GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה ששון: ברגע שיש תחלואה נפשית שגורמת לאובדן כושר עבודה, מבחינתנו זה לא משנה אם מדובר במחלה פסיכיאטרית או אם מדובר בתחלואה כפולה, אנחנו דנים באובדן הכושר הנובע מהסימפטומטולגיה הפסיכיאטרית.
<יהודה ששון: זאת אומרת, אם למישהו יש מצב פסיכוטי זה לא משנה לי אם זה סכיזופרניה או אם זה תוצאה של שימוש בסמים, התוצאה של זה מבחינת הביטוח הלאומי היא שהבן אדם לא מסוגל לעבוד ועל פי זה הוא יקבל גמלת נכות.
<יהודה ששון: בעניין הזה של תחלואה כפולה המצב שלנו מאוד ברור.
<יהודה ששון: אנחנו לא דנים - - -
מוחמד ברכה: איך ישפיע הפיצול על הערכות שלכם לגבי אדם, אם הוא זכאי או לא זכאי?
<יהודה ששון: בכלל לא ישפיע.
מוחמד ברכה: לא ישפיע?
<יהודה ששון: בשום צורה.
מוחמד ברכה: אתה לא צריך חוות דעת מקופת חולים וממשרד הבריאות, או שאתם עושים את הבדיקות שלכם?
<יהודה ששון: אנחנו צריכים חוות דעת אחת שתציין את המצב הקליני של האיש ואז אנחנו מזמינים אותו לוועדה, בודק אותו פסיכיאטר בוועדה, מתרשם שהאיש במצב פסיכוטי או במצב דכאוני כזה או אחר, ועל פי זה גוזר את כושר העבודה שלו, בלי רלוונטיות לעניין של אטיולוגיה בכלל.
<חיים מהל: אני רוצה להגיד כמה מילים.
<חיים מהל: תראו, יש פה אדם או אוכלוסייה שסובלת משני דברים.
<חיים מהל: פה יש מערכת טיפולית של התמכרויות שחלק גדול ממנה הוא ברווחה והוא מבוסס על עבודה של עובדים סוציאליים – שאי אפשר לעשות שהם יעשו טיפול פסיכיאטרי, זה לא קיים, זה בלתי אפשרי, הם לא יוכלו לתת את המענה.
<חיים מהל: זאת אומרת, אנחנו צריכים להגיד שהאדם הזה עם התחלואה הכפולה מקבל את הטיפול במערכת הפסיכיאטרית, אין ויכוח על זה, כי בפסיכיאטריה אתה יכול לטפל גם בהתמכרויות או להביא מישהו שייתן את הטיפול הנוסף, ההפך אתה לא יכול.
<חיים מהל: הרפורמה הזאת – אני כבר שומע עליה הרבה מאוד שנים, אבל אם היא באמת ב-1 ביולי 2015 תתקיים, יש סיכוי שהאנשים יפלו בין הכיסאות, וזה הרבה מאוד אנשים.
<חיים מהל: פעם חשבנו שזה חריגים אבל זה חלק גדול מהאנשים שהם בהתמכרויות והם עם בעיה פסיכיאטרית.
מוחמד ברכה: שום גורם מקצועי אינו מסכים לפיצול, להוציא את הרפורמה הזו – למה?
מוחמד ברכה: בשביל מה?
<חיים מהל: לא ברור לי.
<עידית סרגוסטי: כי יש אוכלוסייה ענקית שהיא לא אוכלוסייה של תחלואה כפולה שעד היום כמעט ולא קיבלו מענה.
<חיים מהל: אבל למה את לא יכולה להשאיר את המצב הנוכחי?
<עידית סרגוסטי: כי במצב הנוכחי התקציבים - - -
<חיים מהל: אבל למדינה זה יעלה אותו דבר.
מוחמד ברכה: ואז אפשר לדון על האפשרות של הקצאת תקציב מקופות החולים.
<עידית סרגוסטי: אבל הרפורמה נולדה בשביל לתת מענה לעשרות אלפי אנשים שהם רק עם מחלות נפש, בלי תחלואה כפולה, שלא קיבלו עד היום מענה.
<עידית סרגוסטי: לזה נולדה הרפורמה, להסדיר את הנושא הזה.
<עידית סרגוסטי: יש נתונים של משרד הבריאות עצמו גם על תורי המתנה, אנשים מחכים שנה בתור, גם על מקומות שבהם אין מרפאות לבריאות נפש, שיש אוכלוסייה ענקית שעד היום לא קיבלה שום מענה.
<עידית סרגוסטי: הרפורמה לא נולדה בשביל תחלואה כפולה, התחלואה הכפולה נפגעת.
מוחמד ברכה: זה נכון, לכן לא מדובר על ייצור כלי אלא על שיפור, על ידי שדרוג הכלי הקיים.
מוחמד ברכה: פה מדובר על משהו אחר.
מוחמד ברכה: מה שאת אומרת – אנשים שהם חולי נפש – בסדר, אז יש תור, לכן צריך כוח אדם, צריך מרכזים רפואיים וכו', זאת אומרת, הכלי קיים, הוא רק לא יעיל והוא לא יכול לקלוט.
מוחמד ברכה: אבל פה מדובר על יצירת כלים שהם לא עניינים פה, השיקול הוא לא ענייני לפי איך שאני מבין.
