GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן רוט איטח: מי נותן תרופות - האם כשאני חולה אני ניגש לארון התרופות באופן עצמאי ולוקח תרופה, או שרק רופא נותן תרופה.
<קרן רוט איטח: זאת אומרת מכניסים כבר מושגים של חומרים ושמירה על הגוף במובן הזה של מה מותאם.
<קרן רוט איטח: למידה שכשיש בעלי חיים מה מתאים, איזה אוכל בריא ואיזה אוכל לא בריא.
<קרן רוט איטח: איזה משקאות מסוכנים.
<קרן רוט איטח: הכוונה לגבי חומרים מסוכנים.
<יחזקאל בן זימרה: חשיפה גם לחומרים מסוכנים.
<קרן רוט איטח: חשיפה לחומרים.
<אורית שפירו: סליחה, המטרה היא לא זו.
<אורית שפירו: שמי אורית שפירו מהרשות וקרן היא שותפתי הנאמנה.
<אורית שפירו: המטרה קודם כל היא לפתח את החוסן הנפשי של הילדים, כשאנחנו מתחילים מגיל גן ועוד מעט קרן תציג את הסקירה מגיל יסודי ועל יסודי.
<אורית שפירו: המסר כאן הוא להיות אחראי למעשי – תמיד כדאי.
<אורית שפירו: זה הסלוגן שמלווה אותם לאורך כל השנה בהתערבות הספציפית הזאת.
<קרן רוט איטח: התכנית היא תכנית ספירלית, כשאנחנו כל פעם דנים בנושא מסוים, אבל זה תמיד חייב להיות איזה שהוא בסיס של נושא מסוים והתפתחות קדימה.
<קרן רוט איטח: ביסודי אנחנו מדברים על עניין של חומרים מזיקים וחומרים מועילים, שימוש לטובה ושימוש לרעה בתרופות, עישון כפוי.
<קרן רוט איטח: בכיתה ה' אנחנו מתחילים כבר כישורי חיים במסיבה, וזה כבר השלב שבו מתחילים עם שלב ההתבגרות ומתחילים לצאת למסיבות בצורה עצמאית.
<קרן רוט איטח: אנחנו הכנסנו מרכז למידה שהוא גם כן תוצר של עבודה משותפת עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים.
<קרן רוט איטח: זה בתכנית של גדולים ולא שותים.
<קרן רוט איטח: בכיתות ו' אנחנו עם מניעת עישון.
<קרן רוט איטח: שבוע שעבר הראיתי תוצרים של העשייה גם כן באמצעות מרכז למידה – מפזרים את מסך העשן.
<קרן רוט איטח: שוב, אנחנו נותנים מידע על חומר, אבל עובדים על אותם כישורים של השפעה חברתית, של עמידה בלחץ, התמודדות עם פיתויים, עבודה מול מסרים של המדיות, של פרסומות.
תמר זנדברג: בכמה בתי ספר?
תמר זנדברג: בכמה רשויות?
<קרן רוט איטח: המרכזים האלה כרגע פועלים ב-500 בתי ספר, כל אחד מהמרכזים ונכנסנו כרגע לעוד 200 בתי ספר של החברה הערבית.
<קרן רוט איטח: לעסוק בנושאים האלה בבתי הספר היסודיים זה לא פשוט, בעיקר בחינוך הממלכתי, לא בממלכתי דתי ואנחנו לאט לאט עושים שם עבודה.
תמר זנדברג: אז כרגע זה פועל ב-500 בתי ספר פלוס 200 - - -
<קרן רוט איטח: הגדולים משרתים 550 בתי ספר - - -
<קרן רוט איטח: בכל הארץ.
תמר זנדברג: איך נבחרות הרשויות?
תמר זנדברג: זה פר רשויות או פר בית ספר?
<קרן רוט איטח: זה לא רשות שלמה.
תמר זנדברג: נגיד רשות שנכנסים אליה, זה כל בתי הספר ברשות?
<קרן רוט איטח: לא, אבל מרבית בתי הספר ברשות.
<קרן רוט איטח: לגבי הסיפור של אלכוהול, אנחנו נכנסנו לפני 4 שנים.
<קרן רוט איטח: כישורי חיים במסיבה זה היה קיר שהיה קיים בתכנית כישורי חיים.
<קרן רוט איטח: צריך היה לעבור מחסום של כניסה לתוך בתי הספר היסודיים בנושא של אלכוהול, כי הרבה פעמים התפיסה הייתה שלא לעורר את הדובים, שלא להתחיל לתת רעיונות לילדים.
<קרן רוט איטח: לאט לאט, תוך עבודה שלנו מול בתי הספר ומול ההנהלות של בתי הספר, התחלנו לייצר את הצורך כן להתחיל לעסוק בנושאים האלה.
תמר זנדברג: אז באיזה רשויות זה מועבר כרגע?
<קרן רוט איטח: בכל הארץ, זה מאד מגוון.
<קרן רוט איטח: מהצפון ועד הדרום.
תמר זנדברג: לפי מה זה נקבע?
<קרן רוט איטח: לפי נכונות של בית הספר לעסוק בתחום הזה.
תמר זנדברג: זאת אומרת אתם הוצאתם קול קורא?
<קרן רוט איטח: אנחנו הוצאנו קול קורא.
