GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: במידת הצורך אנחנו נעשה ישיבת המשך כאן בוועדה.
תמר זנדברג: רשות המיסים, אנחנו גם נפנה לרשות המיסים ונבקש את התייחסותה לרגולציה.
תמר זנדברג: גם על מה ששמענו כאן, איך קראת לזה, הגדרת יצרן, רישיון יצרן - - -
<דגן בר אילן: אין בעיה בהגדרה.
<דגן בר אילן: ההגדרה היא פשוטה.
<דגן בר אילן: מי שעושה את זה לצורך מסחרי הוא יצרן.
תמר זנדברג: כנ"ל, אנחנו נבקש את התייחסות רשות המיסים לענף הזה, איך הוא מתייחס אליו והאם הוא שבע רצון.
תמר זנדברג: אנחנו לא שבעי רצון איך שהשוק הזה מתנהל - - -
<שדי מנשהאוף: את התקנות אם הן צריכות.
תמר זנדברג: אני קודם רוצה לבקש את ההתייחסות שלהם.
תמר זנדברג: אני לא יודעת, אני באמת לא יודעת אם כרגע יש כאן בעיה של תקנות או בעיה מסחרית.
תמר זנדברג: מהדיון שנערך כאן התרשמתי הרבה יותר שמדובר על בעיה מתחום, אני לא יודעת אם לקרוא לה שהיא מתחום ההגבלים העסקיים או העדר קיצוני של תחרות הוגנת.
תמר זנדברג: באמת, זה כמו עיר קלוגמרט עצומה שפועלת מתוקף, או שזה קשור גם למשקאות הקלים,שיש לו מערך הפצה, מערך ייצור, פועל באיזה אופן על טייס אוטומטי ומנגד גמדים קטנים שמנסים איכשהו לפרוץ לתודעה ובכלל לא באותו סדר גודל.
תמר זנדברג: סלחו לי על ההגדרה שלכם ככאלה.
תמר זנדברג: <קריאה:> יש לך את המחלבות הקטנות.
תמר זנדברג: <קריאה:> בחלב יש גם את הבינוניות.
תמר זנדברג: בדיוק, נכון.
תמר זנדברג: <קריאה:> בתחום המזון יש הרבה.
תמר זנדברג: את יודעת, כשאני הולכת לסופר למשל אני רואה את "תנובה", "טרה" וכו', אני רואה גם "גד" ו"שומרון" וכאלה.
תמר זנדברג: אני לא זוכרת מתי נתקלתי אי פעם בירה קטנה בסופר.
תמר זנדברג: אני יודעת כשהולכים לפסטיבל יש פאב אחד שמתגאה בזה שיש לו בתפריט סוג אחד - - -
יחיאל חיליק בר: בפאבים את יכולה למצוא את הבירות האלה, אבל בסופרים לא.
תמר זנדברג: יש פה פער מאוד גדול וגם יחסית לתחומים אחרים.
תמר זנדברג: אגב, הם יותר מפוקחים.
תמר זנדברג: חלב זה לא אותו דבר.
תמר זנדברג: לחלב יש מכסות יצור, חלב זה ענף חקלאות.
<לאון שוורץ: מחלב מקולקל אפשר לקבל קלקול קיבה.
<לאון שוורץ: בירה, זה פשוט לא טעים.
תמר זנדברג: חלב גם מיוצר מהחי.
תמר זנדברג: כלומר, יש פה עוד משמעויות.
תמר זנדברג: זה מוצר ככל המוצרים.
תמר זנדברג: מהבחינה הזאת אין בו שום מכסות.
תמר זנדברג: זה לא ענף חקלאות, הוא לא מפוקח ברמה הזאת.
תמר זנדברג: אנחנו נעשה את שלושת הדברים האלה.
תמר זנדברג: במידת הצורך נעשה ישיבת המשך ואם לא אנחנו נעדכן את הנוכחים ואת הנוגעים בדבר תוצאות הבדיקה.
תמר זנדברג: נקבל מכם אם יש איזה צורך להמשיך ולעבוד בנושא.
תמר זנדברג: אני מודה על ההשתתפות, על שהבאתם לפנינו, נחשפנו לתחום חדש.
תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת בנושא הכשרות או השכלה, אפשר לקרוא לזה, בתחום ההתמכרות.
תמר זנדברג: אחד הנושאים שראינו כאן
תמר זנדברג: במהלך כל דיוני הוועדה שלנו בנושאים השונים, זה שיתכן, אני אומרת את זה כרגע בזהירות, יתכן וחסרה השכלה מספקת או הכשרה מספקת בתחום רפואת ההתמכרות או הכשרה לטיפול בהתמכרות במקצועות השונים, החל מרפואה ובעיקר פסיכיאטריה בתוך רפואה ועד מקצועות סיעוד וטיפול שונים.
תמר זנדברג: אז רצינו את הישיבה הזו להקדיש לכך.
תמר זנדברג: קודם כל ביקשנו ממחלקת המחקר והמידע המסורה של הכנסת סקירה במה שקיים ובאמת הסקירה שהגיעה אלינו אתמול, אני חייבת להחמיא לך ולכם על הסקירה, סקירה מאד מקיפה ומאד ממצה של כל התחומים, גם בתחום ההשכלה הבסיסית, העיונית, וגם הכשרות ההמשך.