מוחמד ברכה: אני רוצה שמישהו שתומך בפיצול יבוא ויגיד למה הוא תומך בפיצול.
<עידית סרגוסטי: אבל זה לא נועד ליצור פיצול, הרפורמה - - -
<חיים מהל: שניה, גב' סרגוסטי, אני לא הפרעתי לך, אני רק רוצה לסיים.
<חיים מהל: לכן אני אומר, אם זה חייב להיות בתוך הפסיכיאטריה אני חושב שזה תפקיד במפורש של הכנסת להביא איזשהו חוק, תוספת לחוק שאומרת שכאשר קופות החולים מקבלות את הפסיכיאטריה לתוך השטח שלהן, מטבע הדברים הן תטפלנה גם בבעיית ההתמכרות של חלק מהחולים האלה.
<חיים מהל: זה צריך להיות מעוגן בחוק, אחרת זה לא יתקיים.
<חיים מהל: הם יגידו כמו שאתה אומר – מה אני צריך?
<חיים מהל: זה תוספת כסף, לא נתנו לי תוספת לזה.
<חיים מהל: אף על פי שחולה פסיכיאטרי שמגיע לבית חולים ויש לו הפרעות קצב בלב, הרי מטפלים בו בהפרעות קצב – אז למה בזה לא?
<חיים מהל: זו שאלה וכיוון שזה כבר קיבל איזו סטיגמה – החולים הרי נמצאים אצלם בלאו הכי – אני חושב שמישהו צריך לשים את ההדגש הזה ומבחינה חוקית שזה יהיה מחויב המציאות, אחרת אנחנו מפספסים פה.
מוחמד ברכה: שמה?
<חיים מהל: שכשתהיה הרפורמה ב-1 ביולי 2015 והחולים הפסיכיאטרי יקבלו את הטיפול בקופות חולים, קופות חולים תתנה את השירות.
<חיים מהל: גם היום הן נותנות חלק מהשירות אבל תתנה את השירות – הן תהיינה מחויבות לטפל גם בבעיית התמכרות שיש לפציינטים, שזה יהיה רשום, שזה יהיה כתוב.
<חיים מהל: ואם המדינה צריכה לשלם על זה עוד כסף שתיתן עוד כסף אבל שזה יהיה.
<חיים מהל: הרי העלות הנוספת, האקסטרה, היא קטנה, הרי האנשים האלה כבר נמצאים במערכת.
<יהודה ששון: למה לא בעצם לאמץ את הגישה שלנו, של המוסד לביטוח לאומי שאומר: תחלואה כפולה זו תחלואה כפולה, אנחנו לא מתייחסים לאטיולוגיה, אם יש בעיה נפשית, בעיה פסיכוטית זה התפקיד של בריאות הנפש לטפל בזה?
מוחמד ברכה: זה מה שאמרנו לפני כמה חודשים, נכון.
<יהודה ששון: זה לא משנה אם האטיולוגיה היא שימוש בסמים או- - -
<חיים מהל: אולי להכניס את זה לתוך הרפורמה?
<יהודה ששון: לא צריך להכניס את זה.
<יהודה ששון: בעצם העובדה שאתה דן בזה בכלל - - -
<חיים מהל: להגדיר את זה אבל.
<יהודה ששון: בעצם העובדה שאתה דן בזה בכלל כמשהו חריג אתה הופך את זה לחריג.
<יהודה ששון: ברגע שאתה אומר סכיזופרניה היא סכיזופרניה, היא באחריות בריאות הנפש, וזה לא משנה אם זה עכשיו יהפוך להיות באחריות קופות החולים.
<חיים מהל: לגבי סכיזופרניה זה יהיה די ברור, לגבי borderline למשל זה יהיה פחות ברור.
<אביבה וולף: דיכאון, חרדה.
<עידית סרגוסטי: גם לגבי סכיזופרניה, בצד של ההתמכרות הם לא יטפלו.
<יהודה ששון: Borderline – תלוי מה הסיבה שבגללה בן אדם פונה לטיפול, אם הוא פונה לטיפול בגלל ה-borderline זה משהו אחר, אבל אם הוא פונה לטיפול בגלל ההתמכרות אז זה כנראה נכון, הוא לא יקבל מענה במסגרת של בריאות הנפש.
<חיים מהל: אז אנחנו כבר נופלים פה.
<יהודה ששון: נכון, אבל תמיד תהיה תלוי במחלה בעיקרית.
<אביבה וולף: אבל המחלה תחלואה כפולה היא בהגדרה הפרעה נפשית, זה פסיכיאטריה.
<אביבה וולף: גם ההתמכרות היא אצלנו בסינופסיס.
<אביבה וולף: זאת אומרת שתחלואה כפולה – הפיצול שאנחנו משתמשים בו, ההפרעות הנפשיות וההתמכרויות – בעצם המשפט הזה הוא כבר לא נכון.
<אביבה וולף: הכול ביחד זה פסיכיאטריה אחת.
<יהודה ששון: הכול ב-DSM.
<פאולה רושקה: נכון, הכול בפסיכיאטריה אחת.
<אביבה וולף: זהו, אז איך זה פתאום נהיה שניים?
<אביבה וולף: זה לא יכול להיות שניים, זה צריך להיות אחד כל הזמן.
