GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: זה לא מה שאמר חבר הכנסת זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: - - - איכותית וכמותית.
ג'מאל זחאלקה: איכותית הוא יכול לעשות בחצי דקה וכמותית הוא צריך לעשות מיצויים וריכוזים ועניינים.
ג'מאל זחאלקה: זה כבר עניין יותר מסובך.
ג'מאל זחאלקה: אבל, דרך אגב, בדיקה איכותית של תה ירוק נותנת לך אותו דבר.
ג'מאל זחאלקה: בדוק.
ג'מאל זחאלקה: תה ירוק וקנאביס אותה בדיקה.
<אודי וולף: דבר נוסף, היום נתפסים על ידי משטרת ישראל בשנה אלפי זרעים שמוברחים לארץ כזרעים לצורך גידול ביתי.
<אודי וולף: כפי שכבר אמרו קודמיי והם מומחים לתחום הזה, ואני כימאי, אני לא בוטנאי, לא ניתן להבחין חזותית בין הזרעים האלה לזרעים האלה.
<אודי וולף: שוב חזרנו לשאלת סיפור הכיסוי.
<אודי וולף: זאת אומרת שכל מי שייתפס ובידיו זרעים, אפילו בכמות קטנה, טענתו יהיה 'הבאתי זרעי המפ לגידול חבלים'.
<אודי וולף: על זה אמר דוד המלך בתהלים, חבלים נפלו לי בנעימים.
תמר זנדברג: אבל מה זה טענתו תהיה?
תמר זנדברג: אני לא מבינה, אבל אתה משטרה, אתה גורם אכיפת החוק, אתה אמור ל - - -
<אודי וולף: יפה, אז אני המשטרה - - -
תמר זנדברג: הרי כל אחד שהמשטרה עוצרת טוען משהו.
<אודי וולף: אז אני, המשטרה, אצטרך לבדוק - - -
תמר זנדברג: מה זה טענתו תהיה?
<קריאה: זה לא לפי חוק וזה לא משנה אם זה קנאביס או תירס.
<קריאה: אסור.
תמר זנדברג: הדיון הזה הופך ונהיה הזוי מרגע לרגע, אני חייבת - - -
<אודי וולף: בוודאי שזה משנה.
<אודי וולף: אנחנו לא מדברים פה על החוקרים של משרד החקלאות, אני מדבר על החוקרים בסמים, אנחנו מדברים על סמים.
תמר זנדברג: סגן ניצב, אני חייבת להגיד לך משהו.
תמר זנדברג: באמת, אני מסתכלת, יושבות כאן שתי חקלאיות מהערבה, אני מסתכלת על הפרצופים שלהן, הדיון הזה נהיה הזוי מרגע לרגע.
תמר זנדברג: אתם רוצים להגיד לנו שגורם גידול שיכול לשמש לתעשייה ולהעשיר משקים חקלאיים במדינת ישראל שמשוועים לאיזה שהיא תחלופה, עכשיו בגלל מה שיטען האזרח שאתה תעצור אותו כמשטרה אתה תמנע את הענף התעשייתי.
<אודי וולף: אבל הרי בדיוק את זה לא אני אמרתי.
<אודי וולף: אני ישבתי כאן שעתיים - - -
תמר זנדברג: אתה אמרת 'הוא יטען', זה מה שאתה אמרת.
<אודי וולף: אבל אני ישבתי כאן שעתיים בשקט ושמעתי שאין היתכנות כלכלית ולא הגבתי, כי זה לא המקצוע שלי, ושמעתי שעדיין לא נעשו בדיקות מקצועיות לעומקו של עניין - - -
תמר זנדברג: לא שמעת שאין היתכנות, שמעת שעדיין לא - - -
<אודי וולף: ולא התערבתי כי זה לא המקצוע שלי.
<אודי וולף: ושמעתי כאן אנשים שזה לא המקצוע שלהם שמדברים על סוג גידול כזה או אחר ולא התערבתי, כי זה לא המקצוע שלי.
<אודי וולף: אני מדבר רק מהזווית הצרה מאוד מאוד, גם עם כובע של שוטר וגם עם חלוק של כימאי.
<אודי וולף: בתור כובע של שוטר אמרתי את מה שאמרתי.
<אודי וולף: בתור חלוק של כימאי גם אמרתי את מה שאמרתי.
<אודי וולף: אמרתי שלא ניתן להבחין בבדיקות שאנחנו עורכים היום, אמרתי שבדיקות אחרות יעלו הרבה יותר כסף וייקחו הרבה יותר זמן, אמרתי שתישלל חירותם של אנשים למשך זמן הרבה יותר ארוך כתוצאה מהצורך בבדיקות האלה וזה מצטרף לכל הדברים האחרים שהאנשים האחרים אמרו.
<אודי וולף: תודה רבה.
תמר זנדברג: חבר הכנסת מיקי לוי.
מיקי לוי: אני באמת מתרשם.
מיקי לוי: אני פעם ראשונה כאן, גברתי היושבת ראש, יש לי בבקשה שאלה אלייך.
מיקי לוי: גילוי נאות, אני רץ עם יישובי הערבה, מנסה להציל אותם מחורבן בית, מחורבן הפלפלים, מחורבן זה שמדינת ישראל לא תומכת בהם כבר 10 שנים.
מיקי לוי: איך אמרו לי שם?
