך זה משתנה עם כסף ועכשיו יותר טוב כאילו.
תמר זנדברג: יפה מאוד, כל הכבוד.
תמר זנדברג: אחת התלמידות, רוצות להוסיף משהו?
<קריאה: הפרויקט הזה מאוד מעניין, כי ראינו תוצאה מאוד מאוד חשובה וטובה שלנו ולכל איש שמעשן, ראינו שהעישון גורם נזק, לא רק ביד או ברגל, לריאות, למערכת הנשימה, אז לניסיון שלי אני עשיתי שיחה עם אבא שלי, אבא שלי מעשן, הוא גם חולה, הוא עשה ניתוח ואמרתי לו ש'אם אתה מעשן, אני גם רוצה לעשן'.
<קריאה: אני לא אוהבת את זה, אבל רציתי להגיד לו שאם אתה מעשן גם הילדים הקטנים בבית רוצים לעשות מה שאתה עושה, כי הקטנים עושים כמו הגדולים.
<קריאה: אז אבא שלי חשב 'מה אני עושה בבית, אם אין סיגריות עכשיו אני כועס', אז מה הפתרון?
<קריאה: ויש שכן שלנו שגם הוא מעשן, בסוף מה המסר מהעישון?
<קריאה: ראינו גם ילדים בבית הספר מעשנים, לא בבית הספר, אבל ילדים מעשנים.
<קריאה: אם אתה ילד, בסדר, אבל אם אתה מעשן אז אתה גבר?
<קריאה: בשבילי העישון בכלל לא טוב והוא רק עושה בעיות בבית הספר ובמשפחות.
<קריאה: אני רואה הרבה משפחות שיש ויכוח בין ההורים, שאין כסף עכשיו ויש ויכוח.
<קריאה: בסוף אני אומרת לאבא שלי, 'בוא נשים כספת בבית, הכסף של העישון, אני רוצה אותו ללימודים שלי'.
<קריאה: אבא אומר לי 'עכשיו התבגרת ויש מה לדבר'.
<קריאה: אני מאוד מרגישה בשמחה וששון, כי עכשיו אנחנו בכנסת והפרויקט הזה מאוד מעניין.
<קריאה: ותודה גם למורה ג'דיר והמורה מוחמד חמדאן, כי הם נתנו לנו השפעה טובה בפרויקט הזה.
תמר זנדברג: אני ממש מתנצלת בפני כל מי שאני לא אספיק לתת לו לדבר, כי אנחנו בעוד שלוש דקות צריכים לפנות את האולם לוועדה אחרת שהיא מנוצלת.
תמר זנדברג: יש כאן עוד רשימה שלא דיברו, אבל אנחנו לא יכולים לחרוג, כי האולם צריך להיות מפונה לוועדה אחרת.
תמר זנדברג: אני קודם כל רוצה להגיד המון תודה לתלמידות והתלמידים, גם מנען, גם ממג'ד אל כרום, ולצוות החינוכי שהגיעו לכאן היום ושיתפו אותנו בניסיון שלכם.
תמר זנדברג: אני רואה בזה חשיבות מאוד גדולה, כי כמו שאמרנו בהתחלה, יש לנו כאן מצד אחד את המלחמה במבוגרים ואת המאבק בגמילה ובהפחתת העישון ונזקי העישון באלה שכבר בתוך ההתמכרות, בתוך השימוש.
תמר זנדברג: אבל דבר שני, ואולי אפילו החשוב ביותר, זה בעצם למנוע את הכניסה לעולם הזה, במיוחד של הנוער והצעירים.
תמר זנדברג: לא ראינו כאן סטודנטים, אבל שמענו גם נתונים ומידע על מה שקורה בקמפוסים באוניברסיטאות וגם מכם, בבתי הספר, שגיל ההתנסות, וכמו שציינת, העישון בקרב הצעירים ובמיוחד הנוער, לא בטוח שהוא יורד, לפחות לא באותו שיעור של הירידה בעישון הכללי.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שזה אחד הדברים החשובים ביותר, דרך מערכת החינוך והמערכת הקהילתית והמשפחתית.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שהוועדה הזו, בקדנציה הנוכחית, פועלת קצת יותר משנה, חישבנו לא מזמן, וזו פעם ראשונה שאנחנו מתעסקים בנושא העישון, אבל לאור הדיון הזה אני רואה שממש לא האחרונה.