תמר זנדברג: אז אנחנו נבקש בתור התחלה מהחוקרת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שכתבה את המסמך,
תמר זנדברג: לסקור בפנינו את תמציתו.
תמר זנדברג: עותקים ממנו חולקו למשתתפים וגם מצורפים לפרוטוקול של הישיבה.
<נטע משה: בוקר טוב, אני נטע ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<נטע משה: אנחנו כתבנו מסמך לבקשת יושב ראש הוועדה, חברת הכנסת תמר זנדברג.
<נטע משה: הוא דן בהכשרות של בעלי מקצועות הבריאות והרווחה בתחום ההתמכרויות.
<נטע משה: המסמך בעצם ביקש לבחון האם קיימת הכשרה בתחומים אלה בבריאות וברווחה, ואם כן אלה הכשרות.
<נטע משה: הבחירה שלנו הייתה מראש במנעד רחב מאד של מקצועות והתמחויות, שגם לצד אותן מסגרות טיפול ייעודיות לטיפול בהתמכרויות ובמכורים, בעצם אנשים מכורים זוכים ונדרשים לקבל שירותי רווחה ובריאות בכל המקצועות שאפשר, כמו כל אזרחי המדינה.
<נטע משה: ומשמעות הדבר, שבעלי מקצוע ממגוון תחומי הבריאות והרווחה, יכולים להידרש במהלך שגרת עבודתם, לטפל במכורים.
<נטע משה: אז אנחנו מדברים החל מפסיכיאטרים, עובדים סוציאליים, קרימינולוגים קליניים, פסיכולוגים, שזה אולי חלק מכריע מהטיפול במכורים, אבל גם דרך רופאי משפחה, רופאי ילדים, אחיות ואחים, גניקולוגים, רופאי שינים, שלכולם יכולים להגיע מכורים.
<נטע משה: והשאלה היא איזה הכשרות קיימות למקצועות השונים, ובתוך זה, איזה הכשרות קיימות בשלבי הלימוד השונים.
<נטע משה: וכך יש לנו לימודים במהלך התארים וזה כולל גם לימודים עיוניים וגם לימודים מעשיים, לימודים לקראת בחינות הרישוי במהלך לימודי ההתמחות במקצועות שיש את זה, ואחרי זה כקורסי המשך בשגרת העבודה בליווי מתמשך.
<נטע משה: מילת רקע קודם על החשיבות של הכשרות בנושא הזה.
<נטע משה: המחקרים שבוצעו בעולם ובחנו את ההשפעה של לימודים בתחום ההתמכרויות בבתי הספר לרפואה במהלך לימודי ההתמחות על הצלחת הטיפול אחרי זה, בתפיסת הרופאים, העלו שרופאים שקיבלו בתחילת דרכם הכשרה בנושא הזה, פיתחו עמדות פחות שליליות כלפי מכורים, הטיבו לזהות את ההתמכרויות, לטפל בהן בשלבים השונים והיו אופטימיים יותר באשר להצלחת הטיפול.
<נטע משה: תוצאות של מחקר דומה שנעשה בישראל בשנת 2013 ופורסם, גם הוא מעלה את הדברים האלה.
<נטע משה: אני אזכיר את המסקנה העיקרית והאחרונה בסוף המחקר, שמתייחסת לכך שיש להתאים את תכניות הלימוד בישראל כדי לשנות את העמדות של הרופאים, להוביל להגדלת תחושת הסיפוק והיכולת של הרופאים, ולהטיב את הטיפול במכורים.
<נטע משה: אנחנו פנינו למשרדי הממשלה הרלבנטיים – משרד הבריאות, הרווחה, הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול ולשורה של איגודים מקצועיים.
<נטע משה: עיקר ההתמקדות של המסמך היא בהכשרה שיש לאחר סוף התואר.
<נטע משה: קביעת התכנים שנוגעים ללימודי התואר, הם ברובם באים בידי המוסדות עצמם, ולכן יש פה שונות רבה.
<נטע משה: זה לא עיקר ההתמקדות שלנו.
<נטע משה: רצינו לבדוק איך המשרדים מספקים לעובדים במקצועות השונים את ההכשרות והליווי בשגרת העבודה המתמשכת והארוכה.
<נטע משה: אני אציג בקצרה את הפעילות שמבצעות היחידות השונות במשרדים ואחרי זה נסקור קצת סוגיות רקע וכלכליות.
<נטע משה: אז המחלקה לטיפול בהתמכרות במשרד הבריאות, מרכזת את עיקר הפעילות של לימודי ההמשך וההכשרות לרופאים ולאנשי צוותי רפואה, וזה נעשה ביחד עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<נטע משה: משרד הבריאות מסר שאין חובת התעדכנות בתחומים הללו לרופאים, אבל המחלקה בהחלט יוזמת שיתופי פעולה ומקדמת את הנושאים הללו במגוון המקצועות האפשריים.
<נטע משה: לפי נתוני משרד הבריאות, בשנת 2015 השתתפו למעלה מ-1,500 אנשי מקצוע וסדנאות, הכשרות ימי עיון, שהעבירה המחלקה להתמכרויות, ואנחנו מדברים על מנעד רחב – רופאים, חובשים, אחים ואחיות, עובדים סוציאליים ומטפלים אחרים.
<נטע משה: מרבית ההכשרות הן ממוקדות יותר, כמה עשרות שעות לכל היותר, הרוב זה ימי עיון והרצאות.