מיקי לוי: 'אל תפריעו לנו, תנו לנו רק לעשות את מה שאנחנו יודעים'.
מיקי לוי: החורבן מתבטא בכך שמדינת ישראל כבר 10 שנים מבטיחה להוביל מים בצינור, פעם מאילת ופעם מדימונה וערד, אבל אין מיליארד שקל לעשות את זה, גם לא בתכנית רב שנתית ואם הם לא יהיו שם יהיה שם דעאש, לא יודע מי.
מיקי לוי: אני דווקא יש לי שאלה אלייך ואני באמת משתדל להישאר בעניין הזה רק להתרשמות, האם הרשות למלחמה בסמים מתנגדת לגידול קנאביס ליצוא, קנאביס רפואי?
<אתי כהנא: יש לנו נייר עמדה בעניין הזה, שהוא כרגע לא נמצא אצלי בראש כמשנה סדורה, אבל אנחנו - - -
מיקי לוי: תגידי לגורני שאני מאוד הייתי רוצה לעשות איתו ישיבה בעניין הזה, כי נראה לי שקצת יצאתם מהמגרש שבו אתם אמורים - - - שמעתי, זה יפגע בתדמית מדינת ישראל וכל מיני דברים כאלה.
מיקי לוי: אז אני מאוד הייתי רוצה, או שתזמינו אותי, אני אבוא בשמחה, לי אין בעיות כבוד, את יודעת, או שאני אזמן אתכם ואנחנו נעשה איזה שהיא ישיבה מקדימה כי גורל ההתיישבות בערבה, גורלם של אלפי אנשים תלויים בעמדה שלכם.
מיקי לוי: לא שאי אפשר לנצח אתכם בכנסת ואני אוביל את הניצחון הזה, אבל אני רוצה לפני כן בהידברות, אני אודה לך אם זה יקרה.
תמר זנדברג: אנחנו נקשר ביניכם.
תמר זנדברג: תודה לך.
תמר זנדברג: הנושא הזה של היצוא זה נושא שאנחנו בהחלט מסתובבים סביבו.
תמר זנדברג: היצוא הרפואי, וגם הוועדה הזו תעסוק וכו'.
תמר זנדברג: אבל הנושא הזה של הקנביס התעשייתי, שאליו הקדשנו את הדיון הזה זה קל וחומר, כי בשימוש הרפואי אין חולק שיש חומר פעיל שיכול לשמש - - -
מיקי לוי: שם אני מבוהל עוד יותר.
תמר זנדברג: צריך להגיד את הדברים כהווייתם, כולל הבהלה וכולל ההרגעה כשצריך.
תמר זנדברג: אני אומרת על אחת כמה וכמה, אמרתי לך את זה גם קודם, הרשות למלחמה בסמים יצאה בקמפיין לעודד ולהרגיע את הציבור מהשימוש הרפואי של חומר שיש בו חומר פעיל, אותו דבר כמו השימוש החברתי.
תמר זנדברג: אבל לפה, בכמות חומר פעיל קטנה פי 10 ו-20 אנחנו רואים עמדה שהיא קצת מוזרה.
מיקי לוי: מה שליצוא זו לא בעיה שלהם בכלל.
מיקי לוי: זו לא בעיה שלכם, היצוא.
<אתי כהנא: - - - אגב, גם בארצות הברית זה עוד בשלב של מחקר.
מיקי לוי: מגדלים בטקסס כמויות.
תמר זנדברג: משרד החקלאות.
<עומר זידאן: אני מקווה שלא הובן שאנחנו כאילו נגד.
תמר זנדברג: לא, להיפך, אתם באתם ללמוד.
<עומר זידאן: אני רוצה להגיד משהו אחר.
<עומר זידאן: אני חושב שאנחנו מדברים פה על משהו שכאילו הסוס לפני העגלה והעגלה לפני הסוס, זה המצב, פחות או יותר ממה שהבנתי כרגע.
<עומר זידאן: אנחנו מבחינה חקלאית לא יודעים איזה קנאביס תעשייתי מגדלים, את ההמפ.
<עומר זידאן: אנחנו לא מכירים את הזנים, לא מכירים את שיטות הגידול, נאמר פה שזה מאות צמחים למטר מרובע, נאמר שזה שונה, נכון שזה שונה, נאמר שזה מתועש, אז אני לא יודע באיזה היקפים, האם זה גידול כמו כותנה, או האם זה גידול כמו פלפל.
<עומר זידאן: לכן אני חושב ש - - -
תמר זנדברג: בשביל זה פנו אליכם לעשות פיילוט.
<עומר זידאן: לא, לא הייתה להם עמדה מקצועית.
תמר זנדברג: אז צריך לנסות.
<עומר זידאן: גם כשאנחנו צריכים לגדל פלפל אנחנו ממשיכים לחקור את הפלפל כל שנה.
<עומר זידאן: מוסיפים גידול - - -
<עומר זידאן: בודקים עוד פעם את הקרקע, בודקים עוד פעם את ההצללה, כל שנה בודקים.
<עומר זידאן: בהמפ הייתה עבודה אחת שדיברתי עליה, שנעשתה ב-2002, ולא הייתה התקדמות.
<עומר זידאן: אני חושב שמן הראוי שכרגע ננסה לבנות את הדבר הזה בשני תנאים.
