GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: על דעת כל חברי הוועדה, כרגע סופחת לחברים, אנחנו נבקש שנושא בדיקת הפטיטיס C יכנס לבדיקה השגרתית של האסירים במסגרת בדיקת הדם שנעשית להם, כמובן בתאום משרד הבריאות גם בתיאום הפרוצדורלי שמצריך כולל ההפניה לטיפול לקופות החולים או במסגרת השב"ס, שהם יפנו לטיפול ככל המטופלים.
רוברט אילטוב: יש לי שאלת הבהרה לאנשי המקצוע.
רוברט אילטוב: האם כל אחד שאובחן בנגיף הפטיטיס C חייב בטיפול מידי?
<אורן שיבולת: התשובה היא חד-משמעית, לא.
<אורן שיבולת: יש תעדוף.
<אורן שיבולת: גם השר נתן על זה את הדעת.
<אורן שיבולת: כיום אנחנו מטפלים רק באנשים שיש להם מחלת כבד מתקדמת.
<אורן שיבולת: אם התרופות האלה היו בזיל הזול הייתי מטפל בכולם.
<אורן שיבולת: זו ההרגשה של כולם, של דוקטור גפט של מיכל ושל כולם, אין שום ספק בזה.
<אורן שיבולת: כוון שהעלויות הן גדולות לכן התעדוף הוא לאנשים עם מחלת כבד מתקדמת.
<אורן שיבולת: בעולם מטפלים גם באנשים עם מחלת כבד פחות מתקדמת.
<אורן שיבולת: היום יש המלצה להמתין עם אנשים, מהאוכלוסייה הכללית, עם מחלה כבד קלה מאוד שהם לא מכורים לסמים, את זה אנחנו יודעים כי בש"ס אנחנו לא יודעים.
<אורן שיבולת: בערך כ-45% מכלל הנשאים יש להם מחלת כבד בדרגות מתקדמות, F3 ו-F4, זה סדר הגודל.
תמר זנדברג: וסיכויי ההחלמה בדרגות מתקדמות, הן יותר נמוכים מאשר בדרגות נמוכות יותר?
<אורן שיבולת: בעבר זה היה מאוד משמעותי.
<אורן שיבולת: היום זה פחות משמעותי כי הטיפולים הם כל כך יעילים שאחוזים יורדים קצת.
<אורן שיבולת: כמו שמיכל אמרה יש כל מיני דברים קטנים, אבל באופן עקרוני הטיפולים הם כל כך יעילים שבמרבית האנשים אפשר לטפל.
<אורן שיבולת: התרופות האלה מחוסרות תופעות לוואי ועם אחוזי ריפוי של מעל ל-85%, אם אהיה בצד המקל, וגם 95% אם אני הולך על הצד המחמיר.
<מיכל כרמיאל-חגי: ברשותך, בהקשר למה שאמר מר אורן שיבלת.
<מיכל כרמיאל-חגי: כמי שמטפלת באוכלוסייה הספציפית הזאת, חלק גדול יישארו מחוסרים.
<מיכל כרמיאל-חגי: חלקם הם אנשים גם עם מחלה מתקדמת שאני לא יכולה להציע אפילו את התרופות שכבר אינן נמצאות בעולם הגדול אלא רק אצלנו, שהם הזריקות והכדורים.
<מיכל כרמיאל-חגי: הם יישארו ללא הדבר הזה.
<מיכל כרמיאל-חגי: באיזה מקום, לי זה מאוד קשה שבגלל התחושה שאין לנו אותן בסל.
<מיכל כרמיאל-חגי: הערה שנייה, הפרויקט שמוצע כאן הוא פרויקט מופלא.
<מיכל כרמיאל-חגי: זה באמת מקום שאפשר גם לאבחן, גם מניעתי וגם הדבקתי, לעצור את גלגל הרשע הזה.
<מיכל כרמיאל-חגי: הייתי מוסיפה שכדאי לערב גם את משרד הרווחה בשאלה של מרכזי נגמלים, כפרי נגמלים וקבוצות.
<מיכל כרמיאל-חגי: זאת קבוצה שאפשר לעשות אתה דברים נפלאים.
<מיכל כרמיאל-חגי: הרושם שלנו ב"עמותת הדרך", החבר'ה שנכנסו לפרויקט הזה, המוטיבציה להצלחה בגמילה וגם בשינוי אורח החיים שלהם היה גבוה יותר.
