GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: יחידת הקנבוס הרפואי העבירה למשרד התחבורה, למרב"ד, את העובדה שאתה קיבלת רישיון לקנבוס, באיזה מינון?
תמר זנדברג: סליחה, אם אתה מוכן לומר.
<ירון לוי: בוודאי, אני אגיד הכל.
<ירון לוי: אני זרקתי קודם, אני חמש שנים עם הקנבוס.
<ירון לוי: אשתי לא ראתה אותי עד היום, כמו שציינה חברתי.
<ירון לוי: גם מהצד הזה שאתה לא רוצה עם הילדים ואני נוהג ואני אקח את כולם ואני אטייל איתם בכל העולם, אבל יש לי שיקול דעת.
<ירון לוי: הייתי לפני כחודשיים במרב"ד, לצורך שינוי רישיון נהיגה.
<ירון לוי: שינוי לי, העבירו אותי להגה חשמלי.
תמר זנדברג: ללא קשר לקנבוס הרפואי.
<ירון לוי: שואלת אותי הרופאה – אתה נוטל כדורים?
<ירון לוי: אני אומר לה כן, ...טרגין, ליריקה, אוקסיקוטין, כל האלה וקנבוס.
<שלמה אלמוג: אופיאטים.
<ירון לוי: אני אומר לה היה לי רישיון עד 17.6, זאת אומרת זה היה חודש קודם ועכשיו אין לי רישיון ולא נותן.
<ירון לוי: אז איך אתה מעשן?
<ירון לוי: אני אומר לה אני לא מעשן, לא לוקח.
<ירון לוי: טוב, כשיגיע הרישיון תשלח לי.
<ירון לוי: אמרתי לה אין בעיה.
<ירון לוי: ככה זה נגמר.
<ירון לוי: חודש עובר, מגיע מכתב רשום, זה לא אני עשיתי, זה בהמשך למכתבך.
<ירון לוי: הוא פה.
<ירון לוי: מכתב מהמכון לבטיחות בדרכים, לכבוד לוי ירון, הבהרה לגבי איסור חוקי לנהוג בעת טיפול רפואי בקנבוס.
<ירון לוי: מובהר בזה כי חוקי התעבורה אוסרים על נהיגה כל עוד הינך מטופל בטיפול רפואי בקנבוס, וההנחיה שניתן עד כה על פי חוק לנהוג לאחר שש שעות מחלוף מועד צריכת הסם, מבוטלת.
<ירון לוי: מה עושה ירון?
<ירון לוי: שנייה אני מטיס מייל לשר ואני דורש תשובות.
<ירון לוי: יום למחרת - - -
<דנה בר-און: ממש יש מקרים כאלה.
<שרונה עבר-הדני: אז אם יורשה לי, זה לא סותר כהוא זה את מה שאמרתי, שהיקר לא מסר את המידע.
<שרונה עבר-הדני: האדון הנכבד ציין שהוא הוזמן למכון הרפואי לבטיחות בדרכים, שם הוא מסר את אשר מסר ולא היה שם שהיקר מסר את המידע.
<יניב פרץ: אני אקל עליך ועל הדיון ואני אגיד לך שיש לנו בחור עם 50 גרם שקיבל לפני כמה ימים.
<יניב פרץ: לא הוא מסר ולא שום דבר, קיבל בדואר את אותו מכתב.
<יניב פרץ: אתם גם שוכחים שכל ההוראה הזאת שרשומה על רישיון היא בלתי חוקית.
<יניב פרץ: אני עורך דין בדיוק כמוך והיא בלתי חוקית בעליל, היא לא עוברת לא את פסקת ההגבלה, והיא גם רשומה בצורה לקונית ואני לא חושב שזה עולה מהחוק, שאסור לנהוג, כי על הרישיון רשום בעת השימוש ולא רשום שום דבר - - -
<יניב פרץ: תסתכלי, יש לי רישיון.
<יניב פרץ: אני אוציא את הרישיון מהתיק להראות לך מה רשום?
תמר זנדברג: יניב, תודה.
<יניב פרץ: רשום בעת השימוש.
תמר זנדברג: תמשיכי בבקשה.
<שרונה עבר-הדני: דבריך היו מאד חשובים, תן לנו לשמוע את התשובה.
<ירון לוי: לא, אני רוצה שהתשובה שלי תרשם בפרוטוקול.
<ירון לוי: פניתי לשר, בהוראת השר - - -
תמר זנדברג: אוקיי, אז אשרך וטוב לך, אבל יש לנו אוכלוסייה של למעלה מ-22,000 מטופלות ומטופלים - - -
<ירון לוי: לעשות את זה - - -
תמר זנדברג: בסדר, אנחנו רוצים לברר את זה עכשיו.
תמר זנדברג: בבקשה, אחריך נציג המרב"ד.
<שרונה עבר-הדני: ואני חוזרת ואומרת, אין דבר קל יותר, זה אותו משרד מבחינה מחשובית, להעביר קובץ ממוחשב אחד ליחידה אחרת שלנו.
<שרונה עבר-הדני: הדבר לא נעשה.
<שרונה עבר-הדני: זה אותו משרד.
<שרונה עבר-הדני: זו כמעט אותה מערכת מחשובית.
תמר זנדברג: למעט יש חריגים לכלל הזה?
תמר זנדברג: או שלא נעשה בכלל?
<שרונה עבר-הדני: אין חריגים.
<דוד קליין: אין חריגים.