<עומר זידאן: תנאי אחד שאתם, הרגולטורים, אתם חברי הכנסת, תוציאו אותו מתחת לאמנה, תגידו שזה שונה מהקנאביס, זה אחת, שתיים, אנחנו, תטילי על המדען הראשי במשרד החקלאות שיבחן את הגידול ואת כל מה שיכול להתפתח, כמה זה סיבים, כמה זה שמנים, כמה זה זרעים וכמה מהזרעים יוצא שמן, מכמה מהסיבים יוצא חבלים.
<עומר זידאן: ואז נפתח, נלמד את הגידול ויהיה אפשר לבוא ולבנות את החלופות.
<עומר זידאן: בלי לדעת אין חלופה.
תמר זנדברג: אז בדיוק ברוח הזאת אני רוצה לסכם את הדיון.
תמר זנדברג: אני רוצה לקדם אותו בשלוש דרכים.
תמר זנדברג: הדרך הראשונה נוגעת אליכם, למשרד הכלכלה.
תמר זנדברג: אתם גורם מאוד חשוב פה, כי נשמעה כאן גם טענה קצת מובלעת, מה, בכלל אנחנו לא יודעים על מה, מה צריך את זה, בשביל כמה זרעים ושמנים בחנויות טבע לא נהפוך עכשיו מדינה ונסכן ולא נדע את ההשפעות וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: מנגד נשמע הטענה שיש שימוש פוטנציאלי מאוד נרחב, בעיקר התחום הכלכלי תעשייתי, קוסמטי וכו'.
תמר זנדברג: אז היינו רוצים הערכה ראשונית מכם, לפני הפרטים, מה הפוטנציאל כאן.
תמר זנדברג: באיזה פוטנציאל מדובר, אל"ף, בתחליפי יבוא, ובי"ת, בתחליפי חומרים.
<אהוד גונן: אנחנו יכולים לבדוק תחליפי יבוא, לדבר על מה הפוטנציאל.
<אהוד גונן: אם פותחים את זה ליצוא אז אני כבר עכשיו אומר - - -
תמר זנדברג: לא יצוא.
<אהוד גונן: אז אני כבר עכשיו אומר שהפוטנציאל הוא אין סופי.
<אהוד גונן: אם מייצאים אז הפוטנציאל לכל העולם - - -
תמר זנדברג: לא, לפני יצוא, אנחנו מדברים, אל"ף, על תחליפי יבוא, ובי"ת, על תחליפים שאולי מוצרים ש - - -
<אהוד גונן: אנחנו יכולים להגיד מה נכנס היום לארץ ו - - -
תמר זנדברג: אל"ף, מה נכנס, ובי"ת, מה, אם אתם יכולים לעשות הערכה כזו, מה שיש בו היום שימוש בארץ, אבל במדינות שמגדלים המפ יכולים להשתמש בהמפ במחיר יותר זול או משהו מן הסוג הזה.
תמר זנדברג: הרי כל הזמן מחפשים להוזיל דברים ולהשתמש בצורה יותר יעילה.
תמר זנדברג: אלה שני דברים.
תמר זנדברג: נעזוב רגע את היצוא בצד, אם זה יותר קשה.
תמר זנדברג: דבר שני זה משרד החקלאות.
תמר זנדברג: כמו שאמרת, זה ביצה ותרנגולת, אומרים לנו וזה נשמע גם מאנשים שזה לא המקצוע שלהם, למה נוציא מהפקודה אם לא צריך.
תמר זנדברג: אתה אומר, עד שלא יוצאים מהפקודה לא נדע אם צריך או לא.
תמר זנדברג: יש כאן איזה מלכוד, בתווך יש לנו את האנשים שקודם כל הם תחת האחריות שלכם, כמו שציין חבר הכנסת מיקי לוי, שבאמת משבר הפלפלים הנקרא כשם קוד - - -
<עומר זידאן: דרך אגב, השנה הזו זו שנה הכי טובה בפלפלים.
תמר זנדברג: מצוין, אבל אני אומרת - - -
<נועה בראל: אין לנו פלפלים.
מיקי לוי: הייתה אחלה שנה, כל השטחים הושמדו.
מיקי לוי: אחלה שנה והרוסים לא שילמו את כל הרובלים שהם חייבים לנו.
<עומר זידאן: הייתי בעין יהב, המחירים של השנה הם הרבה - - -
תמר זנדברג: למי שנשאר.
<עומר זידאן: שלשום הייתי במקום אחר בבקעת הירדן, גם שם אנשים אומרים - - -
תמר זנדברג: אל תתפוס אותנו במילה, אני אומרת, משבר הפלפלים כשם קוד.
תמר זנדברג: אתה בעצמך ציינת שענף החקלאות, שהוא שברירי, שהוא קשה, הוא כל הזמן מחפש לעצמו שווקים חדשים, אז כאן יש לנו איזה שהוא פוטנציאל.
תמר זנדברג: אני מבקשת מכם לבחון את הפיילוט, איזה שהוא ניסוי, ניסיון, לראות, כמו שאתה אומר, כמה זרעים, כמה תפרחות, האם יש יכולת לנטר את החומר הפעיל, האם אפשר לעשות מוטציה כזאת שתביא מ-0.2 ל-2 ואנחנו לא נדע מזה.
תמר זנדברג: כלומר ההיבטים החקלאיים הגידוליים של העניין.