<מיכל כרמיאל-חגי: הם קיבלו שני דברים בתוך התהליך הזה.
<אהרון שבי: "עמותת הדרך", אפרופו זה משרד הרווחה.
<אהרון שבי: זה מרכז שאנחנו מפעילים באמצעות "עמותת הדרך".
תמר זנדברג: היא מציעה להרחיב את הפרויקט גם לפרויקטים נוספים שלכם כמו כפרי נגמלים.
<אהרון שבי: בעיקרו של דבר זו אופציה אפשרית.
<אהרון שבי: נכון לעכשיו כמו שציינתי אנחנו מסתובבים סביב המספר של 100 מוכרים, שמעבר לטיפול הסוציאלי שזה הייעוד שלנו, הם מקבלים גם את הליווי של רופאים ובתקופות ספציפיות חלקם מקבלים את התרופות למחלה.
<אהרון שבי: בגדול, כל תכנית שתהייה יהיה אפשר להרחיב אותה.
<אהרון שבי: בסופו של דבר אנחנו נקבל אותה.
<חוליו בורמן: אני מבקש להתייחס לעניין ה-300 שקל.
תמר זנדברג: אני מגיעה לזה.
תמר זנדברג: אני מסכמת בשני דברים.
תמר זנדברג: האחד, בנוגע לסוגית האסירים, בשם הוועדה נעשה פנייה משותפת לשרי ביטחון פנים והבריאות.
תמר זנדברג: נתריע בפניהם על הבעיה הזאת.
תמר זנדברג: נבקש להכניס את הבדיקה כוון שהדבר ידוע, בשים לב גם למדיניות של משרד הבריאות, אבל גם במדיניות הידועה יש לנו כאן אוכלוסייה שהיא בסיכון והיא ידועה.
תמר זנדברג: הדבר השני, ההשתתפות עבור אותו טיפול שהוא נפוץ במיוחד באוכלוסיית המכורים והנגמלים.
תמר זנדברג: כאן יש שני דברים.
תמר זנדברג: זה גם נושא של סל התרופות, אבל לא רק.
תמר זנדברג: כלומר, נניח שזה לא בסל התרופות ויש השתתפות עצמית של אנשים שמטופלים בתכניות.
תמר זנדברג: פה זו באמת שאלה של למצוא כסף.
תמר זנדברג: סל התרופות זו שאלה של מדיניות.
תמר זנדברג: אנחנו נכנסים כאן לשאלה האם תרופה מצילת חיים אחרת למשהו אחר היא חשובה יותר.
תמר זנדברג: אלו שאלות גדולות.
תמר זנדברג: כאן יש אוכלוסייה ספציפית שסובלת ממחלה, שחלק מהתרופות נמצאות בסל התרופות וזה מכוסה, וחלקה של האוכלוסייה המוחלשת במיוחד לא.
תמר זנדברג: כאן זה להכניס גם אותה לסל התרופות או למצוא מימון באחת התכניות לכיסוי ההשתתפות העצמית לאותם אנשים במסגרת.
<חוליו בורמן: בואו נתחיל עם אלה שנמצאים בקטגוריה של סל התרופות ואין להם כסף.
<חוליו בורמן: זו הקבוצה המידית שאנחנו צריכים לטפל בה.
<חוליו בורמן: אלה שנכנסים לסל התרופות, קודם כל אנחנו עומדים בפני הסל לשנת 2016, אבל זה יהיה פנטסטי בשבילם אם היינו יכולים לעשות תוספת לסל עוד השנה.
רוברט אילטוב: על כמה אנשים מדובר?
<חוליו בורמן: כמה אנשים מטופלים יש לנו במרכזי מתדון?
<חוליו בורמן: עשינו קודם את החישוב- - -
תמר זנדברג: ניסינו לעשות את החישוב הזה.
תמר זנדברג: הגענו לכמה מאות עד 1,000.
תמר זנדברג: בוא נאמר 1,000 כפול 900 שקל לשלושה חודשים.
תמר זנדברג: 900 אלף.
תמר זנדברג: זה כולם.
תמר זנדברג: כסף קטן, זו רזרבת שר במשרד קטן.
<חוליו בורמן: יש פטור מהשתתפות עצמית למחלות קשות.
<חוליו בורמן: יש אנשים שיש להם מחלה כמו HIV שלא משלמים השתתפות עצמית.
<חוליו בורמן: אפשר למצוא כאן הגדרה מסוימת ולא לכל מי שיש לו.