תמר זנדברג: לכל בתי הספר, לכל הרשויות?
<קרן רוט איטח: לכל בתי הספר בכל הארץ.
תמר זנדברג: דרך מחלקות החינוך העירוניות?
<קרן רוט איטח: דרך המפקחים על בתי הספר, שאנחנו יוצאים עם התכנית הזאת והתחלנו עם התכנית עם אלה שנבחרו כפיילוט בתכנית הלאומית של האלכוהול, שזה היה באשדוד, כרמיאל.
<קרן רוט איטח: התחלנו שם, אבל התרחבנו.
<קרן רוט איטח: זה היה בשלבים.
<קרן רוט איטח: התחלנו עם 100 בתי ספר, 200 בתי ספר, התרחבנו ל-550 בתי ספר.
תמר זנדברג: ומבחינת ההיענות, אתם זיהיתם איזה שהוא דפוס?
תמר זנדברג: סתם לדוגמא, יש יותר בפריפריה, יותר מיישובים מוחלשים שפנו ראשונים, או - - -
<קרן רוט איטח: מאד מגוון.
<קרן רוט איטח: זה נמצא בכל מקום כמעט.
<קרן רוט איטח: ממש.
<קרן רוט איטח: יש לנו נציגות בערב, ביישובים קטנים, בחיפה, באר שבע, אשדוד, ביישובים גדולים.
<קרן רוט איטח: בתל אביב למשל פחות.
<יחזקאל בן זימרה: בראשון לציון?
<קרן רוט איטח: בראשון לציון מאד - - -
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, ואיך היישום?
עבדאללה אבו מערוף: באיזה שעות במסגרת החינוכית?
<קרן רוט איטח: יש את שעת כישורי חיים, שבתוכה מפעילים את כל התכנים הרלבנטיים בנושאים האלה ושם מפעילים את התכנים האלה.
<קרן רוט איטח: אז למשל בכיתות ה'-ו' מייחדים משהו כמו 6 שעות לתכנים האלה, מתוך מערך שנתי.
עבדאללה אבו מערוף: אז אתם נותנים רק שש שעות?
<קרן רוט איטח: שש-שבע שעות שנתיות.
<אורית שפירו: אבל לציין יותר מזה.
<אורית שפירו: בגלל שאי אפשר את הכל בבית ספר, גם פיתחנו ביחד מערך להורים.
עבדאללה אבו מערוף: מובן שאי אפשר הכל בבית הספר.
עבדאללה אבו מערוף: ההורים, המשפחה והבית זה חשוב, מובן.
<קרן רוט איטח: בוודאי, אבל אני רוצה לומר שבסופו של דבר, כשאנחנו מדברים על כישורי חיים, אתה מבנה כישורים של התמודדות, אז פעם אתה מדבר על זה דרך המיניות, פעם מדבר על זה דרך חומרים, ובסופו של דבר הרעיון הוא לבנות את החוסן ולבנות את ה - - -
עבדאללה אבו מערוף: אבל שש שעות זה לא מעט?
<קרן רוט איטח: על הנושא הספציפי.
<קרן רוט איטח: שש שעות בכיתה ז', שש שעות וזה מתפתח, זה כל שנה.
<קרן רוט איטח: זה לא שאמר אומר טוב, דיברתי על זה בכיתה ו', בזה זה נגמר.
<קרן רוט איטח: אני חוזרת.
עבדאללה אבו מערוף: מובן, בכל שנה.
<קרן רוט איטח: בכל שלב, אבל יש הרבה מאד נושאים ודברים שצריכים לדבר עם הילדים וזה מגיע מכל מיני כיוונים.
<קרן רוט איטח: יש ימי שיא, יש ימי מוקד, יש סמוך לאירועים מסוימים, ששוב, יש אירועים של פיקים ששוב אנחנו נכנסים ב - - -.
<קרן רוט איטח: למשל עכשיו לקראת החופש הגדול שוב עושים מערך.
<קרן רוט איטח: עושים כל מיני דברים, כל מיני פעולות להגיע לילדים.
<קרן רוט איטח: זו דוגמא לאחד ממרכזי הלמידה שאיתם אנחנו עובדים – גדולים ולא שותים.
<קרן רוט איטח: תוצרים של ילדים.
<קרן רוט איטח: בחטיבת הביניים אנחנו ממשיכים עם מניעת עישון, נרגילות, אלכוהול, סמים.
<קרן רוט איטח: בכל שכבת גיל יש לנו נושא, חומר מסוים שהוא במרכז.
<קרן רוט איטח: בחטיבה העליונה יש לנו את תכנית משמעות, שהיא בעצם מדברת על משמעות החיים ובתוך זה איך אני מסמן לעצמי מטרות לחיים ובתוך זה איך השימוש בסמים יכול לחבל או להקשות.
<קרן רוט איטח: בכיתה י"א אנחנו מחברים את האלכוהול גם בהקשר של אלכוהול ונהיגה, גם מחזקים את זה גם דרך לימודים של זהירות בדרכים.
<קרן רוט איטח: בכיתה י"ב זה נותן גם זום אין דרך ההכנה לצבא.
<קרן רוט איטח: כשאני אומרת את הדברים האלה, זה לא אומר שכשאני מדברת איתם על סמים, לא נכנס הסיפור של אלכוהול או לא נכנס הסיפור של טבק.