<חגי הילמן: אנחנו נשמח לשתף איתם פעולה.
תמר זנדברג: יש לנו חקלאים - - -
<עומר זידאן: לא רק מוטציה, אפשר לעשות פיקוח שיהיה אפס - - -
<נועם צ'כנובסקי: לא בדיוק אפשר - - -
ג'מאל זחאלקה: זה למעשה אפס.
ג'מאל זחאלקה: תדעי לך, ככל שיש יותר THC יש פחות חבלים.
ג'מאל זחאלקה: כלומר האינטרס של החקלאי הוא שיהיה פחות.
תמר זנדברג: כן, בדיוק, נאמר כאן כמה פעמים, אנחנו לא ממציאים את הגלגל.
תמר זנדברג: הדברים האלה נעשים וכו'.
תמר זנדברג: זאת העבודה שלכם, משרד החקלאות, כי בסוף זה חקלאים ש - - -
<עומר זידאן: אתם רוצים פרוטוקול או שאני לוקח את זה?
תמר זנדברג: אנחנו מוציאים סיכום, אבל אני אומרת לך.
<בת שבע פנחסוב: פרוטוקול יהיה עוד עשרה ימים.
תמר זנדברג: יהיה ואנחנו גם מוציאים סיכום.
תמר זנדברג: אנחנו מבקשים ממשרד החקלאות, זה גם נשמע על ידי חברי כנסת שמלווים, אני מגיעה מהתחום של הסמים - - -
מיקי לוי: השר שלכם אמר לי, בהאי לישנא, אני תומך.
מיקי לוי: אז אולי תתרשתו.
מיקי לוי: אני שוחחתי איתו במליאה.
תמר זנדברג: אנחנו עוסקים בין היתר בהסרת חסמים.
תמר זנדברג: אנחנו מבקשים מכם, משרד החקלאות, לבצע בחינת היתכנות עבור המשקים האלה שרוצים לעשות פיילוט, רוצים לבחון את התוצרים של זה.
תמר זנדברג: יש לנו כבר חקלאים שמכירים את הגידול, את הצמח של הקנאביס, יודעים את התכונות שלו, גם את התעשייה העולמית, תתרשתו כולכם, כולכם חקלאים, כולכם תחת משרד החקלאות, תעשו את הבחינה הזאת.
תמר זנדברג: והדבר האחרון, כדי לא להפקיר את הסכנות הפוטנציאליות שנשמעו כאן, זה הרשות למלחמה בסמים.
תמר זנדברג: אנחנו מבקשים מכם את הבדיקה שקיימת בעולם האם הסכנות שהושמעו כאן בין צריכה אוראלית ובין זליגה דרך התפרחות והצמחים וכו', מה ההתממשות שלהן במדינות שכבר מגדלות המפ ומשתמשות בו ליצוא, לשימוש עצמי ונראה.
תמר זנדברג: אחר כך אנחנו נקבץ את כל העבודות האלה ונבחן, האם ההיתכנות הכלכלית וההיתכנות החקלאית שוות את הסיכון, לא שוות את הסיכון, נלמד מהניסיון בעולם ונוכל להתקדם.
תמר זנדברג: תודה רבה לכולכם, הישיבה נעולה.
תמר זנדברג: בוקר טוב, שבוע טוב לכולם.
תמר זנדברג: אני גאה במיוחד לפתוח את סיור ועדת הסמים של הכנסת בקהילה הטיפולית מלכישוע.
תמר זנדברג: אני חייבת לומר שלדעתי, מהישיבה הראשונה של הוועדה, או אפילו עוד לפני, שמו של המקום הזה נשמע ומהדהד בכל פעם שאנחנו מדברים בנושא של סמים, של התמכרויות, של מדיניות אפילו.
תמר זנדברג: כל הזמן מכל עבר אמרו לנו: את חייבת לבקר במלכישוע.
תמר זנדברג: אז הנה, אני שמחה שבאמת – אפילו עוד לא מלאו חודשיים לוועדה הזאת, וזה אחד המקומות הראשונים שאנחנו מבקרות בהם – קודם כל מתוך רצון להכיר, לשמוע, לדעת, ולא רק אי שם לשמוע בירושלים באולמות שלנו, אלא להכיר אתכם, את הצוות, את המטופלים, לשמוע על המקום, על היוזמה ועל הפעילות.
תמר זנדברג: תודה לכם על האירוח, תודה לכל המשתתפים, תודה למנכ"לית הקהילה והמקום, תודה לכל הצוות, שבטח תכף יציג את עצמו.
תמר זנדברג: תודה לך, לרשות למלחמה בסמים ולחיים, בנסיבות אישיות, שבכל זאת בחרת להגיע לכאן.
תמר זנדברג: אתה רוצה לפתוח?
תמר זנדברג: הוא צריך לצאת בקרוב בגלל נסיבות משפחתיות.
<חיים מהל: אל"ף, אני שמח לארח פה – עוד יצא לי לארח את רפול כיושב-ראש ועדה, וכאלה אנשים מההיסטוריה.
<חיים מהל: המקום הזה הוקם ב-1990, ביוזמה של הרשות למלחמה בסמים ושל המועצה האזורית בקעת בית שאן, שהיום נקראת עמק המעיינות.
<חיים מהל: זה היה אז משהו מאוד חלוצי – לא היה פה כביש, לא היה פה חשמל בהתחלה.