<חוליו בורמן: לאלה שהם נגמלים מסמים - - -
תמר זנדברג: מי מעניק את הפטור הזה?
תמר זנדברג: משרד הבריאות?
תמר זנדברג: אנחנו נפנה לסגן שר הבריאות גם בנושא הזה.
תמר זנדברג: נציין בפניו את האוכלוסייה.
תמר זנדברג: מנהלת הוועדה אם את צריכה עוד פרטים יש לך את שמות המשתתפים כדי לברר את הפרטים.
תמר זנדברג: אנחנו נפנה למשרד הבריאות ונבקש לתת תשומת לב מיוחדת לנושא הזה.
תמר זנדברג: בסך הכול נמצאות כאן אוכלוסיות שהן בסיכון, הן זקוקות לטיפול רפואי.
תמר זנדברג: הטיפול הרפואי קיים, הוא נמצא.
תמר זנדברג: יש לנו כאן בעיית כשל עם האסירים או בעיית תקציבית במקרה של הנגמלים.
תמר זנדברג: התרשמנו שמשרדי הממשלה בסך הכול מודעים לנושא ויש טיפול, הוא קיים, גם הרפואי וגם במסגרת הטיפול במוכרים ונגמלים וגם דרך משרד הרווחה.
תמר זנדברג: זה פוש קטן שאפשר לסייע בנושא הזה.
תמר זנדברג: אנחנו נעשה את זה.
תמר זנדברג: אנחנו נפיץ למוזמנים את התשובות כשהן תתקבלנה.
תמר זנדברג: נמשיך לעקוב אחריו.
תמר זנדברג: תודה רבה ליוזמים, תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
תמר זנדברג: שלום לכולם, בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
תמר זנדברג: יושבת ראש הוועדה, מנהלת הוועדה, חברי הכנסת ינון מגל ואלי כהן, מוזמנים יקרים, חברות וחברים.
תמר זנדברג: אנחנו מנהלים את הדיון הזה, בנושא תופעת הסמים המסכנים, בניגוד לסמים המסוכנים, כאשר לפני כמספר שבועות, היינו בדיון כזה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
תמר זנדברג: מעניין שהוועדה ההיא, שהיה חשוב לנסות ולמנוע מהוועדה הזו לעסוק בנושא הקנאביס הרפואי, דווקא אין לה בעיה ששתי הוועדות יעסקו בנושא הזה, כך שאני שמחה שהמאבק בסמים מסכנים מתנהל בשתי וועדות וקיבלו גם דוח מצב בתחום השימוש ב"חוק הסמים המסכנים".
תמר זנדברג: בכנסת הקודמת, הייתי פעילה בחוק הזה ובעצם בפריצת הדרך החשובה, כאשר הכנסת נתנה לכם את הכלים על מנת שלא לרדוף בכל פעם אחרי איזה שינוי בחוק, אלא להחיל את "חוק הסמים המסכנים" על משפחות של חומרים ובעצם לצאת עם כלי אכיפה יותר טובים.
תמר זנדברג: שמענו על כלי האכיפה האלה, על מה שנקרא "הפיצוציות ברחוב", אלא מה, הגענו למצב בו הסמים המסכנים, הסחר וכתוצאה מכך גם השימוש בהם מתרחב מאוד באמצעים אחרים, כמו למשל מספרי טלפון.
תמר זנדברג: אני גרה בתל-אביב ומסתובבת בעיר, אני רואה גרפיטי, לפעמים שירים, לפעמים ציורים ולפעמים מספרי טלפון שבעצם מובילים למספרי טלפון של משלוחים וזה מבלי שדיברנו על האתרים.
תמר זנדברג: נמצאת אתנו דוקטור עדי ענבר, שכתבה מסמך שמיד נדון במה שעולה ממנו, מסמך המתייחס גם על סחר בסמים מסכנים בפייסבוק וברשתות החברתיות.
תמר זנדברג: אולי צריך שמישהו יציג, אם אינני טועה ותתקנו אותי, לא לנו לחברי הכנסת צריך להציג את הסכנה שבחומרים המסכנים, את הפגיעה שלהם ואת הצורך לעצור את השימוש הזה בכל מיני דרכים.
ינון מגל: עדיין אני חושב שחשוב לשמוע על זה.
תמר זנדברג: מיד נשמע פתיחה קצרה של דוקטור חיים מהל מהרשות למלחמה בסמים, לאחר מכן נשמע את המשטרה.