<עידית סרגוסטי: הרפורמה נועדה קודם כל, כמו שאני אומרת, לתת מענה לאנשים שיש להם רק תחלואה פסיכיאטרית, היא נועדה ליצור חיבור בין הפסיכיאטריה לבריאות הכללית, לבריאות הגופנית, שזה הפיצול הגדול שהיה קיים עד היום.
<עידית סרגוסטי: היא יצרה על הדרך גם את הפיצול בהקשר של תחלואה כפולה.
<עידית סרגוסטי: היא לא נועדה ליצור את הפיצול הזה אבל זה תוצאת לוואי שלה.
<עידית סרגוסטי: עכשיו השאלה היא איך אנחנו מונעים את הפיצול הזה.
<עידית סרגוסטי: יש את המישור החוקי שאם רוצים למנוע – כל עוד חוקית האחריות להתמכרויות נשארת במשרד הבריאות הפיצול הזה ברמה החוקית נשאר.
<עידית סרגוסטי: אפשרות אחת היא להעביר את ההתמכרויות לתוספת השנייה – שזה מהלך חקיקתי שצריך לעשות אותו.
<עידית סרגוסטי: זו אפשרות אחת, ליצור את זה בבסיס הזה.
<עידית סרגוסטי: ואפשרות אחרת היא כל עוד חוקית קיימת ההפרדה הזו, ליצור את זה מינהלית על-ידי זה שמחייבים את קופות החולים לממן שירותים שניתנים במרפאות, ואני חושבת שמשרד הבריאות חייב יהיה להמשיך להקים ולקיים מרפאות ייעודיות לתחלואה הכפולה, מעצם זה שהוא אחראי לנושא של התמכרויות.
<עידית סרגוסטי: זה שנגיד שזה דבר אחד זה לא מועיל מכיוון שחוקית כרגע האחריות על ההתמכרויות נשארת במשרד הבריאות.
<עידית סרגוסטי: אז צריך או במישור החוקי לייצר את החיבור הזה מחדש, או במישור - - -
מוחמד ברכה: אם הבנתי נכון, אומרת ד"ר וולף הוא שהפיצול הוא מלאכותי בסופו של דבר.
<עידית סרגוסטי: המהלך של הרפורמה לא נועד לייצר את הפיצול בתוך התחלואה הכפולה, זו תוצאת לוואי שלו.
<עידית סרגוסטי: הוא נועד לייצר חיבור בין הפסיכיאטריה לרפואה הכללית לגבי אוכלוסייה ענקית.
<עידית סרגוסטי: זה תוצר לוואי של הרפורמה, היא לא נועדה לזה.
<עידית סרגוסטי: צריך לראות איך אנחנו מתגברים על תוצר הלוואי הגרוע הזה.
<עידית סרגוסטי: ואני אומרת שוב: או חוקית להעביר גם את ההתמכרויות מהתוספת השלישית לשנייה – שזה מהלך גדול שאני חושבת שיהיה מאוד קשה לעשות אותו; או בינתיים, על-ידי תקנות, על-ידי נהלים שיחייבו, על-ידי הטלת חובה על משרד הבריאות להקים עוד מרפאות כמו המרפאה הזו ולחייב את קופות החולים לממן חלק מהטיפולים שהם מציעים.
<חיים מהל: אני רק רוצה להעיר הערה אחרת – מה שקורה הוא שבשטח הפסיכיאטריים נתקלים בבעיה הזאת וצריך לדעת שבכמה בתי חולים יש מסלולים מיוחדים לתחלואה כפולה, אפילו שהם לא הוקמו ביוזמת משרד הבריאות.
<חיים מהל: זאת אומרת, הקצו מחלקה פסיכיאטרית, שבלאו הכי כבר מחלקה פסיכיאטרית, לייעוד ואמרו: זו תטפל גם באנשים עם בעיית התמכרויות.
<חיים מהל: זאת אומרת, בפועל דברים כאלה מתבצעים ואני מפחד שדווקא אחרי הרפורמה תהיה בעיה הרבה יותר גדולה ליישם את זה, היום כאילו יש יותר גמישות.
מוחמד ברכה: כי לא יהיה אפשר לשמור על מה שקיים.
<חיים מהל: כן.
<פאולה רושקה: דווקא באשפוז לא תהיה בעיה, במרפאות תהיה הבעיה.
<פאולה רושקה: באשפוז לא תהיה בעיה.
<ד"ר רזי רונן: הדיון הזה מחזיר אותנו לדיון הקודם בנושא סמי פיצוציות.
<ד"ר רזי רונן: אני לא יודע למה אנחנו לא משוחחים פה על מה שהיה בוועדה הקודמת כשעלה הנושא של "נייס גיא" שמסבך אנשים, אלכוהול – אני חושב שד"ר גרינשפון אמר שאלכוהול הוא אחד מהדברים המעורבים ביותר בדבר הזה, כולל סמים שאפשר לקנות אותם בפיצוציות.
<ד"ר רזי רונן: אז אני חושב שיש לנו סולם כזה פה, שלמעלה למעלה זו המניעה שיכולה עוד לתת איזושהי תקווה, ולמטה זה הטיפול, הטיפול הזה.
<ד"ר רזי רונן: אני מקווה ואני רוצה לסמוך על כל האנשים פה, שמטפלים באנשים בשיטות שמזכירים פה בפסיכיאטריה, שיש להם דרך לטפל ולרפא את האנשים.