<דוד קליין: זה לא נמסר על ידו.
<שרונה עבר-הדני: תודה.
<שרונה עבר-הדני: המרב"ד מאשר אפילו את מה שאני אומרת.
<שרונה עבר-הדני: - - - המרב"ד לא מוסר.
<שרונה עבר-הדני: זה לא אומר שהמרב"ד מתעלם מהנושא הזה, כי בסופו של דבר, אני חושב שמוסכם על הכל, יש כאן סוגיה של בטיחות הציבור ובטיחות המטופלים, ולטמון את הראש בחול ולומר אין כאן בעיה, אני חושבת שגם זה לא ראוי.
<שרונה עבר-הדני: ולכן ניסו לחשוב מה הדרך הראויה להתייחס לעניין.
<שרונה עבר-הדני: הדרך שנמצאה נכון לכרגע, והדברים כל הזמן משתנים, אנחנו לומדים, אנחנו מנסים לשפר תהליכים.
<שרונה עבר-הדני: שיטת העבודה כרגע היא, בהקשרים מסוימים, כשהרופאים המאשרים, המנהלים, מקבלים את הבקשות ומסתכלים עליהן ומסתכלים על המכלול – על המינון המבוקש או המתקבל, על המחלות הנוספות, על התרופות הנוספות, עולה להם איזה שהוא ספק לגבי הכשירות לנהיגה, הם פונים לרופא המטפל ושואלים אותו.
<אוריאנה אלמאסי: כמה כאלה היו?
<שרונה עבר-הדני: על זה אני לא יכולה לענות.
<אוריאנה אלמאסי: זה בעשרות?
<אוריאנה אלמאסי: זה במאות?
<שרונה עבר-הדני: אני לא יכולה לענות על מה שאני לא יודעת.
<שרונה עבר-הדני: אני יכולה לדבר על תהליכים שהוחלטו עליהם.
<שרונה עבר-הדני: לצערי נציג היקר לא פה, אני לא יכולה לתת לך מה שאין לי.
תמר זנדברג: האם יש לכם ליקר יש מידע על מטופלים שהיו לאורך שנות קיומה של היקר, שהיו מעורבים בתאונות דרכים?
<שרונה עבר-הדני: אני לא יכולה להשיב על זה.
<שרונה עבר-הדני: אני לא יודעת.
<שרונה עבר-הדני: אני רוצה להשלים את התהליך שאני יודעת שהיקר עושה ואני לא מסוגלת להגיד אם הם עושים את זה פעם בשבוע או יום יום, כי אני לא יודעת.
<אוריאנה אלמאסי: אם אתם דנים ב-4 בנובמבר בוועדת ההיגוי, כמו שאני מבינה, האם יש בפניכם איזה שהם נתונים כאלה?
<אוריאנה אלמאסי: הרי איך נעשה דיון?
<אוריאנה אלמאסי: רק על בסיס מחקרים ומה קורה בעולם?
<אוריאנה אלמאסי: איך נעשה דיון כזה, כשאתם אומרים שבדצמבר כבר יוגשו המלצות, כשאין נתונים מה קורה בשטח?
<אוריאנה אלמאסי: או שיש לכם נתונים ואנחנו לא קיבלנו אותם?
<אוריאנה אלמאסי: אני ביקשתי.
<שרונה עבר-הדני: שוב, אפשר לומר שמיותר לדון בזה, כי התופעה לא קיימת.
<שרונה עבר-הדני: יכול להיות שזאת תשובה.
<שרונה עבר-הדני: אנחנו דנים בזה מתוך הנחה שהתופעה קיימת בהיקף לא ידוע.
<שרונה עבר-הדני: יש איסור חוקי בפקודת התעבורה ואנחנו מנסים ליצור את התשתית להוציא תקנות, שיסירו את הפליליות מהנהיגה, בעת קיומו של הסם בגופו של האדם ובעת קיומם של תוצרי הפירוק.
<שרונה עבר-הדני: האיסור החוקי קיים.
<שרונה עבר-הדני: אפשר להסיר אותו עם תקנות, אבל איזה תוכן עלי להציג?
<שרונה עבר-הדני: יש ליצוק לתוך התקנות האלה.
<שרונה עבר-הדני: התוכן צריך להיות מחובר איפה שהוא לאיזו שהיא ביולוגיה, לאיזו שהיא מציאות רפואית.
תמר זנדברג: כלומר, את יכולה לומר לנו שבכוונתכם, בתום העבודה שהוצגה בפנינו ושמוצגת כאן, להמליץ לשר להתקין תקנות שיסירו את הפליליות מעל הנהיגה ברישיון לקנבוס רפואי?
<שרונה עבר-הדני: השאיפה בעניין הזה - - -
<שלמה אלמוג: בתנאים מסוימים, ברור.
<שלמה אלמוג: הרי זה המהות של כל מה שאנחנו מדברים עליו במשך הרבה זמן.
<שלמה אלמוג: אז זה ברור.
<שלמה אלמוג: זה מובן מאליו, לא?
תמר זנדברג: ברור למי?
<שלמה אלמוג: לכולם.
<שרונה עבר-הדני: זו השאיפה בסופו של דבר.
<שרונה עבר-הדני: ישנה קליטת תקנות שמתייחסת גם לחומרים נוספים, שאף הם מוגדרים כסמים מסוכנים וגם לגביהם יש איסור.