תמר זנדברג: זה גם מסר לכל המוזמנים והמתעניינים בנושא שלא הספיקו לדבר או שלא הספיקו להשלים את הדברים שלהם, אני ראיתי כאן כמה וכמה נושאים שאנחנו ניקח אותם להמשך עבודת הוועדה ונקדם אותם.
תמר זנדברג: הדבר הראשון זה נושא הפער האדיר ואפילו הייתי אומרת הבלתי נתפס, בין הוצאות משקי הבית על מוצרי עישון וטבק והכנסות המדינה ממסים על מוצרי עישון וטבק ובין הסכום המזערי שמוצא מהצד השני גם לגמילה וגם למניעה וחינוך.
תמר זנדברג: זה דבר אחד שאנחנו נשים עליו דגש בהמשך הדיונים.
תמר זנדברג: הדבר השני זה מעקב אחרי קידום חקיקה ומדיניות מכל מיני סוגים.
תמר זנדברג: אנחנו נחשפנו כאן לכל נושא התמונות והחפיסות, לרבות נושא המרכיבים על החפיסה, או בוא נקרא לזה שקיפות.
תמר זנדברג: בסך הכול יש לנו כאן עשרות אלפי אנשים שמכניסים לגוף שלהם דבר שהם לא יודעים מה הוא - - -
<חגי לוין: מיליוני.
תמר זנדברג: מיליוני בישראל?
<חגי לוין: 2 מיליון.
תמר זנדברג: אוקיי, מיליוני אנשים.
תמר זנדברג: אז זה גם דבר שאנחנו - - - אנחנו גם נתחקר קצת מה קרה בכנסות הקודמות ואנחנו ניקח על עצמנו לקדם, לרבות הנושא של התביעות הייצוגיות שהצגת, שאנחנו בהחלט נבדוק אותו.
תמר זנדברג: הטריד אותנו נושא הפער המגזרי בין המגזרים השונים ובכלל בין אוכלוסיות, זה לא רק מגזרים, אלא בכלל אוכלוסיות מבחינת מעמד סוציו אקונומי וכו'.
תמר זנדברג: לכן בסיוע שלכם, הרשות ומשרד החינוך, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי נושא קידום המניעה וההסברה והחינוך בתחומים השונים, גם בבתי הספר ובאופן כללי בקהילה ובשירותי הבריאות, דרך קופות החולים, מכוני הגמילה.
תמר זנדברג: אנחנו גם לזה נקדיש דיון, גם על הנושא של קופות החולים, מכוני הגמילה, סל הבריאות והתכשירים למיניהם.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד בסיכום שבאמת אני אפילו טיפה מכה על חטא, ואני בטוחה שאני משקפת כאן גם את חברי הכנסת שהשתתפו בדיון, אנחנו רואים בסיגריות ובעישון סם מסוכן, זה חלק ממנדט הוועדה, זה שהוא סם מסוכן חוקי לא הופך אותו לפחות מסוכן וגם לא לפחות ממכר.
תמר זנדברג: שמענו כאן מאנשי המקצוע על הנזקים ולכן אנחנו בהחלט נעלה את הנושא הזה גבוה בראש סדר העדיפויות שלנו, נגלה את כל האינטרסים שעומדים מאחורי ההתמכרות המזיקה הזו והוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא בהמשך.
תמר זנדברג: אני מתנצלת בפני הוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה והעבודה והרווחה, אני שמחה לפנות לכם את האולם וגם להשתתף בדיון החשוב הזה.
תמר זנדברג: תודה, הישיבה נעולה.
תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, ברוכות וברוכים הבאים, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים בנושא, נתנו את הכותרת 'זכויות אדם בהפללה ובאכיפה של עבירות סמים'.
תמר זנדברג: רציתי לטפל בנושא הזה בעקבות ועידת הסמים באו"ם, שחלק מהיושבים כאן, בטח משרדי הממשלה השתתפו שם מטעם המשלחת הישראלית בחודש אפריל השנה, ממש לפני פסח.