<קרן רוט איטח: זה הדבר המרכזי, כי החיים בסופו של דבר הם לא חיים נקיים והדברים הם מחוברים, ולכן זה כל הזמן עובר נדבך על גבי נדבך.
<קרן רוט איטח: זה תוצרים של ילדים במסגרת מגמת אומנות, דברים שילדים עשו באומנות והביאו את הסיפור של סמים ואלכוהול.
<קרן רוט איטח: פלטפורמה נוספת שאנחנו עושים אותה לקראת החופש הגדול ולא רק לקראת החופש הגדול, זה שיעורים מכוונים.
<קרן רוט איטח: אנחנו מפרסמים לתלמידים בגילאים השונים שיעורים מכוונים.
<קרן רוט איטח: למשל מחר מתקיים שיעור מכוון לתלמידים בבית ספר יסודי.
<קרן רוט איטח: לקראת היציאה לחופשה אנחנו מקדישים שיעור מכוון שמדבר על החופשה, על החופש הגדול, על התנהלות מיטבית בפנאי ותוך כדי זה גם התייחסות להתנהגויות סיכון בפנאי ואיך אני שומר על עצמי.
<קרן רוט איטח: זאת עוד דרך מבחינתנו להגיע לילדים ולאפשר שיח, בנוסף לשיעורי כישורי חיים.
<קרן רוט איטח: פלטפורמה מאד מבוססת אצלנו זה סיפור של מנהיגות נוער.
<קרן רוט איטח: למנהיגות נוער יש כל מיני רבדים, גם בחינוך הפורמאלי וגם בחינוך הבלתי פורמאלי.
<קרן רוט איטח: אחת מהתכניות הכי גדולות שלנו זה עמיתים ומשפיעים, כשאנחנו מכשירים בני נוער להיות אלה שיעבירו – יחד עם הצוותים החברתיים להעביר את התכנים האלה שציינתי קודם.
<קרן רוט איטח: יש לנו מדי שנה משהו כמו 8,000 עמיתים מכיתות ה' עד כיתות י'-י"א, תלמידים שאחר כך אחראים להעביר את התכניות לתוך בתי הספר וגם הילדים הצעירים יותר.
<קרן רוט איטח: אנחנו עושים עבודה עם מועצת הנוער.
<קרן רוט איטח: אני רואה שהנציגים הלכו.
<בני ג'אג'אטי: לא, אני כאן.
<קרן רוט איטח: אנחנו עושים עבודה עם מועצת התלמידים והנוער הארצית וגם עם תנועות הנוער.
<קרן רוט איטח: אני רק אדבר על תנועות הנוער ואני אעביר לך את דיבור, בני.
<קרן רוט איטח: אנחנו משהו כמו ארבע-חמש שנים עובדים עם מת"ן – מועצת תנועות הנוער – כשהרעיון הוא לייצר שפה משותפת.
<קרן רוט איטח: כי אמרנו, זה שאנחנו מדברים ומעבירים מספר בתוך בית הספר ובתנועת הנוער המסר הוא לא אותו מסר ובמועצת התלמידים המסר שעובר בחינוך הלא פורמאלי הוא לא אותו מסר, הוא לא טוב.
<קרן רוט איטח: אנחנו צריכים לייצר סביבה לילדים שמייצרת את אותם מסרים.
<קרן רוט איטח: התחלנו באמת עבודה משותפת עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים, עם מינהל חברה ונוער, עם שפ"י, עם תנועות הנוער, ממש עבודה תהליכית של יצירת אסטרטגיה של התמודדות עם שתייה של אלכוהול בתנועות הנוער.
<קרן רוט איטח: כי ילדים שבתנועת הנוער הם אותם ילדים שגם הולכים למסיבות וגם שותים, ואז איך זה עובר שהם צריכים להעביר, כשהם מדריכים בתנועה, כשהם בתוך שנת שירות, איזה תפקיד יש להם בתחום של האלכוהול.
<קרן רוט איטח: יחד עם תנועות הנוער, בצעדים מאד מאד אמיצים, הם יצרו לעצמם את המדיניות שמנחה לגבי שימוש בחומרים במסגרת שנת שירות ובמסגרת העבודה שלהם כמדריכים ואחר כך מה הם עושים עם החניכים.
<קרן רוט איטח: יש לנו ממש תוצרים יוצאים מן הכלל, עם ליווי אינטנסיבי של תנועות הנוער, גם בעבודת המניעה שלהם וגם בעבודה שהם קוראים ורואים מה עושים.
<קרן רוט איטח: מועצת תנועות הנוער – בני, אני אתן לך את זכות הדיבור.
<בני ג'אג'אטי: אוקיי.
<בני ג'אג'אטי: בוקר טוב לכולם, אני בני ג'אג'אטי, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית וראש צוות סמים ואלכוהול במועצה הארצית.
<בני ג'אג'אטי: אני מבת ים.
<בני ג'אג'אטי: כיתה י', עולה ל-י"א.
<בני ג'אג'אטי: בחודשים האחרונים ערכנו סקר בנושא.
<בני ג'אג'אטי: הוצאנו סקר בעצם לכל בני הנוער בכל הארץ.
<בני ג'אג'אטי: לפי הנתונים שעלו, 65% מבני הנוער אמרו שהם לא מאמינים או תומכים בשימוש בסמים.