<שרונה עבר-הדני: יתכן שהיינו צריכים כבר לקדם את הטיוטא בנפרד מהקנבוס, אבל רצינו לעשות את זה כאיזה שהוא מכלול.
<שרונה עבר-הדני: המשותף לכל החומרים שבטיוטא הזה, זה ניסיון למצוא את נקודת האיזון הרפואית, שבה בהילקח המוצר, קיימת סבירות, כי אין מאה אחוז, שהנהג עדיין בטוח בנהיגה.
תמר זנדברג: איזה חומרים נוספים?
<שרונה עבר-הדני: כל חומר שמוגדר לפי פקודת התעבורה, התיקון לו בהגדרת שיכרות ונהיגה תחת.
<שרונה עבר-הדני: בכל מצב של נהיגה בעת נטילת סם מסוכן או תוצרי הפירוק, זו עבירה כשלעצמה, גם אם לא השפיעה על יכולת הנהיגה.
<שרונה עבר-הדני: סמים מסוכנים נמצאים במספר לא קטן של תרופות רשומות.
תמר זנדברג: אבל הרבה מהתרופות האלה כבר הוחרגו לפי מה שאנחנו - - -
<שרונה עבר-הדני: לא, אף אחת מהן לא הוחרגה.
<שלמה אלמוג: עוד לא הוחרג.
<שלמה אלמוג: אף אחת עוד לא הוחרגה.
<שרונה עבר-הדני: אף אחת עוד לא הוחרגה.
<שלמה אלמוג: זאת הסנונית הראשונה להחרגות.
<שרונה עבר-הדני: דווקא רצינו להוציא טיוטא שמתייחסת לחומרים אחרים, שלגביהם יש משנה רפואית סדורה, אבל מתוך הרצון לצרף גם את הקנבוס, כי לבד יש מיקוד נורא נורא גבוה ואז החומרים האחרים מתעכבים.
<שרונה עבר-הדני: ויתכן שנצטרך לשחרר את החומרים האחרים.
<שרונה עבר-הדני: כי - - - אנחנו עושים עוול.
<שרונה עבר-הדני: אבל הייתי רוצה להשלים את מה שהתחלתי לומר, מה היחידה לקנבוס כן עושה.
<שרונה עבר-הדני: כמו שהתחלתי לומר, במקרים מסוימים מתחילה תכתובת עם הרופא הממליץ ושואלים אותו – האם אתה סבור שיש כאן מקום להודעת מטפל.
<שרונה עבר-הדני: כי פקודת התעבורה מטילה חובה על רופא מטפל - - -
<אוריאנה אלמאסי: שוב, שזה לא נעשה.
<יניב פרץ: הנוסח זה – קיימת חובת דיווח.
<יניב פרץ: האם דווח.
<קריאה: יש חותמת כזאת.
<שרונה עבר-הדני: אני אוכל להוסיף, מפני שהנושא של תרופות בכלל עלה בפני הוועדה הזו.
<שרונה עבר-הדני: גם בהקשר של תרופות בכלל, לאחרונה ישבה ועדה שדנה בדיוק בנושא הזה, של אנשים שנוטלים תרופות ובהכרח יתכן שהנהיגה שלהם נפגעת והם מסכנים את הציבור, ואיך אפשר לשפר את התודעה של הרופאים המטפלים בעניין הזה, איך אפשר לחדד את הנושא של הודעת מטפל מחד, מצד שני לחדד את התודעה של הרופאים על החובה והצורך להזהיר ולהנחות את המטופלים שלהם על כך שהתרופה הזו לא רק כמו שזה מופיע ב-100,000 עלונים, אלא שבאמת יש כאן בעיה.
<שרונה עבר-הדני: יש פיילוט שאנחנו מקווים שייצא לדרך, שבהקשר לתרופות מסוימות, לא קשור לקנבוס בכלל, בהקשר לתרופות מסוימות שיהיה איזה שהוא - - - במערכת המחשובית, שתפנה את תשומת לב הרופא שיקדיש לזה עוד דקת מחשבה, האם יש מקום להנחות את המטופל, האם יש מקום להודעת מטפל.
<שרונה עבר-הדני: הסוגיה היא רוחבית והיא לא קשורה לקנבוס בלבד, נקודה.
תמר זנדברג: מרב"ד.
תמר זנדברג: אנחנו מבינים מהסקירה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שלמעשה, אם אפשר לומר את זה בצורה כמעט גורפת, היום אתם לא מקבלים כמעט דיווחים מרופאים מטפלים על כל סוג של תרופות, למעט מתדון?
<אוריאנה אלמאסי: מה קורה לגבי מתדון?
תמר זנדברג: אוקיי, אז בוא תסביר איך אתם עובדים בהקשר הזה, בבקשה.
<דוד קליין: התשובה היא כזאת, אנחנו כן מקבלים והדיווחים הם בעלייה במהלך הזמן.
<דוד קליין: זאת אומרת כמות הדיווחים שיש לנו, נגיד לפני עשור והמצב היום – אי אפשר בכלל להשוות.
<דוד קליין: רופאים גם מדווחים על אנשים שמקבלים קנבוס, גם קנבוס רפואי.
<דוד קליין: גם כאלה שמשתמשים בקנבוס רפואי, והיקר לא מדווח לנו, כבר ניסיתי להבהיר את זה קודם, והחוק אמנם אוסר על נהיגה, כאשר נמצאים תחת השפעת חומר ממכר.
<דוד קליין: הבעיה היא שהחוק לא מבהיר בדיוק מה היא ההשפעה.