תמר זנדברג: ברצוני לציין שארצה להתמקד גם בעקבות הדיון הקודם.
תמר זנדברג: קיבלנו מכם נתונים די מפורטים, בנוגע לאכיפה של הפיצוציות ושל האכיפה הפיסית ברחוב.
תמר זנדברג: הייתי רוצה שנפתח ונשכלל כאן את הדיון בנוגע לאכיפה בטלפון, ברשתות החברתיות ובאינטרנט.
תמר זנדברג: מה הם הכלים שלכם?
תמר זנדברג: האם יש לכם מספיק כלים?
תמר זנדברג: אולי הכנסת צריכה לשכלל או לפתח את הכלים האלה?
תמר זנדברג: לצערי נמנע ממנכ"ל איגוד האינטרנט להגיע, הם בדיון על הסייבר, אנחנו נלך בין שתי וועדות.
<חיים מהל: כשאנחנו מדברים על "סמי פיצוציות", אנחנו מדברים על שלושה סוגים, משפחות של סמים שאנחנו רואים שמוכרים שם: קבוצת הקנבינואידים סינתטיים, שהחבר'ה קוראים לזה "נייס גאי", אבל זה סתם שם ובתוכו יכולים להיות כל מיני חומרים.
<חיים מהל: הקבוצה השנייה הם מתאמפטמינים שהם חומרים ממריצים והקבוצה השלישית אלה סמי אונס שנמצאים בכמות קטנה מאוד וגם מתאמפטמינים.
<חיים מהל: אם אנחנו מדברים על נוער, זה פחות מעניין אותנו כי מי שמשתמש בהם הם בעיקר אנשים מבוגרים שמזריקים את זה ומבעירים עם זה אש ויש עם זה המון צרות.
<חיים מהל: הקבוצה הגדולה שאנחנו רואים היום, הם קנבינואידים סינתטיים, שבניגוד למה שחושבים זה לא קנאביס.
<חיים מהל: אם אתה מחפש בבדיקות שתן או דם תוצרים של קנאביס, אתה לא מוצא את זה כי אלו חומרים אחרים, אבל הם עובדים על אותם רצפטורים במוח ומכאן שהשפעתם דומה להשפעת הקנאביס, רק הרבה יותר גדולה, היא יכולה להיות פי חמש, פי 40 ופי 200 יותר גדולה.
<חיים מהל: זה משהו הרבה יותר חזק, מובן מאליו שכל דבר שהוא יותר חזק הוא גם יותר מסוכן.
תמר זנדברג: איך החומרים האלה מיוצרים?
<חיים מהל: לרוב, הם מיוצרים בסין ובדרך כלל אף אחד לא רוצה להתעסק עם הסינים.
<חיים מהל: זה עובר בצורת אבקה לכל העולם, כתוספי מזון ודברים דומים.
<חיים מהל: לפעמים, זה לא מגיע ישר מסין לישראל אלא דרך סקוטלנד ומקומות אחרים.
<חיים מהל: המשטרה תפסה בבאר-שבע כמות של 4 או 6 טון, מתקנים אותי זה היה 3.5 טון, רק שתבינו את סדר הגודל, את זה מערבבים בארץ עם אצטון ומזה יוצא חומר - - -
<מיקי אריאלי: ובתוך האצטון היה חומר פעיל תרופתי שגם היה רעיל.
<חיים מהל: נכון מה שאומר מיקי, אבל למה לסבך את זה?
<חיים מהל: בגדול, בערבוב האבקה עם האצטון אתה מקבל נוזל, שאותו אתה מתיז על עלים, צמחים, על רסק של צמחים ואת זה מעשנים ועושים מזה חליטות וכן הלאה, זה הרעיון.
<חיים מהל: מאוד קשה לאתר את החומרים האלה, למרות שיש היום בדיקות שמוצאות את זה, בניגוד למה שאומרים שאין בבדיקות.
<חיים מהל: מדובר בחומרים סינטטיים שלא את כולם אתה מייצר במעבדה, פעם אתה מייצר ככה ופעם קצת אחרת.
<חיים מהל: מאחר ויש כ- 40 חומרים שהמשטרה והמחלקה לפשע פרמצבטי יודעות שמסתובבים בארץ, אולי יש יותר, גם אם מצאת 20 מתוך החומרים האלה, יכול להיות שלקחת אחד מתוך ה- 20 האחרים ואז אני לא מאתר אצלך.