<חיים מהל: היה סיפור ממש חשוב, לדעתי.
<חיים מהל: מאז עברו 25 שנים, המקום הזה השתנה, אבל אני רוצה לספר שבימים הראשונים ביקר אותי מנכ"ל משרד הבריאות, בשם ד"ר משיח, ושאל אותי: מה החזון שלך?
<חיים מהל: מה הציפיות שלך?
<חיים מהל: אמרתי: אני מקווה לאיזשהו יום, שיהיו פה 100 בוגרים של המקום, והם יהיו גרעין, שישמש דוגמה גם לאחרים, כי לא כולם צריכים להיגמל פה, ולא כולם צריכים לעבור את התהליך פה – שיעברו בחוץ.
<חיים מהל: כלומר זה היה משהו – 100 אנשים שיהיו נקיים מפה.
<חיים מהל: היום – אני לא רוצה להגיד כמה, כי אני לא יודע, אבל יש המונים שהם כבר נקיים, שעברו פה, ובמקומות אחרים, לא פחות מוצלחים.
<חיים מהל: מלכישוע היא בהחלט דגל מבחינת גודל, מבחינת הנכונות.
<חיים מהל: את הנערה הראשונה בבאר-שבע, בת 15, שהיתה צריכה טיפול גמילה והמשך טיפול, ולא היה לאן לקלוט – קלטנו פה.
<חיים מהל: יש פה יחידה ספציפית לנשים.
<חיים מהל: יש כל מיני אוכלוסיות מיוחדות, אז זה בהחלט דגל, ולכן אני חושב שנורא חשוב לראות את זה.
<חיים מהל: לי חשוב עוד דבר שתראו פה – ב-90', כשפתחנו את זה – תתקן אותי רונית, היא פה מהיום הראשון – כולם הגיעו הנה בגלל הרואין.
<חיים מהל: היום מעטים מהצעירים מגיעים בגלל הרואין, ולכן ביקשתי שיציגו לכם דווקא את האחרים – את אלה שמגיעים בגלל סמי פיצוציות, את אלה שמגיעים בגלל ריטלין, את אלה שמגיעים בגלל קנאביס.
<חיים מהל: האוכלוסייה השתנתה, הסמים השתנו, וצריך להיות מודע לזה.
<חיים מהל: מי שחושב שהפתרון יהיה על-ידי מתדון ו- - -, שאלה תרופות חשובות למי שמכור להרואין, אבל אנחנו היום, לדעתי – קרנה של הקהילה הטיפולית צריכה לחזור, כי לדברים האלה אין טיפולים בתרופות חלופיות, ולכן אנחנו צריכים להתמודד בדרכים האלה, ואלה דרכים טובות.
<חיים מהל: אתי נמצאת פה הרבה יותר שנים ממני – אני פה בסך הכול שש שנים, אבל אותה קיבלתי ביום הראשון.
תמר זנדברג: תודה, חיים.
תמר זנדברג: רק בריאות למשפחה.
תמר זנדברג: אתי, בבקשה.
<אתי גונן: בוקר טוב, שבוע טוב ונפלא לכולם.
<אתי גונן: לכבוד הוא לנו לארח אתכם.
<אתי גונן: אנחנו קבוע היינו מזמינים הנה, ואני מאוד שמחה שבחרת, לבוא ולשמוע פה את העשייה של כל המערכות כאן.
<אתי גונן: מלכישוע, כפי שאמר ד"ר חיים מהל, שהיה המנהל המייסד של המקום – את זה הוא לא אמר, והרבה מאוד ממה שכאן קרם עור וגידים במשך השנים, זקוף לזכותו, ולו לשש השנים שהוא היה.
<אתי גונן: מלכישוע למעשה נותנת תשובה לאנשים, שהגורל לא זימן להם דברים חיוביים וכוחות כדי להתמודד עם מה שהחיים זימנו להם, והסמים היו להם פתרון גרוע, אבל פתרון לכאב, לחוסר-יכולת להתמודד עם מה שהחיים שמו עליהם, והם שמו עליהם, ובכבד.
<אתי גונן: אנחנו, כמלכישוע, עמותה, רואה עצמה נותנת שירותים לכל משרדי הממשלה שרואים בנו כתובת.
<אתי גונן: ככזה אנחנו בקשר עם כל מי שיושב כאן למעשה, בהיבט כזה או אחר, ומודים על שיתוף הפעולה – אני אומרת את זה בקצרה, כדי שלא יהיה מישהו שדילגתי עליו, אבל תודה רבה מראש על זה שאנחנו יד ביד, עובדים יחד כדי למגר את הנזקים שכל אחד ואחד שמגיע הנה, צריך להצליח בהם.
<אתי גונן: כשאני אומרת שאנחנו עובדים עם כולם, קהילה טיפולית במהותה ובתפישה שלה היא שהיחיד לא יכול להתמודד עם כל מה שנפל עליו.