<בני ג'אג'אטי: רובם אפילו אמרו שהם לא צורכים, אך עם זאת אנחנו חושבים שיש צורך במיגור התופעה לחלוטין, ואת זה עושים באמצעות התכנים החינוכיים במערכת החינוך.
<בני ג'אג'אטי: במועצות הרשותיות אנחנו גם כן עושים שיתופי פעולה ויוצרים קשרים, פרויקטים, כל מה שצריך עם ארגונים שעוסקים בנושא כמו עיר ללא אלימות וכו'.
<יחזקאל בן זימרה: באיזה גילאים הסקר נערך?
<בני ג'אג'אטי: כיתות ז' עד י"ב, בני נוער.
<בני ג'אג'אטי: אנחנו גם מארגנים שיתופי פעולה ופרויקטים, שוב, במועצות הרשותיות בכל הארץ עם עיר ללא אלימות, ארגונים שעוסקים בנושא וכו'.
<בני ג'אג'אטי: חשוב להמשיך לעסוק בנושא באמצעות ימי שיא, הרצאות, שיעורי חינוך, פרויקטים למיניהם וכו'.
<בני ג'אג'אטי: אנחנו חושבים כי הדברים צריכים להיות גדולים יותר, עם אמצעים רחבים יותר, מאשר מצגת עם משפט שרשום בה: אל תשמשו בסמים.
<בני ג'אג'אטי: זה כל נכון וזה כן צודק, אבל צריך משהו יותר משמעותי מאשר זה.
<בני ג'אג'אטי: אם לומר את האמת, התלמידים לא כל כך התעניינו במצגת הזאת, לפי מה שאנחנו יודעים.
מירב בן ארי: אז מה כן?
<בני ג'אג'אטי: פחות להשתמש בסלוגנים, יותר בימי שיא, הרצאות, שיעורי חינוך, כמו שאמרתי.
<בני ג'אג'אטי: לדעתנו המערכת צריכה להקציב יותר משאבים בנושא ולהכשיר אנשים שיוכלו לדבר בנושאים האלה עם בני הנוער.
<בני ג'אג'אטי: לא כל מורה או מחנך יש לו את הזכות, הוא לא יכול בעינינו להגיע ולדבר עם התלמידים בנושא.
<בני ג'אג'אטי: באמת צריך מישהו שהוכשר לזה מראש, שיודע מה להגיד בנושא.
<בני ג'אג'אטי: גבולות אדומים, בעצם להכשיר.
<בני ג'אג'אטי: זה בקיצור.
<בני ג'אג'אטי: אני קורא מכאן לכל היחידות שעוסקות בנושא במשרדי הממשלה השונים, בכל הארגונים שעוסקים בנושא, להגיע, לדבר איתנו, להיפגש עם נציגי התלמידים והנוער וליצור באמת שיתופי פעולה ופרויקטים.
<בני ג'אג'אטי: תודה.
<קרן רוט איטח: ורק לומר שבמאי קיימנו כנס מנהיגות נוער בשיתוף פעולה עם המשטרה והרשות למלחמה בסמים והגיעו משהו כמו 400 בני נוער מכל רחבי הארץ.
<אורית שפירו: אנחנו הגבלנו את זה, כי לא היה מקום.
<אורית שפירו: זה היה נציגות.
<קרן רוט איטח: הגבלנו את זה ל-400, כן, נכון.
<קרן רוט איטח: הגיעה נציגות וזה היה ממש מרהיב לשמוע את הנוער ואת האמירה שלהם ואת המחויבות שלהם להוביל שינוי חברתי, שזה היה ממש מרגש.
<קרן רוט איטח: הורים: אחד השותפים המרכזיים מבחינתנו בתכניות אלה זה הורים ולכן אנחנו מייחדים פעילויות מכוונות הורים, כי לעשות את השיח אם הילדים, גם עם גדולים ולא שותים בכיתות ו', בלי לשוחח את ההורים על מה התפקיד שלהם, מה קורה בתוך הבית בהקשרים האלה, זה עקר.
<קרן רוט איטח: ולכן יש פעילויות שאנחנו מייחדים לסיפור לעבודה עם ההורים.
<קרן רוט איטח: בהקשר של זה פיתחנו מערך של מפגשים יחד עם הרשות בנושא, להורים לילדים בכיתות ה'-ו' לקראת המעבר לחטיבת הביניים.
<קרן רוט איטח: יש לנו מעגלי שיח, שולחנות עגולים של ילדים והורים שעוסקים בתרבות הפנאי ומהמקום הזה מה העמדות ומה המקום של ההורים.
<קרן רוט איטח: יש הרצאות מומחים להורים.
<קרן רוט איטח: אנחנו מנסים להגיע להורים בכל מיני אפיקים, כולל גם מפגשים מכוונים להורים, כשהרעיון הוא באמת להגביר את המודעות ואת השותפות שלהם יחד איתנו בתוך הסיפור הזה, כי זה הסיפור של כולנו.
<קרן רוט איטח: לגבי התנהלות מיטבית ברשת, יסמין התחילה להתייחס לזה, אני חושבת שהיא רוצה קצת להרחיב.
<יסמין ליסמן: שוב, אני מאגף טכנולוגיית מידע במשרד החינוך ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם שפ"י במסגרת הובלת תכנית חיים ברשת בכל בתי הספר בארץ.