<חיים מהל: די קשה לאתר את זה וזה גם יוצא מהר מאוד מהגוף.
<חיים מהל: ההשפעות של זה הן די קשות.
<חיים מהל: אקח למשל את היחידה המטפלת בכ- 20 בני נוער, אשפוז וגמילה, מגיל 14 עד גיל 25 שנמצאת ב"מלכישוע", בשנתיים האחרונות הגיעו לשם 60% בגלל החומרים האלה.
<חיים מהל: 60%, צריך להבין את הנתון הזה.
<חיים מהל: לא בגלל הרואין ולא קוקאין, 60% - - -
תמר זנדברג: איך הם מגיעים למקומות האלה?
<חיים מהל: חלק מגיעים מרצון, כי הם מרגישים שמשהו לא טוב קורה להם.
<חיים מהל: הם נעשים פסיכוטיים, אלימים, תופעות שלא הכרנו עם סמים אחרים.
<חיים מהל: ההרואין הוא סם מאוד קשה, אבל הוא בסך הכול מרגיע, פה יש אנשים שזה פורץ אצלם.
<חיים מהל: <קריאה:> יש לך אחוזים ביחס לקנאביס, לכמות המעשנים.
<חיים מהל: אתה יכול להעריך?
<חיים מהל: אני לא יכול לתת לך נתונים של כמה משתמשים לעומת זה, אולי חבריי יגידו.
<חיים מהל: אתה רואה הרבה יותר מתאשפזים בגלל קנבינואידים סינתטיים.
<חיים מהל: באותו מקום - - -
תמר זנדברג: הם מאושפזים בבתי חולים או ב"מלכישוע"?
<חיים מהל: גם בבתי חולים.
<חיים מהל: אם אני אומר שהם מתאשפזים לגמילה, צריך להבין שבמקביל יש כאלה שמתאשפזים בבתי חולים.
תמר זנדברג: לגמילה קשה לנו מאוד להשוות.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים שחלק מאלה שמגיעים לגמילה כתוצאה משימוש בקנאביס, מגיעים כתוצאה מכך שנותנים להם את זה כאופציה לחלופת מעצר.
תמר זנדברג: את זה שמענו בשני דיונים.
תמר זנדברג: אני שואלת, בואו נשווה לאלה שמגיעים לבתי חולים לטיפול כתוצאה מזה שקרה משהו לגוף או לנפש שלהם.
<חיים מהל: אני מסיים בעוד כמה משפטים ואחר תפתחו את זה לדיון.
<חיים מהל: אני אוכל לומר לכם שאם נעבור היום במחלקות הפסיכיאטריות, אין היום מחלקה פסיכיאטרית בארץ שלא תמצא שם מישהו שהתאשפז בגלל קנבינואידים סינתטיים או נייס גאי כמו שהם קוראים לזה.
<חיים מהל: אין דבר כזה.
<חיים מהל: אם אני שואל את החברים שלי הפסיכיאטריים שהם בחדרי מיון, אין כמעט יום שהם לא פוגשים אנשים במצבים כאלה.
<חיים מהל: אני מספר על גמילה, גם לגמילה מגיעים, הגמילה היא מאוד קשה.
<חיים מהל: בדרך כלל גמילה זה משהו של שבוע-עשרה ימים, פה אתה רואה סימנים אחרי חודשיים-שלושה.
<חיים מהל: על כן, גם אם הוא נגמל- - - <קריאה:> מה, מתמכרים לנייס גאי?
<חיים מהל: מתמכרים.
<חיים מהל: יש כאלה שמתארים שהם קמים בלילה.
<חיים מהל: שבועיים-שלושה אחרי שהוא רק התחיל להשתמש הוא קם בלילה ומחפש את הבאנג, לפעמים חמש-שש פעמים בלילה.
<חיים מהל: זה משהו מדהים הדבר הזה.
<חיים מהל: מדובר כאן בחומר שבעצם אתה אומר "זה רעל", אתה לא מבין למה אנשים לוקחים את זה, איפה פה ההנאה הגדולה?
תמר זנדברג: איך פיזית משתמשים בזה?
<חיים מהל: פיזית, משתמשים כמו קנאביס כיוון שמתיזים את זה על צמחים.
<רוני ברקוביץ: עישון, שאיפה, בליעה, הזרקה.
<חיים מהל: כן, אבל בעיקר עישון.