תמר זנדברג: הקדשנו כאן דיון שלם למסקנות של הוועידה, אני לא אחזור, אני רק אציין שאחד הדברים הכי מעניינים והכי משמעותיים שהיו שם היה הנושא שזכה לכותרת שם באו"ם, זכויות אדם, בכל הנושא של עבירות הסמים, הפללה, טיפול, אכיפה וכו' ואני רוצה לומר למה הכוונה.
תמר זנדברג: הייתה שם אמירה מאוד מאוד מעניינת שזרמה מכל העולם, מכל חלקי העולם, מהעולם המערבי וממדינות אפריקה וממדינות דרום אמריקה ומכל המדינות כולן, ביניהן מדינות שיש להן מדיניות ליברלית יותר לסמים, או המדינות שיש להן מדיניות יותר שמרנית או יותר נוקשה באכיפה, שהאכיפה היא שני דברים, האחד, היא כמובן צריכה לשמור על הזכות של כל אדם באשר הוא אדם, הזכות להליך הוגן, הזכות לענישה מידתית, הזכות לטיפול ומתוך גישה שאנחנו רואים בהתמכרות לסמים מחלה שמצריכה טיפול וגם מצב סוציאלי, מצב סוציו אקונומי שמצריך טיפול.
תמר זנדברג: מצד אחד זו הזכות של האדם לקבל את מה שמגיע לו כזכות אדם שעומדת במוקד הראייה שלנו את הנושא ומן הצד השני עלו מכל קצווי העולם חששות שגם האכיפה והטיפול מהצד השני מופעלים בצורה שאפשר לקרוא לה, אני אשתמש במילה קצת קשה, אבל אכיפה וטיפול שמופעלים באופן סלקטיבי, שלא מופעלים באותה צורה כלפי כל חלקי האוכלוסייה, בין אם מבחינה מעמדית, בין אם מבחינה אתנית גזעית ומגדרית.
תמר זנדברג: בשבוע שעבר קיימנו כאן דיון, שכרגע אני סיפרתי שמבחינתי היה מאוד מאוד מטלטל, על הפער בטיפול בין גברים לנשים בתחום ההתמכרות לסמים ועל הצורך להבין את הצרכים הייחודיים של נשים בהתמכרות וכמובן לענות להם.
תמר זנדברג: בהקשר הזה של אכיפה וגם טיפול, באמת מכל העולם זרם הצורך להבין את האופן שבו האכיפה והטיפול הם רגישים יותר למיעוטים, לאנשים מקבוצות אתניות מוחלשות, ממעמדות סוציו אקונומיים מוחלשים ונשים, ולהבין איך המדיניות שלנו צריכה להיות מדיניות שלוקחת בחשבון גם את המשתנים האלה, כי הם משפיעים בתורם באופן שלא תמיד אנחנו מזהים אותם.
תמר זנדברג: וכאן אני עוברת לנושא איסוף המידע והנתונים.
תמר זנדברג: נמצאת איתנו נטע משה, חוקרת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שלבקשתנו הכינה נייר מאוד מאוד מעניין לקראת הדיון הזה, שנוגע גם ברקע, כולל אפילו קצת ברקע התיאורטי וברקע של המדיניות שתיארתי כרגע בקצרה, וגם, וזה אולי היה אמור להיות לב הדיון, מה המצב בישראל, מה המצב מבחינת מדיניות ונתונים.
תמר זנדברג: ממש כאן לפני הדיון, את תיכף תחזרי על זה, נטע, יותר טוב ממני, ציינת שיש אמירה שבאה אלינו מארצות הברית שאומרת שכל שינוי מדיניות וכל הבנה של איך מטפלים במדיניות מתחילה מהנתונים, מהידע.
תמר זנדברג: הבנת הבעיה היא הרבה פעמים חצי הדרך לפתרון הבעיה.
תמר זנדברג: אני חייבת לומר שכאן, בעיקר בעיקר מהמשרד לבטחון פנים, נתקלנו, אני אגיד את זה בצורה הכי עדינה שאני יכולה, בקושי מאוד מאוד מאוד מאוד גדול לקבל את הנתונים.