<אתי גונן: אני אומרת את זה כך, כי אם אנחנו היינו בשלבים הראשונים של כל אחד ואחד בחייו, יכולים לתת לו את המעטפת הנכונה, הוא לא היה מגיע למה שהוא הגיע, אבל לצאת ממעגל איום ונורא של סמים, רק ביחד זה עובד, וזה אומר שכל הקהילה עצמה היא משפחה עבור כל מטופל, כל הצוות מרגיש – ולפעמים זו גם איזושהי בעיה – שהמשפחה, זה משפחת מלכישוע, והמטרה היא באמת לקחת כל בן אדם, עם תוכנית אישית שלו, ובכל אותם הצירים שקיימים, לתת לו תשובה, בין אם זו תשובה רפואית, חינוכית, פסיכו סוציאלית, חברתית, כלכלית, ובמשך התקופה שהוא- - - כי לנערים יש תקופה אחת, למבוגרים תקופות אחרות – לקחת, ובאמת לאפשר לו לצאת מכאן עם כלים ומעטפת חיובית לכל חייו.
<אתי גונן: יושבים כאן אתנו בין המנהלים רכזי הדרכה – אלי, שהוא רכז הדרכה של קהילת אפיק, ואריק, שהוא רכז הדרכה של קהילת הבוגרים.
<אתי גונן: המטרה של הביקור הזה – שתוכלו לשאול שאלות, ואנחנו נוכל לענות.
<אתי גונן: אני מאמינה גדולה בחינוך, וככזאת עבדתי שנים רבות – זה התחיל מהיותי מורה ביסודי, ואחר כך מנהלת בית ספר יסודי, חטיבת ביניים שש-שנתי.
<אתי גונן: הגעתי אחרי שנה בפיקוח, במשרד החינוך, החינוך ההתיישבותי, למלכישוע, לתפקיד הזה.
<אתי גונן: כשהגעתי הנה, אמרתי: הכלים היחידים שיש לי זה לראות את הבן אדם, לנסות לראות מה אני יכולה להיות עבורו, מה אני יכולה לתת לו, אבל לתת לו את התנאים האמתיים והתנאים המבורכים ביותר, כדי שיוכל לצמוח.
<אתי גונן: הכלים שאנחנו מייצרים עבור חברינו פה זה קודם כל מעטפת מאוד ברורה, מסגרת, שבה הם יוכלו ליצור לעצמם את הביטחון הזה.
<אתי גונן: והמקום במעטפת שלו ובתפישות העולם שלו, הוא לא מאפשר שאנחנו נתבלבל במה אנחנו שמים במרכז.
<אתי גונן: וקודם כל במרכז שלנו עומדים המטופלים, שאנחנו מייחלים ליום – שזה ייפול על משרד הבריאות או על עולם המדע?
<אתי גונן: שימצאו פתרון יותר פשוט עבור האנשים שמגיעים הנה, והפתרון הזה יהיה פתרון שיהיה מבורך, ולא פתרון שיהיה לא מבורך.
<אתי גונן: אני מתכוונת לזה שאנחנו חושבים – אני בכל אופן חושבת – שבמעגל החינוכי של מדינת ישראל, ובמעגל של כל האנשים שאנחנו רוצים בטובתם, קודם כל אנחנו רוצים לייצר להם חיים שיאפשרו להם לצמוח נכון ולגדול נכון, וזה במציאות של עולם בריא בכל אותם תחומים – בריאות נפשית, בריאות פיזית ובריאות חברתית.
<אתי גונן: רונית תיתן כאן, אחרי שהיא – תבינו, היא נפלה לפני חצי שעה מכיסא, כי רצתה שהלוח יהיה נורא-נורא נקי, כי אנחנו מאמינים בכל הפרטים הקטנים, אז היא טיפסה לנקות, כי אצלנו, כשאני אומרת שההגדרות והקווים הם מאוד-מאוד ברורים, אז ההגדרה שלנו, שהנקי זה בטבע שלי, שהניקיון הוא אנלוגיה של החוץ ושל הפנים.
<אתי גונן: אז כשהיא ראתה את הלוח מלוכלך, ניקתה, ואלון בא והצטרף, וכולנו עכשיו מתפללים שהירך שלה תעמוד בזה.
<רונית הורביץ: הציעו שייתנו לי קנאביס רפואי...
תמר זנדברג: אני לא רוצה שזה יחמיר בגללנו.
רונית הורביץ: מספיק חשוב לי להיות פה, באמת.
תמר זנדברג: אני קודם כל באמת מודה לך, אבל אין דבר חשוב מהבריאות.
<רונית הורביץ: זה גם נכון.
<רונית הורביץ: אנחנו שמחים לארח אתכם, באמת.
<רונית הורביץ: כל מה שאגיד לכם זה על סמך הידע שצברתי פה במהלך השנים.
<רונית הורביץ: אני מאוד מקווה, שהיום הזה יוסיף נדבך נוסף ליכולת שלכם לקבל החלטות גורליות בעיניי לציבור הישראלי.
<רונית הורביץ: אציג לכם את המודל של מלכישוע, וגם לכבודכם עשיתי איזושהי עבודה קטנה – פתחתי 150 תיקים אחרונים.
<רונית הורביץ: לא הצגתי את התפקיד שלי – אני מנהלת את האשפוזית במלכישוע.
<רונית הורביץ: אני אחות במקצועי, שזה באמת נדיר, שאחות מנהלת אשפוזית.
<רונית הורביץ: בדקתי ב-150 התיקים האחרונים, ואציג לכם את הנתונים.