<יסמין ליסמן: התכנית הזו למעשה פועלת, או העוגנים שלה למעשה מבוססים על שתי ועדות משרדיות שמשרד החינוך מוביל - הוועדה המשרדית והוועדה הבין משרדית.
<יסמין ליסמן: הוועדה המשרדית היא ועדה שכוללת את כל אגפי משרד החינוך, אגפי הגיל, החינוך המיוחד, המינהל ההתיישבותי, החברה הערבית וכן הלאה.
<יסמין ליסמן: למעשה במסגרת הזו אנחנו קובעים את המדיניות להתנהלות מיטבית ברשת.
<יסמין ליסמן: המדיניות הנקבעת בוועדה המשרדית עוברת אחר כך לוועדה הבין משרדית, הכוללת את משרדי הממשלה השונים, עמותות וגופים מסחריים.
<יסמין ליסמן: למעשה התכנית הזו, שבסופו של דבר פועלת בתוך בתי הספר עם שיתופי פעולה מחוץ לבתי הספר, מכשירה לילדים להתנהגות נאותה ברשת.
<יסמין ליסמן: אנחנו מקנים להם נורמות התנהגות, שפה מכבדת בתוך הרשת, ותוך באמת מודעות לאתרים שהם אינם ראויים ברשת ומה הם עושים כשהם נתקלים בסיטואציות שהן פוגעניות, בסיטואציות שהן אינן ראויות.
<יסמין ליסמן: למי הם מדווחים במידה והם נחשפים ואנחנו למעשה גם מעצימים את אלה שעומדים מהצד, כדי להעצים גם את הנפגע וגם לעזור גם לפוגעים ברשת, כדי באמת בסופו של דבר לייצר איזו שהיא סביבה שהיא טובה יותר, בטוחה יותר וראויה, כי הרשת היא כבר חלק מהחיים של כולנו והדברים קורים גם שם.
<יסמין ליסמן: קידום נוער: נמצא פה ד"ר אין שמש מיחידת קידום נוער.
<יסמין ליסמן: הוא יתייחס לנושא.
<אילן שמש: קידום נוער היום הוא חלק מהאגף החדש שהוקם במשרד החינוך שנקרא האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון.
מירב בן ארי: של סער הראל.
<אילן שמש: שסער הראל מנהל את האגף הזה.
<אילן שמש: חשוב לידיעה, מדובר היום ב-20,500, אבל זה בדרך כלל נע בין 17,000 ל-21,000 נערים ונערות שהתחילו כיתה א', אבל מדי שנה אנחנו יודעים עליהם שהם בנשירה גלויה.
<אילן שמש: נשירה גלויה זאת אומרת שאנחנו יודעים עליהם שהם לא לומדים בבית ספר, הם לא רשומים בשום קוד מוסד.
<אילן שמש: אני לא מדבר על נשירה סמויה, אני לא מדבר על דברים נוספים, אני מדבר על נשירה גלויה, שזו האוכלוסייה הקשה, הארד-קור.
תמר זנדברג: מכיתה א'?
<אילן שמש: זה למעשה מכיתה א', כן.
<אילן שמש: סליחה, זה למעשה מכיתה ב', כי הם חייבים להיות רשומים קודם כל בבית ספר, כדי שנדע.
<אילן שמש: אני לא מדבר על כאלה שאף פעם לא היו רשומים, או שאת יודעת, נולדו ויש להם תעודת זהות כי הם נולדו בארץ ואף פעם לא נכנסו למערכת החינוך.
תמר זנדברג: כלומר כאלה שנרשמו בכיתה א', אבל כבר נשרו.
<אילן שמש: כן, הם נשרו במערכת החינוך.
תמר זנדברג: כמה כאלה אתם מעריכים שקיימים?
<אילן שמש: אנחנו לא מעריכים, יש לנו מספרים, שמות וכל מה שאת רק רוצה, במדויק לחלוטין.
תמר זנדברג: אוקיי, כמה כאלה
<אילן שמש: לפני שבוע זה היה 20,500 ומשהו.
תמר זנדברג: 20,000 מכיתה א' עד?
<אילן שמש: מכל הארץ.
תמר זנדברג: עד י'?
<אילן שמש: זה שיעור נמוך יחסית.
תמר זנדברג: את י"א-י"ב אתם כבר לא סופרים, נכון?
<אילן שמש: זה למעשה עד סיום י"ב.
מירב בן ארי: עד י"ב, כי י"א-י"ב זה בצו כל השר.
<אילן שמש: היום כולם על צו.
<אילן שמש: כלומר היום יש חוק עד י"ב.
תמר זנדברג: איך הם מתפלגים בין הגילאים האלה
<אילן שמש: תראי, הנשירה הגבוהה ביותר היא כמובן בחטיבה העליונה.
<אילן שמש: הנשירה הגבוהה ביותר היא גם בקרב קבוצות אוכלוסייה מאד מסוימות.
<אילן שמש: אם את מדברת על האוכלוסייה היהודית, הוותיקה, הרגילה וכו', הנשירה היא מאד נמוכה – חצי אחוז או מתקרב לאחוז.