<ד"ר רזי רונן: אני רוצה לסמוך עליהם.
<ד"ר רזי רונן: עלה הנושא של אשפוז כפוי אצל מי שלא רוצה להתאשפז - - -
מוחמד ברכה: בוא נהיה צמודים לנושא שאנחנו דנים עליו.
<ד"ר רזי רונן: אז הנושא הוא חינוך למניעה על מנת לא להגיע לאפשרות הזו של תחלואה כפולה.
<ד"ר רזי רונן: זה הדבר הראשון שאני חושב שהיינו צריכים להתרכז בו כדי להפחית את התופעה הזאת.
מוחמד ברכה: אנחנו עוסקים במניעה ב-90% מהזמן, עכשיו אנחנו ממוקדים בסוגיה אחת ויחידה – העניין של התחלואה הכפולה והרפורמה שתיכנס לתוקף ביולי שנה הבא, במה זה כרוך ואיזה בעיות.
<ד"ר רזי רונן: נכון.
מוחמד ברכה: אם יש לך משהו להגיד בעניין הזה, בבקשה.
<ד"ר רזי רונן: כן.
<ד"ר רזי רונן: הריפוי או הטיפול לעיתים משלב גם סמים, סמים שהם תרופות.
<ד"ר רזי רונן: השאלה היא אם הסמים האלה עוזרים לאנשים או לא.
<ד"ר רזי רונן: אני רוצה לבקש מכבודו לברר אולי יש תחליפים אחרים או שיטות אחרות לטפל במכורים האלה שהם לא מערבים את השיטות המקובלות היום.
מוחמד ברכה: יש מהמכובדים והמכובדות שרוצה עוד להוסיף?
<עידית סרגוסטי: כן, ברשותך.
<עידית סרגוסטי: אני מודאגת קצת מהדברים שהצגת ומהחשיבה שיש היום במשרד הבריאות לשכנע את קופות החולים לקחת את הדבר הזה.
<עידית סרגוסטי: משרד הבריאות הוא הרגולטור, זה לא עובד על שכנוע של קופות החולים, שכדאי יהיה להן לטפל באנשים עם תחלואה כפולה כי זה יוזיל להן עלויות.
<עידית סרגוסטי: זה צריך להיות בהנחיות מאוד ברורות של משרד הבריאות, או שמשרד הבריאות לוקח אחריות ומקים את המרפאות – שאני חושבת שכל עוד האחריות על התמכרות היא במשרד הבריאות אז זה הדבר שצריך להיות – או לחייב את קופות החולים להקים.
<עידית סרגוסטי: אבל לא לקוות שהן תשתכנענה להקים יחידות לתחלואה הכפולה כי זה לא יקרה.
<חיים מהל: הן לא תשכנענה.
<עידית סרגוסטי: והמגמה הזו, שאני שומעת את זה במשרד הבריאות מכול מיני גורמים - - -
מוחמד ברכה: הן לא תשתכנענה אם לא יוזרם תקציב.
<חיים מהל: את זה משרד הבריאות צריך להגיש.
<עידית סרגוסטי: אבל משרד הבריאות צריך, א', לחייב את קופות החולים ולא לשבת עכשיו, לקחת צעד אחורה ולהגיד: אנחנו מקווים - - -
מוחמד ברכה: תשמעי, אני לא אוהב את המילה הזו "לחייב", להטיל מעמסה בלי להגיד במה זה כרוך מבחינה תקציבית.
מוחמד ברכה: בסופו של דבר, אלה לא יקבלו טיפול ראוי והולם ושאר השירותים שקופות חולים מספקות באופן כללי גם ירדו ואז אנחנו נצא לא מכאן ולא מכאן.
<עידית סרגוסטי: אני מסכימה אתך אבל בטח ובטח לא להגיד: אנחנו ננסה לשכנע את קופות החולים – זה הכיוון הכי בעייתי.
מוחמד ברכה: כנראה שאנחנו נצטרך לקיים ישיבה נוספת, אני מסכם בשביל הממ"מ.
מוחמד ברכה: יש 3 סוגיות שאנחנו צריכים לקבל עליהן תשובה ואני מבקש שתעשו איזו בדיקה בעניין הזה, כמובן תוך קבלת חוות דעת של הגורמים השונים, גם סביב השולחן וגם מחוץ לשולחן.
מוחמד ברכה: הדבר הראשון, העיקרון שאנחנו לא בעד הכפילות.
מוחמד ברכה: לא בעד הכפילות זאת אומרת או שזה יהיה בבריאות הנפש בתוך משרד הבריאות או יהיה באופן מלא בתוך קופות חולים.
מוחמד ברכה: לבדוק במה כרוכה האופציה הראשונה ובמה כרוכה האופציה השנייה.
מוחמד ברכה: בנושא של התקציב, בנייר העמדה ששמתם כאן אמרתם שלא קיבלתם נתונים ממשרד הבריאות, אני חושב שלא צריך לוותר, צריך לקבל נתונים, לראות וגם כן לקבל את עמדת קופות החולים בעניין הזה, מה הן אומרות בנושא הזה, איך הן ימלאו אחרי המטלה הזאת.
מוחמד ברכה: הדבר השלישי הוא היעדר תקנות.