<דוד קליין: האם ההשפעה היא השפעה בזמן הפעולה האקטיבית של החומר, או ההשפעה היא השפעה של מטבוליטים.
<דוד קליין: זו גם הסיבה שבמכתב שקיבל החבר ממול, נאמר שם באופן מפורש שההנחיה שהייתה פעם, שהייתה הנחית אצבע, שחשבו שזה ככה, אבל אין לה ביסוס – בטלה.
<דוד קליין: אנחנו לא יכולים להתחייב שבן אדם אחרי שש שעות מצבו הוא כזה או מצבו הוא אחר.
<דוד קליין: ושלאחר מכן, באיזו חקירה משטרתית כלשהי, יסתבר שיש לו מטבוליטים אחרי חודשיים.
<ירון לוי: אלף היא לא אמרה את זה בוועדה, ב', בדיוק שזה הגיע מהיקר.
<ירון לוי: בדוק.
<דוד קליין: לא בדוק, לא יכול להיות.
<ירון לוי: חד משמעית.
<דוד קליין: לא יכול להיות, אנחנו לא מקבלים, לצערנו.
<דוד קליין: אנחנו חושבים שכן.
<דוד קליין: אני גם רוצה לומר דבר כזה, המכון הרפואי לא פוסל בהכרח אנשים שמשתמשים מנהיגה, לא אנשים שמשתמשים בקנבוס רפואי וגם לא בהכרח כאלה שמשתמשים לצרכים חברתיים.
<דוד קליין: לא בהכרח.
<דוד קליין: ויש כאן כאלה, אני ראיתי גם פה, יושבים אנשים שהשתמשו וקיבלו את הרישיון שלהם.
<דוד קליין: זה מותנה בהבהרה ואנחנו עושים כאן איזו מין הבחנת אצבע כזאת, בין כאלה שמשתמשים בקנבוס רפואי לכאלה שלא משתמשים בקנבוס רפואי ואני מנסה כאן, מכיוון שהדיון כאן הוא בקנבוס, למקד את כל הדיון בקנבוס ולא בתרופות אחרות.
<דוד קליין: אנשים שמשתמשים בקנבוס, אמורים לעבור הערכה לגבי מקורות השימוש, מה הסיבה לשימוש בקנבוס, אם יש סיבה רפואית כזאת ואז זה נכנס תחת הקטגוריה הרפואית הרגילה.
<דוד קליין: ולגבי המבנה הנפשי שלהם, שבו אנחנו מנסים לראות אם יש בהם אלמנטים שגורמים לאי התאמה לנהיגה בכביש ולעשות הפרדה ביניהם.
תמר זנדברג: איך אתם עושים את ההערכה הזאת?
<דוד קליין: עושים את ההערכה, יש מערכת שלמה של פסיכולוגים, פסיכיאטריים ונרקולוגיים אצלנו במרב"ד, שעושים את ההערכה לפי קריטריונים מובנים וברורים.
תמר זנדברג: לצורך העניין, אותו אדם שהגיע אלי, שאני אתן לך את פרטיו אחרי הדיון, שהוא נוהג למחייתו והוא מטופל ברישיון, הוא, שוב, בגלל איזה שהוא דיווח אקראי, נקרא לזה, שלו, שהוא בכלל לא חשב ובכלל לא קישר בין הדברים, עומד כרגע בפני פסילת רישיון נהיגה, שכאמור יכול לכרות את מטה לחמו.
תמר זנדברג: בפני מה הוא עומד, אותו אדם?
<דוד קליין: השאלה היא שאלה ונאמר את זה ככה.
<דוד קליין: ההערכה של הרופאים במרב"ד ושל כל הצוות הרפואי במרב"ד, שאנחנו מנסים להפריד בין כלי רכב מקצועיים, שבהם אנשים נוהגים כדי לתת שירות – נהגי אוטובוסים, נהגי רכבות, נהגי מוניות, נהגי רכב משא כבד וכו' – לבין נהגים שצריכים את זה לצרכים הפרטיים שלהם.
<דוד קליין: וקטגוריאלית יש דיכוטומיה ברורה בין משתמשים אלה למשתמשים אלה.
<דוד קליין: אנחנו באופן גורף, ברגע שבן אדם משתמש בקנבוס רפואי, אנחנו לא מאפשרים לו נהיגה ברכב מקצועי.
תמר זנדברג: אוקיי, וברכב פרטי?
<דוד קליין: ברכב פרטי, כאשר מדובר בקנבוס רפואי, אנחנו כן מאפשרים, אבל אנחנו מבקשים מהאנשים שהם יידעו שמה שהם רואים זה אישור שאנחנו לא רואים בעיה רפואית בנהיגה שלהם.
<דוד קליין: זאת אומרת אין מניעה רפואית, אבל שלא יבינו את זה שאין מניעה בחוק, שמותר להם הכל.
<חוה ראובני: זו הבחנה חשובה, כי המינוחים קצת מתבלבלים פה.
<דוד קליין: ולכן, קיבל החבר ממול את המכתב שהוא קיבל והוא יבקש גם לחתום עליו.
<דוד קליין: הייתה לי איזה הערה עם הפסיכיאטר הראשי שלנו, הוא שאל אם לשלוח אליהם הביתה, אמרתי לא מספיק.