<נטע משה: בשנת 2014 הסכום שהוקצה לצורך כך הוא 180,000 שקלים, וזה לטובת הכשרות והדרכות.
<נטע משה: זה גידול לעומת השנים הקודמות.
<נטע משה: זה מגיע מתקציב של משרד הביטחון ומקרן חילוט של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<נטע משה: משרד הרווחה בדומה למשרד הבריאות, מתמקד בהכשרות שלאחר סוף התואר.
<נטע משה: על פי תשובת משרד הרווחה, כל העובדים הסוציאליים שמטפלים בהתמכרויות כעיסוקם העיקרי, יש עליהם חובה להשתתף בקורס בסיסי לטיפול בהתמכרויות שמועבר בבית הספר המרכזי להכשרת עובדי רווחה.
<נטע משה: זו חובה שחלה גם על עובדים של משרד הרווחה וגם על עובדים שמועסקים במרכזים שמופעלים על ידי עמותות ברישיון.
<נטע משה: הקורס הבסיסי, יש קורס בסיסי לנוער ויש קורס בסיסי לטיפול במבוגרים, בני כ-240 שעות וזה כולל גם הדרכה.
<נטע משה: ולאחר הקורס, המשרד ממליץ להמשיך לקבל הדרכה פרטנית במקום העבודה.
<נטע משה: אחרי קורסי הבסיס יש אפשרות להמשיך ולהעמיק בקורסים ממוקדים יותר, וגם הם בני עשרות עד כ-200 שעות לימוד.
<שבי אהרון: מחייב הדרכה.
<נטע משה: מחייב, אוקיי.
<נטע משה: התשובה שקיבלנו שבחלק מהמקומות זה רק המלצה.
<נטע משה: בסדר.
<נטע משה: מנתונים שהעביר משרד הרווחה עולה שבשנת 2015 הקורסים הועברו ל-230 עובדים סוציאליים.
<נטע משה: ואנחנו מדברים כאמור על קורסים ארוכים.
<נטע משה: תקציב ההדרכה וההכשרות של השירות לטיפול בהתמכרויות עומד על 1.3 מיליון שקלים, ממנו מיליון שקלים מקורו מתקציב משרד הרווחה ו-300,000 שקלים מקרן חילוט.
<נטע משה: עכשיו כמה סוגיות רוחב יותר, שנוגעות לכלל המקצועות.
<נטע משה: אני אגיד שבתוך המסמך תוכלו למצוא התייחסות פרטנית לרופאים ובהם פסיכיאטרים, עובדים סוציאליים, קרימינולוגים קליניים ופסיכולוגיים.
<נטע משה: הלימודים העיוניים במהלך התואר: אז בחלק מתכניות הלימוד האקדמאיות יש תכני חובה ורשות, אבל הדבר נתון יותר להחלטה של המוסדות האקדמאיים.
<נטע משה: מנגד אנחנו נגיד שכמעט כל הגורמים שדיברנו איתם, משרדי הממשלה, חושבים שצריך להעמיק את זה והם פועלים לעשות את זה – משרד הבריאות, משרד הרווחה, הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<נטע משה: הגורמים האלה תומכים בהעמקת הידע הבסיסי שנלמד לכל הרופאים והמטפלים כידע בסיסי, ואחרי זה התמחויות למי שממשיך - הדרכות מעשיות והכשרות מעשיות.
<נטע משה: ולצד הלימודים העיוניים יש גם את כל האספקט, במיוחד בתחומים הטיפוליים האלה, של הכשרות מעשיות.
<נטע משה: ופה עלתה נקודה שצריך כנראה להסדיר את זה יותר.
<נטע משה: גורמי המקצוע בהחלט רואים את השלב המעשי הקליני כחלק בלתי נפרד מההכשרה של המטפל, אבל בחלק מהמקצועות לא ברור עד כמה ההמלצה הזאת מיושמת ומי מפקח על זה.
<נטע משה: בהכשרות העובדים הסוציאליים, אחת ההמלצות שעלו זה להכניס קריטריונים בתנאי המכרז לעמותות שמפעילות את מרכזי הטיפול במכורים, שההסדרה תוסדר ולקבוע את היקף השעות ואם זה הדרכה פרטנית או קבוצתית וכן הלאה.
<נטע משה: בהכשרות של פסיכיאטרים לדוגמא, עלה הצורך להסדיר יותר הכשרה קלינית במהלך הלימודים וטיפולי ההתמכרויות, ולפעול ולהקים מגוון של מחלקות ומרפאות שבהן ניתן להתמקצע בנושא הזה, ולהכיר יותר את ההיבט הזה במובן הקליני.
<נטע משה: באשר להתמחויות והתמחויות על.
<נטע משה: יש מדינות שמציעות למטפלים ולרופאים התמחויות בתחום רפואת ההתמכרויות.
<נטע משה: זה יכול להיות או התמחות על, או אחרי זה לימודי השלמה לתואר שני, לימודי תעודה וכיוצא בזה.
<נטע משה: גם גורמים בישראל, יש שתומכים בזה, לרבות יושב ראש איגוד הפסיכיאטריה, שחושבים שזו כנראה תהיה הדרך הישימה והאפשרית להציע התמחות על.