<אילן שמש: אבל אם את מתייחסת לאוכלוסיות כמו המגזר הבדואי, המגזר הערבי במזרח ירושלים – שם מדברים על למעלה מ-30%.
<אילן שמש: זה נשירה המונית.
<אילן שמש: היום קבוצה נוספת שיש בה נשירה גבוהה זה המגזר החרדי.
<אילן שמש: נשירה גבוהה מאד, בערך פי ארבעה מהממלכתי.
<אילן שמש: בכל מקרה, לגבי האוכלוסייה הזאת - - -
עבדאללה אבו מערוף: אז איך זה רק 20,000?
<אילן שמש: איך זה רק 20,000?
<אילן שמש: אנחנו מנטרים את זה כל הזמן.
<אילן שמש: ברגע שמנהל בית ספר מדווח - - -
עבדאללה אבו מערוף: אבל עכשיו סתרת את עצמך.
תמר זנדברג: לא, הוא אמר פי ארבעה מהממלכתי.
תמר זנדברג: הממלכתי מאד נמוך.
עבדאללה אבו מערוף: 30%, 1%.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שהנתונים האלה עושים, וסליחה שאני מפריע, הנתונים הם יותר, לפני מה שאני יודע.
עבדאללה אבו מערוף: יש לכם נתונים חסרים הרבה וכנראה שלא עשיתם את המחקר הנכון במועצות המקומיות ובמרכזי הרווחה ובמחלקות הרווחה.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לחזור לזה ולראות.
עבדאללה אבו מערוף: אכן יש נשירה, אנחנו רואים שיש הרבה נשירה מכל מיני סיבות שאתה הזכרת, ולכן אני חשוב שהנתונים הם חסרים וטוב שמעלים את הנושא.
תמר זנדברג: יש בזה משהו.
תמר זנדברג: אם יש מגזרים מסוימים שיש 30%, אז קשה להאמין שהסך הכל הכללי מגיע ל-20,000.
<אילן שמש: עושים היום עבודה לעומק.
מירב בן ארי: הם עושים עבודת עומק.
<אילן שמש: עושים עכשיו עבודת עומק גדולה.
מירב בן ארי: זה מאד רציני.
<אילן שמש: דווקא במגזר הבדואי ובמגזר של מזרח ירושלים - - -
תמר זנדברג: אנחנו לא מערערים על העבודה שעושים, אבל - - -
<אילן שמש: כלומר במקומות שהם ממש, אבל עוד פעם, צריך להיות מאד זהירים כי - - -
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, כשפונים אליכם ממחלקות הרווחה ומהמועצות לתקצוב, יש לכם היענות מהירה או לא כל כך?
<אילן שמש: תראה, משרדי רווחה לא פונים אלינו.
<אילן שמש: אנחנו משרד החינוך.
עבדאללה אבו מערוף: מה שידוע לי שהתקצוב - - -
מירב בן ארי: הוא משרד החינוך, הוא לא קשור.
עבדאללה אבו מערוף: כן, אני מבין, אני מבין.
מירב בן ארי: יש תכניות של הרווחה - - -
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין, כן, אבל - - -
<אילן שמש: אני אתן לך תשובה על זה.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה קידום נוער?
עבדאללה אבו מערוף: זה לא תקצוב?
עבדאללה אבו מערוף: אם אין כסף, אז בכלל - - -
מירב בן ארי: יש מלא כסף.
מירב בן ארי: 60 מיליארד שקלים, התקציב השני וסער הראל והם עושים שם עבודה מעולה.
מירב בן ארי: הבעיה זה לא הכסף.
עבדאללה אבו מערוף: לא, לא, יש בעיה של כסף.
מירב בן ארי: הבעיה זה לא כסף, עבדאללה.
עבדאללה אבו מערוף: לא, אבל יש בעיה של כסף.
מירב בן ארי: אנחנו היינו בסיורים במגזר הבדואי, שלושה סיורים עשתה ועדת החינוך, כולל הצוות של צמצום פערים ואמרו שם – החברה הבדואים אמרו בעצמם והיה איתנו טלב - - -
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אני מדבר על - - -
מירב בן ארי: תן לי רק לסיים את המשפט.
מירב בן ארי: הרבה פעמים הגיע מהמגזר הבדואי שיש היענות.
מירב בן ארי: בכלל בבאר יש שם את אמירה שעושה עבודה מדהימה, אבל הם אומרים שהרבה פעמים כבלי המשפחה והמסורת, הרבה פעמים ואני לא יודעת איך להגיד את זה במילה הנכונה – משאירים את הילדים ובעיקר את הנשים בבית.
מירב בן ארי: בלי קשר לעניין של התקציב.
עבדאללה אבו מערוף: לא, לא, לא על זה מדובר.
מירב בן ארי: בדיוק על זה, תאמין לי.
מירב בן ארי: אם לא הייתי שומעת את זה מהבדואים, לא הייתי מאמינה.
עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על מועצות מקומיות, אני אתן לך שמות, לא חשוב, שהן מבקשות ואני בעצמי ביקשתי כמה פעמים ואין היענות.
עבדאללה אבו מערוף: אז אני מעלה את השאלה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נרתמים בעניין.
עבדאללה אבו מערוף: אתה לא הכתובת, משרד החינוך הרווחה, אז זה העניין.
<אילן שמש: אנחנו מקיימים היום מכלא עופר, בקרב - - -
מירב בן ארי: כלא אופק.