<דוד קליין: אנשים צריכים, אם אנחנו עושים את זה בדואר או אם אנחנו עושים את זה בפניהם, אנחנו צריכים שהם יחזירו לנו הודעה שהם קראו את זה, הבינו את זה ומכאן ואילך הם קיבלו אמנם את האישור הרפואי לנהיגה ומשרד הרישוי יאשר להם להחזיק את הרישיון, ותוקף הרישיון לא יפקע בתום שנתיים מהנקודה שבה התוקף של הרישיון פקע רפואית, ואז הוא הופך לביטול כללי, ומהבחינה הזאת אנחנו משמרים את מצבם עד שיוטב.
<דוד קליין: נאמר את זה כך.
תמר זנדברג: ורק מילה אחרונה לגבי תרופות אחרות, אופיאטיות, תרופות מרשם.
תמר זנדברג: אני מבינה שגם פה אתם כמעט ולא מקבלים דיווחים מהרופאים, כמו שמתבקש, אז איך?
<דוד קליין: אני מסכים שיש בעיה בדיווח, כי האנשים-.
<דוד קליין: נאמר את זה ככה, החובה המוטלת בחוק על רופאים מטפלים, זה כולל גם רופאים בוועדות, זה כולל גם רופאים שבאיזו שהיא צורה היה להם מגע עם פציינטים שלהם, לדווח.
<דוד קליין: הנקודה היא שרוב הרופאים הם לא מטפלים בנושא של טיפול בסמים או בשימוש בסמים או משהו כזה, וכתוצאה מכך זה לא עומד במרכז הדיווחים שלהם.
<דוד קליין: יש לנו רמת דיווחים טובה מאד, בעיקר מבתי חולים, ששם אנחנו עושים צידוד מערכות ויש קשר טוב עם היחידות בבתי החולים; וגם עם הרופאים בקהילה והם מדווחים.
<דוד קליין: אני חושב שאם יש כשל, הכשל הוא בעיקרו הוא בגלל שהטיפול של הרופאים זה לא בבעיית השימוש בתרופות כזאת או אחרת של אנשים, למרות זאת, אם מטופלים אנשים בתרופות שהן יותר קשות, שהן מסוגלות לשנות את התודעה, כפי שאת קוראת לזה, של נוהג בעת נהיגה, חלקם מדווחים ואלה שלא מדווחים, זה לא בסדר.
תמר זנדברג: כן, חברי הכנסת.
תמר זנדברג: חברת הכנסת שרן השכל, אחריה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף ואנחנו נסכם, כי אנחנו צריכים לפנות את החדר.
תמר זנדברג: אני אתן לך להשיב.
שרן השכל: טוב, קודם כל אני שמחה כחברה בוועדה - - -
שרן השכל: אני שמחה שזו הישיבה הראשונה ואם גם תוכלו להודיע לי על כל ישיבה ואז - - -
שרן השכל: אני אוכל להצטרף מההתחלה, כי אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא מאד חשוב.
שרן השכל: אני חושבת שדווקא האוכלוסייה שבאמת סובלת הרבה וצריכה את התרופה הזאת, אנחנו צריכים לבוא לקראתה ולראות באמת מה אפשר לעשות בנושא, בייחוד אם זה במתקן רישיונות.
שרן השכל: זה לא מוצדק שזה לא יהיה כמו תרופות אחרות ובטח ובטח שלא אולי על ידי הרופא, שבאמת מכיר אותם הכי טוב ויודע איך הם מתפקדים גם תוך כדי, והוא מבין את ההשלכות הרפואיות ומה הם יכולים לעשות, מה הם לא יכולים לעשות.
שרן השכל: אני שמחה לראות פה את כולם.
שרן השכל: אני מקווה לקבל עדכון נוסף על מה נעשה בנדון, ואם וועדת הבריאות צריכה לשבת בנושא ובאמת לאגד את כל הנושא הזה, אולי לא רק הקנבוס, אלא כל התרופות, אז צריך לעשות את זה כמה שיותר מהר, כי אנחנו רואים שיש פה הרבה אנשים שנפגעו כתוצאה מזה.
שרן השכל: ודווקא אלה האנשים שסובלים הכי הרבה, באמת צריכים לעזור להם.
שרן השכל: אם יש איזה שהוא משהו נקודתי שאני אוכל לעשות, אני אשמח גם לקבל פניות וזהו.
תמר זנדברג: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: שלום לכולם.
עבדאללה אבו מערוף: כבוד יושבת הראש, סליחה על האיחור, פשוט מאד היו אילוצים של עבודה.
עבדאללה אבו מערוף: יש לי שתי הערות בנושא.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא ידוע לי גם כרופא בקהילה ועכשיו אני כאן.
עבדאללה אבו מערוף: הערה ראשונה לכבוד עורכת הדין שרונה, שהיא אמרה שהרופאים מודעים ונותנים את ההמלצות.
עבדאללה אבו מערוף: אני אומר, זה לא רק מודעים.
עבדאללה אבו מערוף: דוגמאות, ככה נהוג, אפילו בחדר המיון.
עבדאללה אבו מערוף: בא מישהו, חולה, נותנים לו זריקה, אפילו זריקה נגד כאבים או וולטרן למשל, אז אומרים לו תחכה כאן, רבע שעה, שעה ואז תצא.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נותנים, אני בעצמי, האחיות וכולם יודעים, בכל בתי החולים ואפילו במרפאות, תרופה למשל שהיא נגד כאבים, אופיאטים למשל, או משהו אחר, אנחנו אומרים לחולה – אם אתה נוהג, אנחנו נותנים לך תרופה ואפילו הוא לא לוקח את מכתב השחרור, אלא מישהו שיהיה על ידו, כשיבוא לקחת אותו.