מוחמד ברכה: פאולה אמרה שהם בשלב מתקדם, אנחנו רוצים לראות איפה זה עומד מבחינתה תקנות.
מוחמד ברכה: בכל אופן, הכותרת של הדיון – אני חושב שזה מקובל על כולם – שאנחנו נשאף שלא תהיה כפילות של שתי כתובות שיטפלו בתחלואה הכפולה אלא זה יהיה מרוכז במקום אחד ואז לתת לנו את חוות הדעת אם זה כאן ואם זה כאן, או אם זה אפילו בתוך פורמולה שלישית.
מוחמד ברכה: אנחנו נקיים ישיבה נוספת לפני סוף השנה כדי שיהיה לנו מספיק זמן להעביר את המסקנות למשרד הבריאות ולמי שמוסמך.
מוחמד ברכה: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
מוחמד ברכה: צהריים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
מוחמד ברכה: אנחנו מקיימים היום ישיבה של הועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: נושא הדיון: ספורט ככלי ומענה לבעיית הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: ישנה פעילות ענפה למניעה בשימוש בסמים ובאלכוהול.
מוחמד ברכה: במסגרת הטיפול הכולל מסתייעים בספורט ככלי למניעת זליגה לכיוון השימוש בסמים וככלי כדי להוציא אנשים שנקלעו לסמים ולאלכוהוליזם.
מוחמד ברכה: כפי שציינתי, נושא הדיון הוא הספורט ככלי ומענה לפתרון בעיית הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: אני מברך את הנוכחים, אני מברך את הצופים בבית שעוקבים אחרי הדיון שלדעתי הוא חשוב מאוד, מטבע הדברים הוא לא סוער.
מוחמד ברכה: הדיונים כאן בוועדה הם בדרך כלל דיונים בקונצנזוס וכמעט ולא תמצא מחלוקות בין נבחרי הציבור סביב הנושא, כולם רוצים לדחוף קדימה את המאבק בנגע הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: אני מציע שנשמע תחילה את הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, על התכניות שיש לה.
מוחמד ברכה: יש לי כאן מסמכים חשובים, אבל כדאי שהם יציגו את הדברים ולאחר מכן נתקדם בדיון.
מוחמד ברכה: בבקשה מר יאיר גלר.
<יאיר גלר: תודה רבה ליושב ראש, שלום לכל המשתתפים, אני מודה לך על קיום הישיבה הזאת.
<יאיר גלר: הדיון הזה חשוב ביותר, משום שספורט מהווה כלי ומכשיר מרכזי בכל הווייתו של האדם הצעיר.
<יאיר גלר: אנחנו מנסים בכל דרך אפשרית למנוע את צריכתם של אותם חומרים מסוכנים ומסכנים, הסמים והאלכוהול הם כמובן הבולטים שבהם.
<יאיר גלר: היותו של הספורט לא רק מכשיר לשעות הפנאי אלא גם מכשיר חינוכי, חברתי, מניעתי ממעלה ראשונה מהווה תרומה מאוד נכבדה למניעת השימוש בסמים ובאלכוהול.
<יאיר גלר: אנחנו מחפשים חדשות לבקרים אלטרנטיבות, שלמעשה חלקן קיימות בספורט, חלקן בפעילויות אחרות.
<יאיר גלר: אין ספק שלחלק גדול מאוכלוסייה אותה אלטרנטיבה של פעילות ספורטיבית בהחלט מהווה משקל כבד מאוד במניעה.
<יאיר גלר: ההצלחות, ההצלחות המוכחות, אני חושב שהן רבות מאוד ועל חלקן אנחנו נדבר פה.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שסמים ואלכוהול, מקור הצריכה שלהם נובעים מסקרנות, משעמום ומלחץ חברתי, אלו שלושת המרכיבים המרכזיים.
<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שכל מי שעוסק בספורט לא רק משפיע על הפעילות ועל הוויית חייו הפרטית, אלא גם על המשפחה שלו משום שילד ואדם צעיר בפרט, אנחנו יודעים עד כמה הוא משפיע על ההורים שלו, על האחים, האחיות ועל החברים שלו, הוא גם מאוד משפיע במעגלים בהם הוא פועל בחינוך הפורמאלי ובחינוך הבלתי פורמאלי.
<יאיר גלר: על כן, המשמעות היא מאוד מאוד חשובה.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שהספורט מהווה סוג של מכשיר שפורק ממתחים, שפורק לחצים ובהרבה מאוד ניסיונות המשפיעים לכיוונים שליליים כמובן.
<יאיר גלר: השחרור מכעסים, אותם פעמים שמובילים לשימוש בסמים, בעניין הזה בהחלט מאוד מסייעים דרך הספורט.
<יאיר גלר: הנושא הנוסף הוא כמובן חיזוק האישיות.
<יאיר גלר: ההעצמה אישית, אותם מושגים שהם קריטיים, להם הספורט מקנה את אותו ביטחון עצמי, את אותה יכולת להתמודד עם כישלונות וכמובן לחוות הצלחות, אבל כמובן להתמודד עם כישלונות, לא ללכת למקומות שלכאורה קל ללכת לפינות אפלות לשימוש בסמים או שימוש לא אחראי באלכוהול.