<נטע משה: לצד זה יש גורמים שמציעים את זה שאולי יותר חשוב להעמיק בהדרכות ובהכשרות במהלך התואר, ולא בהכרח ליצור מוקדים כאלה.
<נטע משה: הכשרות שהן לאחר סיום הלימודים וההתמחויות, בעצם יש הכשרות במהלך שגרת העבודה הכוללת, כפי שהצגנו שהמשרדים מציגים, והן מגוונות מאד.
<נטע משה: ובתוך זה עולה השאלה עד כמה שיש תכנון של הדברים האלה בכל אחד מהמשרדים וביחד.
<נטע משה: עד כמה זה פרי להתפתחויות שנוצרות בשטח, כמה זה מתאים לתכנון עתידי שיש, כמה זמן מבוצע תוך שיתוף פעולה של המשרדים, או מתוך החלטה שצריך את הדברים הללו ובאיזה מקומות מכניסים אותם.
<נטע משה: וזו בעצם הנקודה האחרונה, התכלול של כל הנושא הזה.
<נטע משה: כל הסוגיות האלה מעלות שאלה רחבה יותר וכמה מבוצע תיאום ותכלול.
<נטע משה: אני אגיד שזה היה די נדיר לשמוע מרוב הגורמים שחושבים שצריך להעמיק את הידע, כל אחד בתחומו ובשלביו השונים, אבל לאור העמדה הדי ברורה הזאת, בפרט של משרדי הממשלה, השאלה איפה נעשה כל התיאום בין הצרכים של המטופלים וצרכים של המערכת והתקציבים שיש, וכמה נקבע סט של הכשרות שהן בסיס להתייחס לשלבי הלימוד וההכשרה השונים.
<נטע משה: אנחנו לא מצאנו איזו תכנית כזאת, ולכן לנו היה קיים קושי להגיד האם מה שיש היום עונה או לא עונה.
<נטע משה: אז אולי עוד לפני ששואלים את זה, לשאול איפה נעשה התיאום הכולל הזה.
תמר זנדברג: תודה רבה, תודה נטע על הסקירה הבאמת מקיפה ומאד מאד ממצה.
תמר זנדברג: אני חושבת, אני לא יודעת, לדעתי זו פעם ראשונה בתולדות מרכז המחקר והמידע של הכנסת ותולדות הוועדה הזאת שנעשית בכלל סקירה כזו או מופנה מבט לנושא ההשכלה, עוד לפני ההכשרה.
תמר זנדברג: אני רוצה להתחיל את הדיון בשלב הקודם לשלב שאת סקרת אותו, והוא השלב היותר ממוסד דווקא של ההשכלה.
תמר זנדברג: כלומר, במוסדות הלימוד לרפואה, בעיקר לרפואה ואחר כך נגיע גם לסיעוד ושאר המקצועות התומכים.
תמר זנדברג: אנחנו כאן בוועדה, לאורך הדיונים הולך ומתבסס לנו איזה שהוא גוף, נקרא לזה גוף ידע או גוף התרשמות, שגם מופיע כאן אצלך במסמך גם על ידי פסיכיאטריים ועל ידי יושב ראש אגודת הפסיכיאטרים, שרואה ברפואת ההתמכרות ענף ברפואה פסיכיאטרית, ואני רוצה כאן לשאול האם יש כאן נציגי משרד החינוך?
תמר זנדברג: מל"ג?
תמר זנדברג: אוניברסיטאות?
<שרון רבינוביץ שנקר: כן.
תמר זנדברג: איזו אוניברסיטה את?
<שרון רבינוביץ שנקר: שלום, בוקר טוב.
<שרון רבינוביץ שנקר: ד"ר שרון רבינוביץ שנקר, אוניברסיטת חיפה, בית הספר לקרמינולוגיה.
תמר זנדברג: אוקיי, בסדר, אז למרות שאת לא מבית ספר לרפואה נתחיל איתך.
<שרון רבינוביץ שנקר: למה למרות?
תמר זנדברג: כי בגלל מה שאמרתי כרגע.
תמר זנדברג: אנחנו כאן מנסים לבדוק באיזו מידה או תפיסה של מדינת ישראל ובדיון הזה ספציפית כרגע, לגבי המוסדות להשכלה גבוהה, רואה ברפואת ההתמכרות ענף ברפואה פסיכיאטרית ששם, אנחנו שמענו כאן במהלך הדיונים הרבה מאד הכוונה לכיוון הזה.
תמר זנדברג: אז אנחנו כאן עכשיו מנסים לברר באיזו מידה זו תפיסה שקיימת במוסדות להשכלה גבוהה, ואם לא, אז איפה כן.
תמר זנדברג: אבל בואי, כיוון שאת - - -
<שרון רבינוביץ שנקר: אם השאלה היא שאלה רפואית, אז כמובן שלנו אין תשובה.
<שרון רבינוביץ שנקר: אבל אם השאלה היא שאלה מי צריך לעסוק או האם צריך ללמוד על התמכרויות גם בתחומי ידע נוספים, אז על זה כן אני יכולה לחוות דעה.
תמר זנדברג: לא ביקשתי ממך משהו שאת לא יכולה לענות עליו, רק משהו שכן בתחום המקצוע שלך.
תמר זנדברג: אז תציגי מהזווית שלך ואחריך נציג בית הספר לרפואה.
<שרון רבינוביץ שנקר: אז בית הספר לקרימינולוגיה באוניברסיטת חיפה הוא בית ספר חדש יחסית.