<חיים מהל: בעצם, הרבה פעמים מגיעים אנשים ואומרים "אני לא יודע אם השתמשתי בקנאביס או קנבינואידים", כי צורת השימוש זהה, מישהו נתן לו סיגריה עם ג'וינט מרוסס.
<חיים מהל: אבל, ההשפעות הן אחרות, כלומר, מי שבקיא בשימוש בקנאביס מרגיש מיד את ההבדל מכיוון שהחומר הסינתטי הוא אחר, זה לא אותו דבר.
<רוני ברקוביץ: גם אין לו שימושים רפואיים, בניגוד לחומרים האחרים.
<רוני ברקוביץ: השימוש של קנבינואידים סינתטיים, זה רק לגרום הרגשה טובה, אין לו שימושים אחרים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים על האשפוזים, אולי פאולה תגיד על כך משהו.
<רוני ברקוביץ: הרופאים בחדרי המיון, מעדיפים לטפל בהרואין או קוקאין כי הם יודעים מה הוא לקח והם יודעים איך לטפל בו.
<רוני ברקוביץ: כאן, הם לא יודעים מה הוא לקח ולכן אי אפשר לדעת לטפל בו.
<רוני ברקוביץ: הטיפול כאן הוא בעיקר טיפול תומך, לתת נוזלים.
<רוני ברקוביץ: החומרים האלה הם סופר מסוכנים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו באגף, שגם ברק רואה את כל החומרים וכותב אותם, חומרים כל כך מסוכנים שאנחנו רואים מה הם מכילים, לפעמים עם שילובים של חומרים אחרים.
<רוני ברקוביץ: רק לשבר את האוזן, הוזכרה כאן התפיסה בבאר שבע של 3.5 טון, גם אני וגם ברק הופענו בבית המשפט כעדים מומחים, הוא קיבל 3 שנים בכלא מאסר בפועל, אחר כך הורידו לו חצי שנה.
<רוני ברקוביץ: חוץ מסם הפיצוציות שהיה שם, חומר PB 22, היה שם ערבוב עם חומר אחר, דוקסיפין, שזה חומר אנטי-פסיכוטי כלומר ערבוב של החומר האנטי-פסיכוטי.
<רוני ברקוביץ: הכול מגיע מחו"ל ופה מייצרים אותם.
<רוני ברקוביץ: השילוב של כל החומרים, שעשרות אלפים היו מיועדים לדרום ובעזרת המשטרה זה נמנע, זו סכנה מידית ומוחשית.
<ברק שפירא: יש DHC בחומר הזה?
<רוני ברקוביץ: לא.
<ברק שפירא: אני מבקש להבהיר, לא מדובר בקנאביס יותר פוטנטי.
<ברק שפירא: למרות הדמיון במנגנון הפעולה, יש בקנבינואידים הסינתטיים האלה השפעות שונות ויותר חזקות.
<ברק שפירא: כלומר, לא מדובר בחומר רק יותר פוטנטי, היותר אפקטיבי.
<ברק שפירא: כך שמגוון תופעות הלוואי שמתקבלות, כאשר מישהו צורך אותם, הן שונות ויותר חזקות מאשר מהקנאביס.
<ברק שפירא: זה מאוד חשוב.
תמר זנדברג: מה ההבדל בין יותר פוטנטי ליותר אפקטיבי.
<ברק שפירא: פוטנטיות זה בעצם כמה מנה צריך כדי לקבל השפעה.
<ברק שפירא: כאשר אפקטיביות זה מגוון ההשפעות שמתקבלות.
תמר זנדברג: הבנתי, זה לא אותו דבר רק יותר חזק, זה תפוחים וענבים.
<ברק שפירא: אם אדוויל זה 200 מ"ג ואקמול זה 500 מ"ג, אז אדוויל הוא יותר פוטנטי כי להשפעה שלו צריך רק 200 מ"ג.
<ברק שפירא: בחומרים האלה, כמובן שיש יותר פוטנטים.
<ברק שפירא: צריך פחות, צריך מיליגרמים בודדים כדי לקבל השפעה, אבל הם גם יותר אפקטיביים, הם משפיעים יותר חזק מקנאביס, מתקבלות תופעות לוואי שהם גם פסיכוזה שהן לא מתקבלות בקנאביס.
<רוני ברקוביץ: גילינו, שאנשים איבדו את ההכרה והתאשפזו אחרי ארבעה שאיפות, כי לא ידעו איך קוראים להם.