<רונית הורביץ: אני חושבת שזה מאוד חשוב, כי אני שומעת הרבה בתקשורת – דיברתי קודם עם נציגי משרד הבריאות – אני שומעת המון בתקשורת דברים, שאני בטוחה שהם לא נבדקו, כי אני האשפוזית היחידה בארץ לבני נוער- - - ואני לא מבינה, מאיפה נאמרות כל מיני אמירות, כי לא שאלו אותנו.
<רונית הורביץ: אני לא נתתי שום מידע.
<רונית הורביץ: אז עשיתי עבודה – אני אומרת קטנה, אבל היה קצת קשה, לפתוח 150 תיקים, אבל היה חשוב לי מאוד להביא לכם נתונים.
<רונית הורביץ: עלו בוועדת החוקה שאלות, והלכתי ובדקתי.
<רונית הורביץ: נתחיל בהצגת המודל.
<רונית הורביץ: אני חושבת שאחד הדברים החזקים בכפר שלנו הוא שזה ארגון שצומח עם הצרכים של השטח.
<רונית הורביץ: זה לא ארגון שקופא על השמרים.
<רונית הורביץ: אתם תראו – המקום מאוד מתפתח ומשתנה, וגם חיים אמר במפורש: כשאנחנו הקמנו את האשפוזית, נורא לחצו עליי – לא אגיד איזה משרד – שאכניס איזושהי תרופה.
<רונית הורביץ: אמרתי: למה צריך את זה?
<רונית הורביץ: אנחנו כאן מתמודדים עם דברים אחרים.
<רונית הורביץ: אז צריך להתאים את עצמנו, ואני תמיד אומרת: אנחנו צריכים לרוץ לפני העגלה, והרבה פעמים אנחנו רצים אחרי העגלה.
<רונית הורביץ: הארגון שלנו, באמת, עם הצוות שלנו, ויש פה צוות מדהים, אנחנו מנסים לרוץ לפני העגלה.
<רונית הורביץ: כמו שחיים אמר, מלכישוע נוסדה ב-1990 במקום, כפי שאתם רואים, פסטורלי ומאוד נעים.
<רונית הורביץ: אתן לכם סתם דוגמה – באשפוזית בכל בוקר הם יוצאים לטיול בטבע.
<רונית הורביץ: לא מזמן אמר לי נער: רונית, את יודעת – אף פעם לא חשבתי שאני יכול ליהנות מפרח.
<רונית הורביץ: זה בכלל לא בעולם המושגים שלו, ובאשפוזית כל בוקר הם יוצאים – בגשם, בשמש, בקיץ, בחורף – יש טיול בטבע.
<רונית הורביץ: הזמן שלי קצוב, ואני לא יכולה את כל המשנה, אבל אחד הדברים שאני כן רוצה לומר לכם, בהתחלה המדריכים – המדריכים שלנו הם מכורים לשעבר – אמרו לי: מה זה חשוב – הפרחים, הציפורים?
<רונית הורביץ: ואני אומרת, שברגע שאתה מציע להם משהו שהוא מאוד משמעותי, שממלא את כל העולם הרוחני שלהם, אתה חייב להכניס משהו אחר.
<רונית הורביץ: בלי להכניס משהו אחר, זה לא יעבוד.
<רונית הורביץ: אלה הענפים שלנו.
<רונית הורביץ: אגב, מלכישוע הוא על שם בן של שאול המלך.
<רונית הורביץ: שאול המלך נהרג פה על הגלבוע, אז כל ההרים והגבעות והעמקים והגאיות נקראים על שמות שקשורים לשאול המלך.
<רונית הורביץ: הכפר הוקם בשיתוף הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, המועצה האזורית עמק המעיינות, משרד הרווחה, משרד הבריאות ומשרד החינוך.
<רונית הורביץ: המועצה היתה מועצה אזורית בקעת בית שאן, והיום היא עמק המעיינות.
תמר זנדברג: הכפר זה עמותה?
<רונית הורביץ: כן.
<חיים מהל: זה הוקם תחילה על-ידי הרשות – הרשות מימנה לנו את המשכורות ישירות, ותוך שנה הפכנו לעמותה.
תמר זנדברג: מה התקציב מבחינת המשרדים?
<חיים מהל: משרד הרווחה – חלק גדול, משרד הבריאות, משרד החינוך.
תמר זנדברג: מה התקציב השנתי?
<חיים מהל: 40 מיליון.
תמר זנדברג: איך מתחלק, פחות או יותר?
<חיים מהל: כיוון שרוב המיטות הן מיטות של משרד הרווחה, רוב המימון הוא של משרד הרווחה, ואחרי זה משרד הבריאות, שמממןן את האשפוזית.
<חיים מהל: זה מימון אחר, יותר גבוה פר מיטה, אבל פחות מיטות.
תמר זנדברג: כלומר ה-40 מיליון זה של הכול יחד, כולל אשפוזית?
תמר זנדברג: מתוך זה מה זה הרוב?
תמר זנדברג: איזה חלק?
<חיים מהל: הרוב זה משרד הרווחה.
<חיים מהל: 20 מיליון בערך – נגיד, 60% משרד הרווחה, ואחרי זה, זה מתחלק פחות או יותר חצי-חצי בין הבריאות למשרד החינוך.
<חיים מהל: משרד החינוך מנהל פה את בית הספר.
תמר זנדברג: ומה עם הרשות?
<חיים מהל: הרשות פעם מימנה הכול.
<חיים מהל: הרשות העבירה בבסיס התקציב את התקציב הזה למשרד הרווחה, לפני כ-15 שנה.