<שרון רבינוביץ שנקר: זאת השנה הרביעית שהוא מתפקד.
תמר זנדברג: תחת איזו פקולטה?
<שרון רבינוביץ שנקר: תחת הפקולטה למדעי החברה.
<שרון רבינוביץ שנקר: ועם הקמתו אנחנו פעלנו להתאים התמחות בהתמכרויות.
<שרון רבינוביץ שנקר: סטודנטים עושים תואר שני בקרימינולוגיה והם מקבלים התמחות בהתמכרויות.
<שרון רבינוביץ שנקר: יש מערכת לימוד מוסדרת עם מגוון קורסים מובנים של אנשי מקצוע, שהם מומחים גם אקדמאיים וגם מומחי שדה, והם נותנים הכשרה שיטתית, מובנת, עם התמחות בהתמכרויות.
<שרון רבינוביץ שנקר: התפיסה שלנו היא שיש מקום לרופאים בתחום של טיפול בהתמכרויות, אבל לא רק לרופאים.
תמר זנדברג: אתם בית ספר חדש, כלומר אתם יחסית לא-.
תמר זנדברג: התכנית שלכם מאושרת על ידי המל"ג כבר?
<שרון רבינוביץ שנקר: התכנית מאושרת על ידי-.
תמר זנדברג: מאושרת לתואר?
<שרון רבינוביץ שנקר: כן, בוודאי.
תמר זנדברג: כלומר אתם מעניקים תואר בקרימינולוגיה ו - - -
<שרון רבינוביץ שנקר: בוודאי.
<שרון רבינוביץ שנקר: תואר בקרימינולוגיה עם התמחות בהתמכרויות.
תמר זנדברג: ההתמחות בהתמכרויות היא התמחות בכירה, שסטודנטים יכולים לבחור?
<שרון רבינוביץ שנקר: סטודנטים יכולים לבחור בהתמחות שנקראת משפט וחברה ויכולים להתמחות בהתמחות להתמכרויות.
תמר זנדברג: ואז בתוכה זה התמחות חובה?
<שרון רבינוביץ שנקר: אם הם באים ללמוד תואר שני בקרימינולוגיה, הם יכולים לבחור או התמחות בעבריינות משפט וחברה, או בהתמחות בהתמכרויות.
<שרון רבינוביץ שנקר: מי שמגיע לשם בחר להתמחות בהתמכרויות.
תמר זנדברג: כמה סטודנטים יש לכם?
<שרון רבינוביץ שנקר: 12 במחזור.
תמר זנדברג: כשזה תואר שני.
<שרון רבינוביץ שנקר: תואר שני.
תמר זנדברג: שמגיעים מאיזה תחומים של תואר ראשון?
<שרון רבינוביץ שנקר: הם מגיעים מקרימינולוגיה, מפסיכולוגיה, מעבודה סוציאלית.
תמר זנדברג: זו תכנית לקרימינולוגיה קלינית?
<שרון רבינוביץ שנקר: לא.
<שרון רבינוביץ שנקר: יש מקום אחד בישראל שמלמד קרימינולוגיה קלינית, זאת אוניברסיטת בר אילן, שם אני לימדתי 20 שנה, אז אני קצת יודעת מה מלמדים גם שם.
<שרון רבינוביץ שנקר: מה שמלמדים שם בהתמכרויות זה קורס אחד במהלך כל התואר, שאותו אני נתתי בשעתו, כשלימדתי שם והיום יש שם מישהו אחר.
תמר זנדברג: בתכנית של קרימינולוגיה קלינית בבר אילן מלמדים קורס אחד בהתמכרויות.
<שרון רבינוביץ שנקר: נכון.
<שרון רבינוביץ שנקר: אני לא מייצגת אותם, אני עזבתי שם לפני כמה שנים, אבל זה מה שלימדו עד שעזבתי.
תמר זנדברג: אני רגע רק רוצה להבין.
תמר זנדברג: זאת שאלה, זה לא משהו אחר.
תמר זנדברג: כלומר, הסיבה שהתפיסה האקדמאית, או אני יודעת איך לקרוא לזה – התיאורטית, שהובילה אתכם לכלול את המסלול הזה בתואר החדש הזה, הייתה שמה?
תמר זנדברג: שבתוך תחום הקרימינולוגיה, כלומר חקר/טיפול בתופעות עבריינות, או שיש להן היבטים קרימינולוגיים, יש מקום מרכזי להתמכרות?
תמר זנדברג: זאת אומרת מה התפיסה?
<שרון רבינוביץ שנקר: התפיסה התיאורטית המנחה היא שמדובר בתופעה שהיא ביו-פסיכו-סוציו, שמערבת עולמות ידע שונים ומצריכה תחומי ידע מגוונים.
<שרון רבינוביץ שנקר: ולקרימינולוגים יש הכשרה מהעולמות השונים האלה, גם בפסיכו פתולוגיה, גם בהתנהגות וסטייה חברתית, גם בפסיכולוגיה, והיכולת לתת עוד נדבך בתכלול של התייחסות לבעיות של התמכרות, גם בקונטקסט הפורנזי, גם בקונטקסט של עבריינות, עבירות, פשיעה ושיקום עברייני, אבל גם ככלל.