<רוני ברקוביץ: כלומר, אחרי שאיפה אחת או שתיים - - -
<חיים מהל: אני מבקש לסכם, כי חתכו אותי.
<חיים מהל: אני חייב להגיד שלא כמו ביתר הסמים, כל מי שלוקח נפגע.
<חיים מהל: כלומר, יש אנשים שיעברו את זה בשלום וייהנו בדרכם.
<חיים מהל: צריך לדעת שיש מגוון תגובות לאותו סם.
תמר זנדברג: בבקשה, חבר הכנסת ינון מגל ואחריו המשטרה.
ינון מגל: לצערי אני לא יכול להישאר כאן לאורך כל הדיון, אני אצא לדיון אחר ואשתדל לחזור אחר כך.
ינון מגל: חשוב לי להגיד, שאנחנו רואים כאן עולם הפוך.
ינון מגל: עולם שבו יש חומר, בגלל שלא מאשרים את הקנאביס בתהליך שאנחנו מנסים להוביל, חומר שיש לו סגולות רפואיות, חומר שהוא יכול להיות בפיקוח, חומר שההשפעות שלו הרבה פחות מסוכנות, נוצר מצב שהשוק מחפש תחליפים.
ינון מגל: אז מה מוצאים?
ינון מגל: רעל.
ינון מגל: מוכרים לאנשים רעל, כל מיני חומרים סינתטיים ותרופות מסוכנות שמרססים ומחברים אותם עם אצטון.
ינון מגל: אתם אומרים את זה, אלו הנתונים שאתם מוסרים.
ינון מגל: המערכת כולה מבינה, שיש עשרות חנויות כאלה ובני נוער מעשנים את החומרים המטורפים האלה.
ינון מגל: מישהו שעישן את זה אמר לי, שזה היה פשוט משהו מוטרף מה שעבר לו בראש.
ינון מגל: אתם אומרים שהרבה יותר אנשים מתאשפזים בבתי חולים ובמחלקות שיקום, בגלל החומרים האלה וזה במקום ללכת למהלך שמשחרר את הלחץ הזה.
ינון מגל: בסוף, אנשים מחפשים מה יכול לתת להם להירגע.
ינון מגל: תכף נשמע את המשטרה, כמה קשה להתמודד עם הדבר הזה וכמה הדבר הזה הוא מורכב ובעייתי.
ינון מגל: אם הייתה אפשרות חברתית להשתמש בצמח שהוא טבעי, שהוא הרבה פחות מסוכן, שהוא יכול להיות בפיקוח ולעשות את זה מינורית, בצורה זהירה, מדודה עם כל הרשויות.
ינון מגל: בכל דיון אני אומר את זה, עם הרשות למלחמה בסמים ועם המשטרה ועם משרד הבריאות ועם המשרד לביטחון פנים.
ינון מגל: עם כולם ללכת למהלך שמסדיר את השוק ונותן לדבר הזה להיות מפוקח, אז לא נתמודד עם רעלים, פשוט רעלים שמכניסים לבני נוער.
ינון מגל: אצטון, אנשים מעשנים אצטון עם כל מיני חומרים שאני לא מבין מה הם.
ינון מגל: אין בהם שום דבר טוב, שום סגולה, אין שום דבר חיובי בתוך הדבר הזה ותל-אביב מוצפת בדברים האלה.
ינון מגל: לא רק תל-אביב, זה בכל בארץ.
ינון מגל: אני אומר שבמקום שנהייה חלם, במקום שנהייה עולם הפוך, צריך לקחת את המסקנות מהדיון הזה, לעשות דרשני כמו אנשים מבוגרים ולהמשיך הלאה למסקנות פוזיטיביות.
ינון מגל: אי אפשר בכל דיון להגיד זה מסוכן, זה רע, בואו נלחם כעת בכל דבר.
ינון מגל: צריך תפיסה משולבת של הדבר הזה, לראות איפה אנחנו משחררים לחץ, בדברים שאנחנו יודעים שיש בהם גם סגולות כמו בקנאביס רפואי למשל, או בקנאביס שיכול להיות בשימוש בשעות הפנאי בצורה מפוקחת ומינורית מאוד.
ינון מגל: לאפשר לחברה, להתנהל כמו חברה מתוקנת ולא לגרום בסופו של דבר לאיזה שהן מוטציות, פטריות שמובילות לרעל חברתי.
ינון מגל: תודה.