<יאיר גלר: כאשר אנחנו מדברים על ספורט, אנחנו מדברים על היקפים מאוד משמעותיים, אנחנו מדברים הן על נוער נורמטיבי והן על נוער בסיכון וברמת פעילות כזאת או אחרת גם לאנשים או בפרט על בני נוער שיכולים להתקרב למעגלים של שימוש בסמים ושימוש מופרז באלכוהול.
<יאיר גלר: למעשה זה נותן מענה לכלל האוכלוסייה.
<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שעל מנת לבצע את המהלכים האלה בפעילות הספורטיבית בצורה האופטימאלית, בצורה אפקטיבית, הרי זה לא רק הפעילות הספורטיבית, זה לא רק המדריך הספורטיבי, זה לא רק הפעילות הספורטיבית עצמה, אלא יש לכך פעילות חינוכית, חברתית נלוות.
<יאיר גלר: אנחנו מכשירים הרבה מאוד מדריכים, הרבה מאוד אנשי מקצוע בין אם אלו אנשים שלנו ובין אם אלו אנשים שפועלים דרך ארגונים אחרים.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שאנחנו עושים את זה לאורך כל השנה.
<יאיר גלר: אנחנו לא משאירים פרקי זמן בהם אין סוג של פיקוח מקצועי.
<יאיר גלר: אנחנו עושים את זה דרך העברת ידע, מידע וכמובן חשיפה, לא הפחדה, אלא חשיפה לנזקים ולסכנות אפשרויות.
<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שאנחנו בודקים את העמדות, אנחנו משתדלים לבצע את התשאול הזה דרך שאלונים פרטניים ודרך עבודות קבוצתיות.
<יאיר גלר: אנחנו בסופו של דבר נותנים מספיק כלים לאותם בני נוער ולאותם מבוגרים כדי שתהייה להם היכולת והעוצמה האישית לסרב להצעות, לפעמים של החברים שלהם - - -
מוחמד ברכה: מר גלר, אתם עושים את זה רוחבי או ממוקד?
מוחמד ברכה: כלומר, אתם מזהים קבוצות שצריכות תשומת לב מיוחדת?
<יאיר גלר: גם וגם.
<יאיר גלר: זו שאלה טובה מאוד, אנחנו כמובן מדברים על כלל האוכלוסייה, אבל במיקוד אנחנו בהחלט מזהים קבוצות של נוער בסיכון, זה יכול להיות בפנימיות וזה יכול להיות במסגרות חינוכיות אחרות, זה יכול להיות נוער נושר.
<יאיר גלר: אנחנו משתדלים להגיע לכל אדם שיש לו חשש שהוא ישתמש באותן קבוצות ושם אנחנו משקיעים כמובן משאבים הרבה יותר גבוהים.
<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שזה קשור לחיים בריאים.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שכל הנושא של תפיסת הבריאות של מדינת ישראל ושל מערכת החינוך הפורמאלית, בהמשך תדבר חברתי כאן ממשרד החינוך, אנחנו יודעים שכל הנושא של חיים בריאים וכישורי חיים להם יש הקשר מאוד מאוד משמעותי לנושא של שימוש בסמים ובאלכוהול.
<יאיר גלר: אנחנו מחפשים כמובן את התמיכות הקבוצתיות, זה גם כן עונה.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שאחד מסייע לשני במיוחד בצפי של משבר או משבר וכאן אנחנו יודעים עד כמה התמיכה הקבוצתית תבוא לידי ביטוי.
<יאיר גלר: כאמור, אנחנו נותנים לו את היכולות להתמודד עם אתגרים וכישלונות.
<יאיר גלר: לשאלתך בנושא ההיקפים, הרשות כמובן פרוסה היום ב-130 רשויות מקומיות ברחבי הארץ.
<יאיר גלר: כלל אנשינו, המתאמים, הרכזים ואנשי המקצוע יחד עם משרד הרווחה, יחד עם משרד החינוך מקבלים את ההכשרות, מקבלים את ההנחיות, מקבלים את ההנחיות המקצועיות המתאימות.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שכאן המילה שותפות היא מילה קריטית.
<יאיר גלר: בסך הכול משרדי הממשלה הרלוונטיים והארגונים, כולם כאן חייבים להיות שותפים לאותה משימה.
<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שאנחנו מדברים על גילאים די נרחבים.
<יאיר גלר: אנחנו מתחילים כמובן בגיל מאוד צעיר, כיתות ד', ה' ו' ועד תיכון.
<יאיר גלר: השנה צירפנו גם את השירות הלאומי וגם את השירות האזרחי, את אותם מתנדבים שפועלים היום בקרב הרשות – היום אנחנו מדברים על כ-300 מתנדבים שפועלים היום.
<יאיר גלר: אנחנו מנחים אותם לעיסוק ספורטיבי, שוב, מתוך אותם כיוונים שאנחנו רוצים להגיע אליהם.
<יאיר גלר: אנחנו מתכוונים להרחיב את הפעילות בשנה הבאה בשיעור של כ- 50% באותן קבוצות של "כן לספורט לא לסמים" שהן ממומנות בצורה משמעותית.
<יאיר גלר: המתאימים שלנו כמובן יונחו בכל הרשויות בהן הם מתפקדים לעסוק בפעילות הזאת.
<יאיר גלר: אם אסכם, בסך הכול אנחנו רואים בחיוב רב את כל הפעילות הספורטיבית.
<יאיר גלר: זה הרבה מעבר למילה 'ספורט'.