<שרון רבינוביץ שנקר: שאלות של לגליזציה, דקרמניזציה, שאלות תיאורטיות שקשורות לסוציולוגיה, של סטייה, של פתולוגיה.
<שרון רבינוביץ שנקר: היכולת לעשות ניהול מקרה, לאו דווקא לטפל, אלא לתכלל התייחסות והבנה תיאורטית ופרקטית, זה בהחלט משהו שאנשים שיש להם הכשרה קרימינולוגית יכולים לטפל.
<שרון רבינוביץ שנקר: לא לטפל במובן הקליני של לרשום מרשמים, אבל כל היתר בהחלט כן.
תמר זנדברג: אוקיי, הבנתי.
<סוזן בן עזרא: אם יורשה לי רק להוסיף משפט אחד.
תמר זנדברג: אני אתן לך אחר כך.
<סוזן בן עזרא: לא, לא, רק על זה, כי זה באותו נושא.
<סוזן בן עזרא: שמי סוזן בן עזרא, ממלאת מקום ראש אגף טיפול ושיקום ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<סוזן בן עזרא: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול תומכת בלימודים האלה ונותנת מלגות לסטודנטים המתמחים בהתמכרויות, וחשוב היה לי להכניס את זה.
תמר זנדברג: אתם תיכף תסקרו באופן כללי.
תמר זנדברג: גם כמו שאת רואה, יש לכם מקום של כבוד במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
תמר זנדברג: כן, בבקשה, שמך ותפקידך.
<איליה קגן: איליה קגן, החוג לסיעוד באוניברסיטת תל אביב.
<איליה קגן: אני אמת האמת אין לי כרגע עמדה מייצגת של הפקולטה לרפואה.
<איליה קגן: לדעתי הנושא לא כל כך בכלל מופיע בקור של התכניות האקדמאיות.
<איליה קגן: למעשה אצלנו בחוג זה לא מופיע כנושא בפני עצמו.
<איליה קגן: זה משהו בשוליים.
<איליה קגן: לפעמים בפסיכיאטריה, לפעמים לא.
<איליה קגן: אני לא בטוח שהשאלה האם הפסיכיאטריה, היא בעצם צריכה להיות הכובע שתחתיו לומדים את הנושא של התמכרויות כבר נשאלה בפקולטה בצורה מסודרת.
<איליה קגן: אני יושב עם במועצה האקדמית של הפקולטה מזה שנתיים, לא זוכר בכלל שאלה על הנושא באופן כללי.
<איליה קגן: פשוט אני בתכניות, בסילבוסים.
<איליה קגן: אז לדעתי זה נושא שהוא לא בפוקוס.
<איליה קגן: כמובן זה נלמד פה ושם בכל מיני הזדמנויות, אבל זה לא משהו שיטתי, זה לא משהו שהוא תחת איזה שהוא מבנה מסודר או איזו שהיא התווית מדיניות כזאת או אחרת, אלא זה משהו ספורדי, לפי תפיסת המרצה עצמו.
תמר זנדברג: לא בפסיכיאטריה ולא בסיעוד.
<איליה קגן: לא.
<איליה קגן: בסיעוד זה מופיע כשיעור אחד או שניים ברוב המקרים, בתכניות הלימוד.
<איליה קגן: זה לא Isuue בפני עצמו.
<איליה קגן: אנחנו בזמנו ניסינו לפתוח קורס בנושא של תחלואה כפולה, ולא הייתה לזה שום היענות למעשה, וגם מי שבאמת ניסה ליזום את זה, זה היה בית חולים פסיכיאטרי, במסגרת קורסים ללימודי המשך וזה לא יצא לפועל כי הביקוש היה מועט.
<איליה קגן: בסופו של דבר הייתה תמיכה של הגורמים וכו', אבל זה לא קם.
<איליה קגן: אין לי את האמת מידע מסודר.
תמר זנדברג: כן, הציגו עצמכם.
<מרים פרקש: בקשר לרפואה באוניברסיטת בן גוריון.
תמר זנדברג: או, מצוין.
תמר זנדברג: רק שמך ותפקיד לפרוטוקול ואחריך את.
תמר זנדברג: מאיפה את?
<רות רוטשטיין: אני ממשרד הבריאות, ממנהל הסיעוד ואני מנהלת המחלקה להסמכה, החל מכל נושאי ההכשרות.
תמר זנדברג: אנחנו כרגע עוד בלימודים האקדמאיים ובמוסדות.
<רות רוטשטיין: היום זה לא קטע של לימודים אקדמאיים.
<רות רוטשטיין: אני אעשה לכם תיכף סדר.
תמר זנדברג: אז בגלל זה אני קודם רוצה לשמוע את המוסדות האקדמאיים ואחר כך לעבור אליך, בסדר?
<מרים פרקש: שמי מרים פרקש.
<מרים פרקש: אני מאוניברסיטת בן גוריון בנגב.
תמר זנדברג: אני בוגרת של האוניברסיטה שלכם, בין השאר.
תמר זנדברג: אני בוגרת של הרבה אוניברסיטאות.
<מרים פרקש: אני בעצמי אחות ואני שייכת למחלקה לסיעוד, אבל אני רוצה להתייחס לנושא של תיקונים ברפואה, מכיוון שאצלנו זאת השנה הרביעית שפועל מרכז לפיתוח הוראה בנושא של התמכרויות, ולפני שבוע אושר סילבוס בנושא של התמכרויות לסטודנטים לרפואה בשנה ב'.