עבדאללה אבו מערוף: יש הנחיות ברורות, סליחה, עם כל הכבוד, לכן זה לא מובן.
<שרונה עבר-הדני: זו לא הסיטואציה שעלתה כאן.
עבדאללה אבו מערוף: לא, את אמרת אם הרופאים מודעים ונותנים הנחיות.
עבדאללה אבו מערוף: בטח.
עבדאללה אבו מערוף: זאת הערה כללית למה ששמעתי מדברייך.
עבדאללה אבו מערוף: כך זה בחדרי מיון, זו הפרקטיקה, וכך גם האחיות.
עבדאללה אבו מערוף: הם אפילו לא נותנים לחולה את התרופה נגד כאבים חזקים למשל, בלי שיהיה איתו מישהו מלווה.
עבדאללה אבו מערוף: אלה הנחיות חד משמעיות.
עבדאללה אבו מערוף: עכשיו בקשר לנושא הכללי עצמו.
עבדאללה אבו מערוף: יש הערה כללית, אנחנו נכנסים כאן למשהו קצת, לא קצת, אפילו הרבה מעורפל והכותרת הזאת, שהיא הסדרת נושא רישיונות נהיגה לבעלי רישיון לטיפול בקנבוס רפואי, ועוד מעט יהיה מה שאמרו לי, טיפול חס וחלילה בחשיש וחוץ מהרואין משהו אחר, להרואין, למשהו אחר.
עבדאללה אבו מערוף: לכן טוב שיש בנושא הזה דיון, אבל אני חושב שהרופא, מה שקודמי אמר, לא סתם עכשיו מבקשים לרישיון הנהיגה אישור של הרופא המטפל, שיש בתיק מכתב של הרופא המטפל.
עבדאללה אבו מערוף: דרוש לדעת את כל המסמכים והתרופות הקבועות שהחולה לוקח או לא לוקח, וזה טוב.
עבדאללה אבו מערוף: לפני הרבה זמן, כל רופא יכול היה לחתום, דרך אגב.
עבדאללה אבו מערוף: כל רופא, אפילו פרטי יכול היה לחתום על זה, על רישיון התיאוריה, בלי לתת.
עבדאללה אבו מערוף: עכשיו טוב שיש הנחיות שרק רופאי משפחה.
עבדאללה אבו מערוף: רופא משפחה ממלא את הטופס וכותב איזה תרופות, אם זה פסיכיאטריות או לא פסיכיאטריות והוא הולך אחר כך למכון לבטיחות בדרכים.
עבדאללה אבו מערוף: אז שם המכון לבטיחות בדרכים כותב את ההערכה שלו.
עבדאללה אבו מערוף: להוריד את זה על הרופאים, לא בגלל שאני רופא, בגלל שהעניין הוא ממש ממש לא רק מוקש, הרבה מוקשים כאן והעניין הוא לא חד משמעי.
עבדאללה אבו מערוף: להסדיר הסדרה.
עבדאללה אבו מערוף: אני מתנגד למילה הסדרה ולכן אני חושב שהדיון לא הסתיים.
עבדאללה אבו מערוף: יושבת הראש מסכמת ונראה מה הלאה, דרך חקיקה, לא חקיקה, מה המצב.
עבדאללה אבו מערוף: לכן העניין הוא קשה מאד ובדיון אחד אני חושב שאנחנו נסיים אותו.
עבדאללה אבו מערוף: זה הכל.
תמר זנדברג: כן, את רוצה להוסיף מילה ואחריך ד"ר אלמוג, אם אתה רוצה להשיב ונסכם.
<חוה ראובני: אני רוצה לדייק כמה דיוקים בנקודות שאני חושבת שאולי לא היו מחודדות.
<חוה ראובני: אחד, חובת דיווח לפי סעיף 12 ב' היא לא למשרד הרישוי, לא לאגף משרד התחבורה, אלא למכון הרפואי לבטיחות בדרכים, וככל שהיא מתבצעת זה רופא לרופא, זה לא עובר.
<חוה ראובני: למשרד התחבורה, לאגף הרישוי, זה מגיע רק היה ולרופא יש ממצה שמשליך על הרישיון.
תמר זנדברג: רגע, המכון כפוף למשרד הבריאות?
<חוה ראובני: זו יחידת סמך של משרד הבריאות.
<חוה ראובני: הוא הרופא המוסמך לפי פקודת התעבורה.
<שרונה עבר-הדני: זה מה שאמרתי קודם.
<שרונה עבר-הדני: לא היה לנו קל להעביר מצד לצד.
<חוה ראובני: אז זה דיוק אחד.
<חוה ראובני: דיוק שני זה בנושא של ההבדל בין המותר או אסור לנהוג, לבין כשירות לנהיגה והחזקת רישיון, שזה על שני דברים גם כן שדובר עליהם בערבוביה.
<חוה ראובני: סעיף 64 ב' לפקודת התעבורה מגדיר כנהיגה בשכרות, נהיגה עם כל מידה שהיא של כל תוצר חילוף חומרים של סם מסוכן.
<חוה ראובני: לא משנה.
<חוה ראובני: האיסור לא מושפע מהרמה, לא מושפע מההשפעה שלו על ההשפעה הפיזיולוגית, וזה כאן בדיוק המקום של הדיון של הוועדה הזאת.