<רונית הורביץ: כך זה היה נראה.
<רונית הורביץ: היום זה נראה כך, וממשיך להתפתח.
<רונית הורביץ: מה שמיוחד במלכישוע, שיש בכפר שלנו כל הרצף הטיפולי.
<רונית הורביץ: חשוב להדגיש, כי פעם זה לא היה.
<רונית הורביץ: התפישה הארצית היתה שמשרד הבריאות עבד בנפרד ממשרד הרווחה.
<רונית הורביץ: היו אשפוזיות שמפוזרות בארץ – בחיפה, תל-אביב, ירושלים ובאר-שבע – וקהילות טיפוליות, שעבדו בנפרד.
<רונית הורביץ: מה שפה נוצר בפעם הראשונה זה מיזוג של שני המשרדים, שעובדים באותו מרכז.
<רונית הורביץ: יש לזה רציונל מאוד חזק.
<רונית הורביץ: פעם זה היה בתפישה – מה פתאום?
<רונית הורביץ: לא יכול להיות.
<רונית הורביץ: אשפוזית, גמילה, אנשים מלוכלכים בתוך קהילה טיפולית – אין מצב.
<רונית הורביץ: לא משנה.
<רונית הורביץ: היום יש לנו את זה פה בתוך הכפר.
תמר זנדברג: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מירב בן ארי.
תמר זנדברג: אני מודה לה באופן אישי שהצטרפה אלינו למרות שינויים תכופים, ולמרות שהיתה צריכה לעשות הרבה מאמץ כדי להגיע.
<רונית הורביץ: כמו שאמרתי, אחד הדברים הייחודיים בכפר הזה – שיש בו כל הרצף הטיפולי – החל משלב הגמילה הפיזית, שזה האשפוזית.
<רונית הורביץ: יש פה קהילות טיפוליות – אני בכוונה משתמשת ברבים.
<רונית הורביץ: יש לנו גם רשת הוסטלים שהם מחוץ לכפר.
<רונית הורביץ: בסוף הטיפול כאן הם יוצאים להוסטלים, ושוב – זה דבר שלמדנו מהשטח.
<רונית הורביץ: בהתחלה לא היו הוסטלים – עשו גמילה, ושלחנו אותם הביתה, אבל ראינו שהם נופלים, וצריך תקופת מעבר והסתגלות בקהילה.
תמר זנדברג: איפה ההוסטלים נמצאים?
<רונית הורביץ: יש לנו בעפולה, בבית שאן, בהרצליה ובחיפה.
<רונית הורביץ: הפריסה הארצית היא טובה מאוד.
<רונית הורביץ: פעם אמרתי שאם מישהו יעשה מחקר – למה בהרצליה יש אחוז כל כך גבוה של מכורים נקיים, ינסו למצוא כל מיני סיבות.
<רונית הורביץ: אפשר לומר שהסיבה היא שהיה הוסטל של מלכישוע בהרצליה.
<רונית הורביץ: מה בעצם אנחנו עושים פה – וזה נורא חשוב.
<רונית הורביץ: אנחנו עושים שני דברים: ראשית, שינוי בדפוסי התנהגות, שזה כבר מהיום הראשון, שמטופל שבא ומתנהג או מדבר או מתלבש, או מה שלא יהיה; ודבר שני, שהוא יותר מורכב לאורך זמן, זה שינוי בדפוסי החשיבה.
תמיד שואלים: מי מפנה אלינו – בתי משפט, שירותי הרווחה, ותמיד השארנו את האופציה של פנייה עצמית.
תמיד שואלים: אני חושבת שנורא חשוב, שאדם יוכל במצוקה להרים טלפון.
תמיד שואלים: אנחנו מנסים מאוד לא להיות בירוקרטיים, ולעזור לכמה שיותר אנשים.
תמיד שואלים: אתם שמים לב שאני לא כותבת פה משרד הבריאות, ואני חושבת שזה אחד הבאגים שלנו.
תמיד שואלים: מערכת הבריאות היא לא כתובת לאנשים שזקוקים – זה לא נעים לי לומר את זה, כי אני באה מהעולם הזה, אבל מערכת הבריאות היא לא ממש כתובת לעזור לאנשים בקהילה, ולהפנות אלינו.
תמיד שואלים: אני ניסיתי לעשות המון פעולות – בתי חולים, חדרי מיון, אבל זה פרויקט שצריך לעבוד עליו.
תמיד שואלים: משרד הבריאות לא מהווה פונקציה בהפניה של אנשים לטיפול.
תמר זנדברג: איך זה מתחלק בין בתי משפט לשירותי רווחה, בערך?
<רונית הורביץ: עוד רגע.
<רונית הורביץ: אנחנו מטפלים פה בכמה מישורים – במישור הרפואי, במישור ההתנהגותי, במישור הקוגניטיבי ובמישור החינוכי.
<רונית הורביץ: אי-אפשר להתיימר לטפל במכורים לסמים במישור אחד.
<רונית הורביץ: זה לא עובד.
<רונית הורביץ: צריך את כל המכלול הזה כדי באמת להגיע להישגים.
<רונית הורביץ: אם אעבור בקצרה – החלק הרפואי פה הוא באמת מאוד מפותח.
<רונית הורביץ: אני שייכת לבסיס שפיתח פה את התחום.