<מרים פרקש: וכשהוא אושר, קיבלתי - - -
תמר זנדברג: חובה?
<מרים פרקש: הוא לא.
<מרים פרקש: הוא קורס בחירה, שהוא פתוח לסטודנטים.
<מרים פרקש: לא פתוח, הוא לסטודנטים לרפואה, שהוא יהיה פתוח גם לסטודנטים אחרים בתואר הראשון.
<מרים פרקש: לשאלתך, לגישה, כהגעתי והתחלתי לדבר על זה, אמרו או, הגיע הזמן לעשות את זה ובאמת זה התקבל בברכה רבה, עם מגמה של לבנות לשנה הבאה שבוע קליני בנושא של התמכרויות, שיש שבוע קליני עם התמכרויות לכל מיני תחומים – פסיכיאטריה, רפואת קהילה, וקרדיולוגיה וכדומה, שיהיה שבוע קליני בנושא של התמכרויות, וזה ברמה של התואר הראשון לרפואה.
תמר זנדברג: שאיפה הוא מתוכנן להתבצע?
תמר זנדברג: כי אחד הדברים שעלו מהמסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת הוא שחסרים מקומות להכשרה קלינית.
<מרים פרקש: אף אחד לא שאל אותי.
<מרים פרקש: זה באוניברסיטת בן גוריון, בפקולטה למדעי הבריאות.
תמר זנדברג: לא, לא, לא, הכוונה איפה תהיה ההכשרה הקלינית.
<מרים פרקש: איפה תהיה ההכשרה הקלינית?
תמר זנדברג: איפה היא תתבצע בפועל?
תמר זנדברג: הרי הכשרה קלינית בזה במחלקות, זה ב - - -
<מרים פרקש: כן, כן, כן.
תמר זנדברג: אז איפה היא תתבצע?
<מרים פרקש: בבאר שבע יש מחלקה לתחלואה כפולה.
תמר זנדברג: אז שם זה יהיה?
<מרים פרקש: ויש מרכז לחלוקת מתדון ויש מרכז אשפוזי.
<מרים פרקש: יש הרבה.
<מרים פרקש: מרכז להחלפת מזרקים ויש את חוסן, שזה לשיקום.
<איליה קגן: השאלה אם המוסדות האלה מוכשרים לתת, להעניק שדה להכשרה אקדמאית.
<איליה קגן: זו שאלה קריטית.
<איליה קגן: אתם מוכרים בהתמחויות?
<איליה קגן: כמקום להתמחות וכו'?
<מרים פרקש: אז קודם כל אנחנו לא מדברים על התמחות, אנחנו מדברים על הכשרה בסיסית במסגרת של תואר ראשון בסיעוד, ואני אגע גם במה שקורה אצלנו בסיעוד.
<מרים פרקש: אבל בסיעוד, ברפואת חירום שיש אצלנו, בפיזיותרפיה ועכשיו ברפואה, כשהמגמה היא להעניק הכשרה בסיסית עם ידע בסיסי, תוך הענקת אפשרות להכיר את המכרזים השונים שמעניקים טיפול ושירותים.
<מרים פרקש: הכוונה היא לא, אין פה התמחות, אלא להרחיב את הידע ולשנות את העמדות.
<מרים פרקש: זה לא פשוט.
<מרים פרקש: זה לא פשוט, כי לא - - -
תמר זנדברג: סליחה רגע על הבורות.
תמר זנדברג: כשאת אומרת שנה ב', כלומר הכוונה סטודנטים לרפואה בשלב הזה זה שלב שהוא אחיד לכל הסטודנטים לרפואה, בשלב העיוני עדיין.
תמר זנדברג: כלומר, זה עדיין לא בשלב שבו בוחרים התמחות או - - -
<מרים פרקש: הם עוד לא בוחרים התמחות, נכון.
<קריאה: ההתמחות היא בכלל לא במסגרת לימודי הרפואה, היא אחרי.
תמר זנדברג: אחרי?
תמר זנדברג: לא, אבל רגע, כל לימודי הרפואה הם אחידים לכל הרופאים באשר הם?
<זיו כרמל: לא.
<זיו כרמל: אני מקרה בוגר של הפקולטה שהיא מדברת עליה, אז אני יכול להסביר.
<זיו כרמל: שמי זיו כרמל, פסיכיאטר.
<זיו כרמל: הימים הקליניים זה חשיפה קלינית ראשונית, בשנה ראשונה ושנייה, שעושים בבאר שבע.
<זיו כרמל: זה ייחודי לבאר שבע, למיטב ידיעתי וזה חשיפה שאם אין לה המשך לא נשאר ממנה כלום.
<זיו כרמל: אני יכול להעמיד על עצמי בתחומים אחרים.
תמר זנדברג: הבנתי, תודה.
<מרים פרקש: צריך להתחיל מאיזה שהוא מקום.
<מרים פרקש: נכון, זיו?
תמר זנדברג: בסדר, רק להבין איפה זה משובץ.
<מרים פרקש: צריך להתחיל, צריך שתהיה נכונות.
<מרים פרקש: ואם את שאלת לגבי תפיסה ונכונות, אז מה שרציתי להגיד, זה שיש נכונות אצלנו.
<מרים פרקש: אני לא יודעת מה קורה במקומות אחרים.