<אילן שמש: לא, אופק זה כן, אבל יש גם את כלא עופר.
<אילן שמש: עופר זה דווקא החברה הפלסטינאים או החברה ה - - -
עבדאללה אבו מערוף: אבל הנושא לא על זה.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה קשור לפלסטינאים?
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על זה.
<אילן שמש: אבל עזוב את זה.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מבין אתכם.
עבדאללה אבו מערוף: ישר - - -
מירב בן ארי: זו לא הבעיה של הכסף.
<אילן שמש: אני רוצה להגיד מילה על מה עושים בנושא, לפחות זה.
<אילן שמש: בנתונים אנחנו שותפים בדרך כלל לסקרים של הרשות למלחמה בסמים.
<אילן שמש: אחת לחמש שנים הם עוסקים בסקר האפידמיולוגי גם לגבי אוכלוסיות מנותקות, כלומר גם לגבי נוער שנשר מבתי הספר.
<אילן שמש: כמובן, השימוש בסמים הוא פי שניים מדווח כאן יותר.
<אילן שמש: אלכוהול זה כולם, זה מכה, אבל אצלנו השימוש באלכוהול הוא באמת קשה.
<אילן שמש: נוער מנותק, בדרך כלל התופעות האלה קיימות אצלו יותר.
<אילן שמש: ההתמודדות שלנו: יש לנו מגוון תכניות אוניברסאליות.
<אילן שמש: זה בסדר, נבנו תכניות שבדרך כלל הן תכניות שקשורות לתכניות מעצימות.
<אילן שמש: התפקיד שלנו בדרך כלל זה שהילדים האלה יסיימו את בית הספר, שתהיה להם הזדמנות ללמוד, שתהיה להם הזדמנות להשלים חוסרים וכן הלאה.
<אילן שמש: בתוך התכניות אנחנו תמיד משלבים את הנושאים האלה.
<אילן שמש: אתה לא יכול להוציא חברה לפולין בלי להתמודד עם הנושאים האלה בקרב הנערים שלנו.
<אילן שמש: אנחנו מוציאים היום גם לאתיופיה קבוצה של בני העדה.
<אילן שמש: כבר במחנה ההכנה כולם שיכורים.
<אילן שמש: כולם, במחנה ההכנה.
<אילן שמש: היינו צריכים לסגור את מחנה ההכנה - - -
עבדאללה אבו מערוף: אבל מה הקשר, סליחה?
מירב בן ארי: לא, אבל הוא מדבר על הפעילות שלהם.
<אילן שמש: אז אי אפשר שלא להתמודד עם הנושא הזה.
<אילן שמש: אני יהיה מוכן לתת לך אחר כך נתונים רק על המגזר הערבי.
עבדאללה אבו מערוף: לא, אני כאן, סליחה, לא.
עבדאללה אבו מערוף: אני כאן מדבר בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר את הבעיה, מכיר מה שיש.
עבדאללה אבו מערוף: מה קשור מגזר ערבי, מגזר בדואי?
עבדאללה אבו מערוף: הנושא אכן מאד טוב, אנחנו נדבר על זה.
עבדאללה אבו מערוף: כל הכבוד על התכנית, זה בסדר, רק אל תעשו את זה מגזרי.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין ויודע שיש כל מיני חסרים פה ושם, אבל זה לא העניין.
עבדאללה אבו מערוף: הויכוח שלנו הוא לא על אוכלוסייה זאת או אחרת, הויכוח שלנו הוא בכלל, כאזרחים.
<אילן שמש: בכלל, אם שמתם לב, אנחנו מגיעים רק ל-10,000 מנותקים.
<אילן שמש: זאת אומרת מתוך ה-20,000 הידועים לנו, אנחנו מגיעים רק לחצי.
<אילן שמש: דבר אחרון, אנחנו גם עובדים עם כל המסגרות של רווחה וכן הלאה.
<אילן שמש: זה דואלי.
<אילן שמש: א' אנחנו מפנים נערים או נערות שהם במצב קשה.
<אילן שמש: אנחנו לא יכולים לטפל בהם, אז אנחנו משתדלים להפנות אותם.
<אילן שמש: ודבר שני, גם במסגרות האלה, כמו ברטרנו או במלכישוע, בבתי הכלא וכן הלאה, אנחנו נותנים את שירותי ההשכלה שלנו.
מירב בן ארי: מרכז למידה.
מירב בן ארי: כמו תכנית היל"ה.
מירב בן ארי: היא שלכם?
<אילן שמש: שלנו, כן.
מירב בן ארי: איפה עוד ראיתי את זה?
<אילן שמש: במלכישוע למשל.
<אילן שמש: במלכישוע, ברטורנו, בכל - - -
מירב בן ארי: וגם במסילה.
<אילן שמש: במסילה, בצופיה.
<אילן שמש: בכל המוסדות.
<אילן שמש: אז מהבחינה הזו זה החיבורים שיש לנו עם הרווחה.
<קרן רוט איטח: אני רק אתייחס לפן הנוסף, לפן הפרו-אקטיבי – מה קורה עם ילדים שמעורבים בשימוש בסמים, גם לשם אנחנו מתייחסים, של סמים, אלכוהול וטבק ויש מתן מענה באירועים.