תמר זנדברג: ברור, אבל בין היתר זה מה שהוועדה אמורה להמליץ לתקן.
תמר זנדברג: הרי הנושא נעצר.
תמר זנדברג: אני פשוט הייתי בדיון בזמנו בוועדת הכלכלה, בדיוק בנקודה הזו וכתוצאה מכך קמה הוועדה הזו.
<חוה ראובני: נכון.
<חוה ראובני: ולכן שאלת ההשפעה איננה משפיעה על האיסור.
<חוה ראובני: שאלת עומק ההשפעה איננה משפיעה על עומק האיסור, ואני מניחה ש - - -
תמר זנדברג: כרגע.
<חוה ראובני: כרגע, לפי המצב החוקי הקיים.
תמר זנדברג: לא, אבל זה בדיוק מה שרוצים לתקן.
תמר זנדברג: צריכים לבחון תיקון כזה.
<חוה ראובני: אני רק - - - ולאור החיקוק, שזה המצב החוקי הקיים והיה גם תיק אחד שהגיע עד בית המשפט העליון, אני חושבת שזה המקור של ההבהרה לגבי השש שעות וכו'.
<חוה ראובני: החוק לא מכיר בשש שעות.
תמר זנדברג: ברור, ברור.
<חוה ראובני: אבל זאת שאלה נפרדת לחלוטין מהכשירות להחזקת רישיון נהיגה.
<חוה ראובני: כפי שאמר פה ד"ר קליין, אין בהכרח קשר בין שני הדברים.
<חוה ראובני: יכול להיות אדם שאסור לו לנהוג, אבל לא שוללים לו את הרישיון.
<חוה ראובני: כמו שאותו בחור שיצא לפאב ושתה שלוש בירות – אסור לו לנהוג, לא שוללים ממנו את רישיון הנהיגה.
<חוה ראובני: באותה נקודת זמן – אסור לו לנהוג, כיוון שהוא שיכור.
<חוה ראובני: ולכן יכול אדם להיות עם רישיון לקנבוס, להיות משתמש בקנבוס, רישיון הוא יכול להמשיך להחזיק.
<חוה ראובני: אני מניחה שזה גם היה הרציונל של החלטת יקר, שאין חובת דיווח גורפת על מרשמים, אבל זאת ההבחנה.
<חוה ראובני: אלה ההבהרות, כדי שנתמקם נכון.
תמר זנדברג: ד"ר אלמוג.
<שלמה אלמוג: רציתי לעשות כמה השלמות, שמטבען הן הרבה יותר אופטימיות.
<שלמה אלמוג: ראשית כל, כשאני דיברתי על קנבוס רפואי, התכוונתי רק לאותו קנבוס רפואי שיש בו את המרכיב הפעיל שנקרא T.H.C, שהוא החומר הפעיל מבחינה פסיכו טרופית.
<שלמה אלמוג: ישנם הרבה זנים של קנבוס, שאינם מכילים T.H.C, או מכילים אותו במינונים מאד מאד נמוכים, עד כדי קושי למדוד את זה, כמו למשל מה שאמר ד"ר רזניק, קנבידיול, שהן תרופות מצוינות לסוג מסוים של מחלות, שאין לזה תגובה פסיכו טרופית, ולכן הם לא משפיעים על נהיגה בכלל.
<שלמה אלמוג: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על קנבוס רפואי ונהיגה, אנחנו מתכוונים לזן מסוים של קנבוס, שבו יש T.H.C בכמות נתונה.
<שלמה אלמוג: זה דבר ראשון.
<שלמה אלמוג: ולכן, מזה משתמע שהצעד הבא כנראה שנעשה בוועדה, שבעצם כבר הרבה לפני התחילו אותו, זה שאנחנו נעשה איזו שהיא הבחנה מבדלת בין סוגי הקנבוס הרפואי השונים.
<שלמה אלמוג: קנבוס רפואי שהוא למשל מכיל כמות גדולה של קנבידיול, C.B.D, מעט מאד T.H.C או בכלל לא T.H.C, זה בכלל לא נכנס לקטגוריה שאנחנו מדברים עליה, כי הוא לא חומר שמשפיע לרעה על נהיגה.
<ברקת שיף קרן: אנחנו לא יודעים את זה.
<שלמה אלמוג: אנחנו כן יודעים את זה.
<יניב פרץ: אנחנו לא יודעים את זה.
<ברקת שיף קרן: אנחנו יודעים רק על C.B.D.
<ברקת שיף קרן: אנחנו לא יודעים על עוד, מתוך 60 חומרים פעילים.
<שלמה אלמוג: שנייה, אנחנו יודעים את זה על T.H.C, אנחנו יודעים שזה הוא החומר העיקרי הקיים.
<שלמה אלמוג: אנחנו יודעים שברפואה נותנים מה שאין את ההבחנה הזאת בדיוק בארץ עד היום, אבל אני מקווה שעכשיו היא תיכנס יותר, כי אני יודע שהיקר עובד עליה הרבה ומשקיע בזה הרבה מאמצים, שבו למחלות שונות יינתנו הרכבים שונים של קנבוס, או זנים שונים של קנבוס, בהתאם למחלתם.
<ברקת שיף קרן: אבל אין ידע על זה.
<שלמה אלמוג: יש ידע.
<ברקת שיף קרן: אין ידע לאיזה מחלה מתאים איזה קנבוס.
<ברקת שיף קרן: אין על זה ידע.