<יאיר גלר: יש כאן פעילות חינוכית מאוד מאוד ענפה שאפשר לנצל אותה לצרכי המניעה.
<יאיר גלר: אנחנו יודעים שהמניעה עומדת בראש מעיינינו, שם אנחנו משקיעים את מרב המשאבים.
<יאיר גלר: מה שהצלחת לנחיל לילד בגיל עשר, אחת עשרה, שתיים עשרה מונע אחר כך את אותן בעיות שלצערנו אנחנו מתמודדים איתן.
<יאיר גלר: כמובן שזה חוסך הרבה מאוד משאבים למדינה.
<יאיר גלר: בסך הכול הפעילות הזאת היא מאוד מאוד חיובית.
<יאיר גלר: אנחנו נמשיך ונעצים אותה עד כמה שרק ניתן.
מוחמד ברכה: אתם משתמשים גם בספורט כחלק מתהליך הגמילה?
<יאיר גלר: חד-משמעי.
<יאיר גלר: בכל הקהילות הטיפוליות ובכל הרשויות, זה יכול להיות מרכז יום כזה או אחר של התערבויות קצרות או התערבויות בבית, אנחנו ממליצים לכל המטופלים.
<יאיר גלר: אנחנו עושים את זה גם דרך מערכת הבריאות.
<יאיר גלר: היום אנחנו עובדים עם רופא המשפחה ועם רופאים מתמחים אחרים ואנחנו מבקשים מהם להנחות את אותם הפונים אליהם.
<יאיר גלר: אמרנו גם שדרך מרכזי היום והקהילות הטיפוליות בכלל להמליץ לעסוק בפעילויות הספורט.
<יאיר גלר: אנחנו רואים את זה כמכשיר והייתי אומר אפילו - - -
מוחמד ברכה: מלבד העצה, יש מסגרת שאתם יכולים לקלוט אנשים?
מוחמד ברכה: למשל אנשים שמגיעים מהרווחה.
<יאיר גלר: כן, כאן הנושא הוא משותף.
<יאיר גלר: האנשים שלנו ברשויות המקומיות מפעילים ביחד עם משרד הרווחה, יחד עם משרד החינוך ויחד עם משרד הבריאות את אותן קבוצות ואנחנו מזהים את אותם נערים ונערות שאליהם אנחנו בעיקר רוצים להגיע.
<קרן רוט איטח: כפי שיאיר אמר אני אתייחס לנושא של ספורט בהקשר לקידום אורח חיים בריא.
<קרן רוט איטח: המשרד יצא לפני כשלוש שנים עם תכנית שמעודדת פיתוח אורח חיים בריא בדגש על פעילות ספורטיבית ועל תזונה נכונה, זאת מתוך הבנה שבתוך גוף בריא מתפתחת גם נפש בריאה ויש סיכוי לפחות התנהגויות סיכון.
<קרן רוט איטח: אנחנו מסתכלים על הספורט כעוד משאב שמפתח חוסן ומתפתח יכולות התמודדות.
<קרן רוט איטח: אני יכולה לציין שבבתי הספר, בהרבה פעמים, ההשתתפות של נער או נערה בתוך קבוצות ספורטיביות מהווה איזה עוגן ואיזה מקום של חבל הצלה לאותו נער.
<קרן רוט איטח: הקשר שנוצר בין בית הספר לבין מדריך הספורט יכול להביא לשינוי התנהגות של אותו נער או נערה.
<קרן רוט איטח: בשנה האחרונה אנחנו מתחילים בפיילוט של תכנית "אבות עם בנים" בשיתוף פעולה של מינהל חברה ונוער בתוך הרשויות המקומיות, בעשרה ישובים.
<קרן רוט איטח: התכנית נקראת כאמור "אבות ובנים" שמטרתה לעודד פעילות ספורטיבית, כדורגל בקרב בנים ואבות.
<קרן רוט איטח: אבות ובנים מוזמנים למשחקי כדורגל שהבנים מאותרים כילדים שהם על הרצף הסיכון.
<קרן רוט איטח: בנוסף לזה, כפי שיאיר ציין, יש את התכנית "כן לספורט לא לסמים" – תכנית שמפועלת בחינוך ההתיישבותי.
<קרן רוט איטח: נמצאים כאן חבריי ממינהל החינוך ההתיישבותי שיתייחסו יותר לתכנית הזאת.
מוחמד ברכה: בבקשה מנחם דרוקר, תציג את עצמך, אתה חדש בוועדה.
<מנחם דרוקר: שלום.
<מנחם דרוקר: אני המפקח על הספורט בפנימיות במינהל לחינוך התיישבותי.
<מנחם דרוקר: לפני שלוש שנים בשיתוף פעולה עם הרשות התחלנו בפיילוט בכפרי הנוער בנושא של "כן לספורט לא לסמים", כפרויקט בחמישה כפרי נוער.
<מנחם דרוקר: בפרויקט הזה השתמשנו בערכה שהכינה הרשות.
<מנחם דרוקר: הפרויקט הזה נחל הצלחה אדירה בשנה הראשונה, כל חמשת הכפרים המשיכו גם לשנה השנייה.
<מנחם דרוקר: יש לי כאן משובים נהדרים - - -
מוחמד ברכה: למה הגעתם למסקנה שצריך להפעיל את התכנית, בגלל שזיהיתם שיש זליגה לכיוון של סמים, או שזה עניין ערכי?