<קרן רוט איטח: הדבר הנוסף – תכנית אופ"י – אימון ופיתוח יכולות התמודדות.
<קרן רוט איטח: זו תכנית לעבודה כיתתית עם ילדים שכבר מעורבים בשימוש באלכוהול, סמים או טבק, תכנית שפותחה יחד עם הרשות, שילדים שמאותרים ואומרים שהם רוצים לעשות שינוי בהתנהגות הבלתי רצויה.
<קרן רוט איטח: ואז יש אפשרות לעבודה קבוצתית בתוך בית הספר עם הילדים, בתוך העוגן הבית ספרי, שעוזר להם לעשות איזו שהיא עבודה של שינוי בהתנהגות הלא רצויה ואנחנו רואים תוצאות מדהימות עם התכנית.
<קרן רוט איטח: זה משפיע על תחושת המסוגלות שלהם, על ההתמדה, על ההישגים הלימודיים שלהם.
<קרן רוט איטח: נעשו מחקרי הערכה עם תוצאות מאד טובות לתכנית.
<קרן רוט איטח: זהו.
<קרן רוט איטח: אני באמת מאמינה שעבודה משותפת היא מביאה בסופו של דבר להצלחה.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד עוד משהו אחד לגבי הקטע שיש 10,000 מנותקים ו-10,000 שאני קוראת להם מנותקי קשר.
מירב בן ארי: זאת אומרת יש לך את אלה שמנותקים מהמסגרת, אבל אתה מטפל, ויש את אלה.
מירב בן ארי: האם אתם שמתם את זה כיעד להפחית?
מירב בן ארי: תשמע, זה חצי בני נוער מתוך המנותקים, שבכלל אין לך קשר איתם.
מירב בן ארי: אז השאלה, אתה יודע, זו מדינת ישראל, שנת 2016, האם אנחנו – ובטח בקידום נוער, גם מהיכרות עם סער אני יודעת שכל כולו בעניין – האם שמתם לכם איזה שהם יעדים להחזיר לפחות את החבורה הזו, לפחות חלקה לאיזו שהיא מסגרת.
<אילן שמש: את יודעת, גם עם מזרח ירושלים, גם עם הבדואים, אנחנו בתכניות רחבות מאד, כי שם הקייסים הגדולים.
<אילן שמש: המגזר השלישי, המגזר הנוסף הוא החרדי.
<אילן שמש: יש לנו מחוז חרדי.
<אילן שמש: אם תסתכלו על ההגדלה של האוכלוסיות שמקבלות היום שירותי השכלה, זה במיוחד האוכלוסיות האלה, כי שם לא היינו.
<אילן שמש: בואו נהיה הוגנים.
<אילן שמש: כלומר, שם זה האוכלוסייה שהכי נושרת ואנחנו די חלשים שם.
מירב בן ארי: שנזנחה.
<אילן שמש: אנחנו משקיעים גם בביקור הסדיר, מכניסים היום את קציני הביקור הסדיר כדי שזה יהיה מוניטורינג יותר אינטנסיבי, יותר רציני.
<אילן שמש: גם זה לא היה.
<אילן שמש: היום תבואי למגזר הבדואי, הוא לא היה שם.
<אילן שמש: אפילו קציני הביקור הסדיר לא קיימים שם.
<אילן שמש: במזרח ירושלים היה קצין ביקור סדיר אחד.
<אילן שמש: הכנסנו עכשיו 15 עובדי מניעה.
<אילן שמש: את מכירה את סער.
<אילן שמש: אוכלוסיית הקצה היא הקו האדום שלו.
<אילן שמש: אנחנו משקיעים בזה עכשיו בדמנו.
מירב בן ארי: ועוד שאלה אחרונה.
מירב בן ארי: בכמה רשויות עדיין קידום נוער נמצא במשרד הרווחה, לצערנו?
מירב בן ארי: כמה יש עוד כאלה?
מירב בן ארי: הרוב עברו לחינוך.
<אילן שמש: 12.
מירב בן ארי: יש 12 רשויות עדיין שקידום נוער נמצא תחת משרד הרווחה.
<אילן שמש: אנחנו כל שנה מפרידים כוחות.
<אילן שמש: אנחנו חושבים שהרווחה צריכה לעשות את העבודה שלה ואנחנו צריכים לעשות את העבודה שלנו ויש שיתופי פעולה טובים, אבל זה לא טוב שהיחידה לקידום נוער נמצאת בתוך הרווחה - - -
<אילן שמש: כמו שזה לא טוב שיחידה של רווחה נמצאת במערכת החינוך.
<אילן שמש: ואנחנו משתדלים להפריד את הרשויות האלה וזה כל שנה פחות ופחות.
<אילן שמש: היינו בהתחלה קרוב ל-60.
<אילן שמש: היום אנחנו 12.
<אילן שמש: איך את מכירה את זה?
<אילן שמש: זה מעניין.
מירב בן ארי: אני 10 שנים, תאמין לי.
תמר זנדברג: רגע מירב, תיכף אני אתן לך.
מירב בן ארי: לא, סיימתי.
<אילן שמש: זה נושא כואב.
<אילן שמש: זה יבלת כואבת.
מירב בן ארי: להיפך, אני גאה בזה, תאמין לי.
מירב בן ארי: אה, בקידום נוער?