<שלמה אלמוג: C.B.D הוא חומר שאין לו שום השפעות פסיכו טרופיות.
<ברקת שיף קרן: נכון.
<ברקת שיף קרן: אבל C.B.1 ו-C.B.2.
<שלמה אלמוג: רגע, רגע, ולכן הוא לא צפוי בכלל לפגוע בנושא של תפקודי נהיגה.
<ברקת שיף קרן: נכון, אבל - - -
<שלמה אלמוג: כי אנחנו יודעים בדיוק.
<ברקת שיף קרן: אבל יש אפקט אימטורג', בשלב עתידי חייבים להוסיף - - -
<שלמה אלמוג: שנייה, אפקט האימטורג' זה משהו אחר לגמרי.
<ברקת שיף קרן: זה לא משהו אחר, זה חלק מהטיפול.
<שלמה אלמוג: לא, אז את יודעת מה, לא נדבר על זה בוועדה הזאת, אבל זה משהו אחר.
תמר זנדברג: דווקא התעניינו.
תמר זנדברג: היינו מחכימים במשהו.
<שלמה אלמוג: זה משהו אחר.
<שלמה אלמוג: אז זה דבר ראשון שרציתי להגיד.
<שלמה אלמוג: דבר שני שרציתי להגיד, עלתה כאן הצעה של ד"ר רזניק, שלכאורה נשמעת מאד הגיונית.
<שלמה אלמוג: שבה, כל אדם שמקבל קנבוס רפואי, יעבור איזו שהיא בדיקה לבדוק את רמת הרגישות הנירולוגית שלו לקנבוס רפואי ולפי זה יחליט הרופא איזה מינון לתת לו, כדי שהוא לא - - -
<איליה רזניק: לא רופא, מומחה נהיגה.
<שלמה אלמוג: או מומחה נהיגה, לא משנה.
<איליה רזניק: מומחה נהיגה שעובר הכשרה, למה - - - הכשרה להחליט מי כשיר ומי לא.
<איליה רזניק: לפי החוק רק בוחן נהיגה של משרד הרישוי הוא - - -
<שלמה אלמוג: מה שאני בא להגיד על זה - - -
<שלמה אלמוג: רק בוחן נהיגה.
<שלמה אלמוג: מה שאני בא להגיד על זה, ככל שזה נשמע נורא הגיוני, זה שם במרכז את החולה האינדיבידואלי.
<שלמה אלמוג: בחוק אנחנו אף פעם לא שמים את החולה אינדיבידואלי במרכז.
<שלמה אלמוג: אנחנו שמים את הסך מצב, כי אי אפשר, כי לפי מה שהוא אומר, ההצעה שלו, כמה שהיא נשמעת הגיונית, היא לא מעשית, משום שזה מחייב אלף לעשות הלסינקי.
<שלמה אלמוג: אתה חייב.
<שלמה אלמוג: אתה חייב ועדת הלסינקי.
<שלמה אלמוג: דבר שני - - -
<קריאה: למה הלסינקי?
<שלמה אלמוג: למה?
<יניב פרץ: אז תאמץ את המודל שבקליפורניה, ותעשה בדיקת מאפיינים ולמי שיש - - -
תמר זנדברג: יניב, לא, לא, לא, סליחה.
תמר זנדברג: ד"ר אלמוג, תשלים את דבריך בדקה נוספת ואנחנו נסכם את הדיון.
<שלמה אלמוג: אני אשלים את דברי, אני רוצה לעשות זאת בקיצור.
<שלמה אלמוג: אלף, זה מחייב הלסינקי.
<שלמה אלמוג: דבר שני, אין בעולם תקדים כזה והרבה מדינות בעולם חושבות כמונו, וה - - - של כל העולם הוא יותר טוב מאשר רק אנחנו לבד.
<שלמה אלמוג: אין בעולם דבר כזה.
<שלמה אלמוג: ניקח אפילו אלכוהול, שכבר יש חוקים עליו של 50 שנה, 70 שנה.
<שלמה אלמוג: כולנו יודעים, יש אנשים שבשביל אותה כמות של אלכוהול, אותו ריכוז בדם, זה ישפיע עליהם יותר חזק, פחות חזק.
<שלמה אלמוג: תלוי ברגישות.
<יניב פרץ: אבל אני אומר לך שיש מקום בעולם, הוא נקרא קליפורניה, הוא נקרא אוהיו, שיש מדיניות אחרת.
תמר זנדברג: יניב, יניב.
<יניב פרץ: הוא אומר שאין מקום בעולם.
<שלמה אלמוג: אני תיכף אענה.
<שלמה אלמוג: רק משפט אחד, אבל אני אגיע לזה.
<שלמה אלמוג: אין דבר כזה.
<שלמה אלמוג: החוק צריך להיות על בסיס תפיסת עולם ותפיסת העולם זה מה שהיא אומרת.
<שלמה אלמוג: לעשות משהו אינדיבידואלי, שמוישל'ה ינהג בהשפעה כזאת והשני ינהג בהשפעה אחרת, זה לא קיים.
<שלמה אלמוג: יתרה מזאת, אין גם אפילו פרוטוקול של איזה תנאי כביש תיתן, משום שתנאי כביש שונים ותנאים שונים של נהיגה, כמובן ישפיעו על בן אדם כזה או אחר.
<שלמה אלמוג: לכן זה נשמע נחמד, אבל זה לא רלבנטי.
<שלמה אלמוג: עכשיו לגבי הסיפור שהוא מדבר על מאפיינים.