<מנחם דרוקר: אנחנו טיפלנו בעיקר בילדים שאין להם שום קשר לסמים, אין להם קשר לסמים.
<מנחם דרוקר: ילדים בכיתות יותר נמוכות, בעיקר ילדים שבאמת לא משתמשים ולא עוסקים וגם לא עוסקים באלכוהול.
<מנחם דרוקר: המוטו של התכנית הזאת היה לקחת קבוצה נבחרת ולתת להם גאוות יחידה במסגרת הפנימייה, להפעיל איזה ענף ספורט שהם יבחרו.
<מנחם דרוקר: אנחנו נתנו להם בחירה חופשית שהם במשך שנה שלמה במפגש של פעם בשבוע עם הפעלה של מאמן מומחה בענף הספורט.
<מנחם דרוקר: לאחר מכן יש שיחה עם עובדת סוציאלית או יועצת מתוך הכפר שנותנת במה לשיחה על פי הערכה שהם בנו.
<מנחם דרוקר: זו ערכה מאוד טובה ומאוד מוצלחת.
<מנחם דרוקר: באמת זה עבד יפה.
<מנחם דרוקר: בשנה השנייה נכנסו לפיילוט הזה עשרה כפרי נוער.
<מנחם דרוקר: בשנה השלישית זה קפץ לשמונה עשר.
<מנחם דרוקר: בשנה האחרונה לא היה כלום.
<מנחם דרוקר: כי היה איזו נתק של כספים, תקצוב.
<מנחם דרוקר: הרשות מתקצבת 50% מהעלות.
<מנחם דרוקר: יש matching של הכפר בשיעור של 25% מהעלות ו- 25% נותן המינהל, המשרד.
<מנחם דרוקר: בשנה האחרונה זה לא עבד.
מוחמד ברכה: איפה התקלה?
<מנחם דרוקר: למרות שזה לא עבד בשישה או שבעה - -
<יאיר גלר: זה עבד בחלק גדול.
<מנחם דרוקר: במימון מלא של המשרד ושל הכפר.
מוחמד ברכה: מי לא מילא את חלקו?
<מנחם דרוקר: הרשות.
<מנחם דרוקר: אני רק רוצה לבקש.
<מנחם דרוקר: אנחנו עשינו את שלנו, נתנו את כל מה שאפשר, אנחנו נשמח שהרשות תשתתף.
<מנחם דרוקר: אני אומר שזה לא בגלל שהרשות לא רצתה לתת, היו שם בעיות פרוצדוראליות, אני לא רוצה להיכנס לזה.
<מנחם דרוקר: הבעיה היא שלהם, אני לא יודע מה היה שם, היו שם חילופי תפקידים.
<יאיר גלר: אין שום קשר.
<יאיר גלר: אני אסביר.
<מנחם דרוקר: תסביר.
<מנחם דרוקר: אני לא יודע, אני לא כל כך מעורה בדברים הפרוצדוראליים האלה.
<מנחם דרוקר: מתוך ניסיון שזה עבד, זה עבד נהדר והמשובים היו נהדרים וכל כפר נוער רצה להמשיך.
<מנחם דרוקר: ענפי הספורט היו מגוונים ביותר, זה לא רק כדורגל.
<מנחם דרוקר: זה קרטה, האבקות ואפילו פעילות של משיכת חבל.
<מנחם דרוקר: בכל הדברים האלה לקחו קבוצה, בנו אותה כקבוצה יחידה עם גאוות יחידה למקום שלה, נתנו לה פעם בשבוע את הזמן שלה – זה עבד פנטסטי.
מוחמד ברכה: התכניות האלה, השאלה מוצגת לכולם גם לרשות ולגם למשרד החינוך, האם אנחנו מחפשים את המטבע מתחת לאור?
מוחמד ברכה: זאת אומרת שאנחנו מקיימים תכניות כאלה איפה שיש אפשרות להקים, לא איפה שצריך להקים.
מוחמד ברכה: יכול להיות שיש מקומות נדחים שחווים מצוקה ואפשרות להתדרדרות לכיוון של סמים ששם אף אחד שם לא יכול לקחת את הפרויקט לידיים.
מוחמד ברכה: למשל כמה כפרי נוער יש להם את המשאבים, את היכולת, האם אנחנו שמים את הכסף במקום הנכון?
<יאיר גלר: קודם כל מילה אחת - - -
<דודו מלכא: יש כאן "פינג-פונג".
<דודו מלכא: אציג את עצמי, שמי דודו מלכא - - -
מוחמד ברכה: תציג את עצמך כשאתן לך את רשות הדיבור.
מוחמד ברכה: יאיר יסיים ואחר כך אתה תדבר.
<יאיר גלר: הרשות מגדילה גם בשנת 2015.
<יאיר גלר: יש כוונה להגדיל משמעותית את היקף הקבוצות.
<יאיר גלר: יחד עם זאת, אנחנו פועלים לאו דווקא ברמה של תקצוב כל קבוצה וקבוצה.
<יאיר גלר: כלומר, לאחר שאנחנו מניעים את אותה יוזמה, עם אותה תכנית.
<יאיר גלר: אנחנו צפינו שהשנה המינהל ייקח על עצמו את כלל התקצוב.