<מרים פרקש: גם להמשך, גם ברפואת משפחה דיברנו שיהיה שם מקום להתחיל לעשות משהו ואנחנו נעשה בהמשך.
<מרים פרקש: זה נעשה בעבר.
תמר זנדברג: כלומר שילוב של איזה שהוא פרק או חטיבה, או לא יודעת מה.
תמר זנדברג: איזה שהוא פרק מרפואת התמכרות בתוך הכשרה לרפואת משפחה?
<מרים פרקש: כן, בתוך הכשרה לרפואת משפחה.
<מרים פרקש: זה נכון שכשמדברים על התמכרויות, אז הקשר לפסיכיאטריה ושזה חלק מהפסיכיאטריה, זאת התפיסה המסורתית, הייתי אומרת, נכון?
<מרים פרקש: לא?
תמר זנדברג: האם האומנם זאת התפיסה, או שזו תפיסה תיאורטית בלבד, אבל שאין לה שום - - -
<מרים פרקש: כן, המסורתית, אפשר לשנות את זה, כי למשל כשבאתי והצעתי את הקורס, אז אמרתי בטח אתם לומדים הרבה על התמכרויות, אבל אני הייתי רוצה לתת דווקא מיומנויות של זיהוי ותקשורת עם מכורים.
<מרים פרקש: אמרו לי, לא, לא, יש להם איזה שיעור אחד על נושא של סמים בפסיכיאטריה, אבל ממש הם לא מקבלים.
<מרים פרקש: את באת במקום, בזמן, אנחנו חושבים שצריך לתת את זה.
<מרים פרקש: אז יש חשיבה, יש נכונות ומתחילה עשייה.
<מרים פרקש: זה לגבי רפואה.
<מרים פרקש: לגבי סיעוד, אותו דבר.
<מרים פרקש: יש לנו קורסים.
<מרים פרקש: הנושא של לימודי התמכרויות משולב בקורסים השונים בתואר הראשון בכל מקום רלבנטי, כי אין מקום להכניס קורס אחד ככה רציני אצלנו.
<מרים פרקש: אני מדברת רק עלינו, לא על-.
<מרים פרקש: יש סמינר מחקרי שהסטודנטים יכולים לבחור בו בתחום של התמכרויות בתואר הראשון.
<מרים פרקש: בתואר השני יש לנו שני קורסים בנושא של התמכרויות ופרויקט מחקרי בנושא של התמכרויות, כשמי שמגיע אלינו לתואר השני זה אחיות שכבר עובדות בשטח והן ברובן מנהלות יחידות, מנהלות מרפאות וכאלה.
<מרים פרקש: יש שלנו קורס התמכרויות לגמול השתלמות שעשינו ביחד.
<מרים פרקש: גם את הקורסים במאסטר עשינו ביחד עם נטע ועם משרד הבריאות.
<מרים פרקש: ככה שיש גם בסיעוד.
תמר זנדברג: מאה אחוז, תודה.
תמר זנדברג: שמך לפרוטוקול.
<מרים פרקש: מרים פרקש.
תמר זנדברג: יש עוד מישהו שרוצה?
תמר זנדברג: יש עוד מוסד אקדמאי שמיוצג כאן שלא דיבר עדיין?
<רמי יקה: אני כרגע הגעתי, סליחה על האיחור.
תמר זנדברג: ברוך הבא.
<רמי יקה: אני מהאוניברסיטה העברית.
<רמי יקה: אני חוקר מבית הספר לרוקחות, הפקולטה לרפואה.
<רמי יקה: רמי יקה.
תמר זנדברג: אתה יכול לסבר את אוזנינו מה קיים אצלכם בפקולטה לרפואה בנושא רפואת התמכרויות?
תמר זנדברג: תתקרב לשלוחן בזמן הדיבור כדי שישמעו אותך.
<רמי יקה: טוב, אז בפקולטה לרפואה, במסגרת קורס לפרמקולוגיה, אנחנו מדברים על בסיס של התמכרות, ביולוגיה, ואני נותן קורס למתקדמים, שזה מאסטר דוקטורט וקצת לתואר ראשון, שפתוח לכל בתי הספר של הפקולטה, שזה בית ספר לרוקחות, רפואה, סיעוד, בריאות הציבור, וטרינריה שחלקם בבית הספר, שיכולים לקחת את הקורס הזה, ושם מקבלים ממש את כל מה שצריך לדעת על סמים, איך משפיעים וכו', טיפולים בסמים ומה זה הנגע הזה בעצם, איך סמים פועלים לאורך זמן, במצב אקוטי.
<רמי יקה: כל מה שרצית לדעת במסגרת התואר שלך ולקחת את זה קדימה, על מחקר וגם על מה שקורה בארץ, מבחינת הנגע.
תמר זנדברג: אתה מעביר את זה?
<רמי יקה: כן.
תמר זנדברג: וההכשרה שלך היא רוקחות?
תמר זנדברג: היא נרקוטיקה?
<רמי יקה: אני חוקר.
תמר זנדברג: חוקר באיזה תחום?
<רמי יקה: אני חוקר בסיסי של התמכרות.
תמר זנדברג: של התמכרות?
<רמי יקה: התמכרות לסמים ולכל דבר אחר.
תמר זנדברג: אבל אתה רוקח בהכשרתך או פסיכיאטר?
<רמי יקה: לא.