<איתן גרוני: ניסו בהולנד את השיטה שלך, עכשיו הולנד מסירה - - -
ינון מגל: מנסים את זה בקולורדו, מנסים את זה בוושינגטון ומנסים את זה - - -
<אתי כהנא: אתה יוצא בהנחה שזה בא על חשבון זה, אתה ממש לא מבין, זה ממש לא.
ינון מגל: בוודאי שזה בא על חשבון זה, זה בגלל שקנאביס לא מאושר לעישון מעשנים את זה - - -
<אתי כהנא: ממש לא.
<אתי כהנא: יש עולם לזה ויש עולם לזה, למרבה הצער.
ינון מגל: זו תפיסת העולם שלכם, שמביאה לזה שאנשים מעשנים בניגוד לחוק ואנשים מוכרים - - -
אלי כהן: למה זו תפיסת עולם שלהם, אני חושב שהם קצת יותר מקצועיים.
אלי כהן: אני בטוח שהם לא יתווכחו אתך - - -
ינון מגל: יש לנו נתונים מהולנד שמראים - - -
תמר זנדברג: יש לנו נתונים.
אלי כהן: הרשות למלחמה מסמים מבינה קצת יותר מאתנו בנושא.
ינון מגל: אני לא בטוח.
תמר זנדברג: חבר הכנסת אלי כהן, יש לנו נתונים - - -
אלי כהן: למה את לא נותנת לו לסיים.
תמר זנדברג: הוא היה בקריאת ביניים, אנחנו עכשיו עוברים למשטרה.
תמר זנדברג: בדיון הקודם שהחרמת, אבל אם היית משתתף היית שומע שיש לנו נתון השוואתי מהרבה מדינות.
תמר זנדברג: נתון שממנו עולה בצורה ברורה, שיש תחליפיות בין החומרים.
תמר זנדברג: יש תחליפיות בין קנאביס, לבין אלכוהול וסמים.
תמר זנדברג: יש לנו כאן מסמך של מרכז המחקר והמידע.
אלי כהן: אנחנו לא בגישה של להחרים.
אלי כהן: יחד עם זאת, כפי שאני אומר לך, את מוזמנת לבוא ולהקים לשדולה לטובת הקנאביס הרפואי.
אלי כהן: תקימי שדולה, תובילי את זה ותעשי את זה.
אלי כהן: צריך לבוא ולזכור, שיש תופעה משמעותית של סמים בקרב בני נוער.
אלי כהן: אני מזמין אותך, לא רק לאזורים האלה אלא גם למקומות אחרים, כדי לראות את הרעה החולה של התופעה הזאת.
אלי כהן: אגב, אומר משהו בצורה ברורה.
אלי כהן: כמובן שלנושא של קנאביס רפואי אנחנו לא מתנגדים, לפחות אני בשם עצמי.
אלי כהן: שיהיה ברור, שלקנאביס רפואי אנחנו לא מתנגדים וזו נקודה שחשוב להבהיר אותה.
אלי כהן: יחד עם זאת, הוועדה שאת עומדת בראשה היא וועדה מאוד חשובה, הוועדה למלחמה באלימות, בנגע הסמים ובאלכוהול.
אלי כהן: זה הדבר המרכזי - - -
ינון מגל: זו בהחלט מלחמה, אני חושב שאנחנו נלחמים בנייס גאי ואולי אנחנו משחררים - - -
אלי כהן: אבל אי אפשר על כל דבר להגיד "זה בעיה, בואו נאשר קנאביס".
אלי כהן: כעת יש את הבעיה עם המדען הראשי, אז בואו נאשר את הקנאביס.
אלי כהן: זה לא פתרון לכל דבר.
ינון מגל: זה בדיוק מה שאני אומר.
ינון מגל: הנייס גאי הוא כל כך נפוץ, בגלל שלא מאשרים את הקנאביס.
תמר זנדברג: סליחה, לא שומעים כשאתם מדברים יחד.
תמר זנדברג: קודם כל, יש לנו מידע משווה מכמה וכמה מדינות שאומר בפירוש שיש תחליפיות, המסמך בנושא נדון בדיון הקודם.
תמר זנדברג: שוב, אני אשמח לשלוח אותו, קיימת תחליפיות בין החומרים.
תמר זנדברג: אנחנו נעביר לכם את זה.
<אתי כהנא: מסמך של עדי?
תמר זנדברג: זה מסמך של מכון ירושלים לחקר שווקים.
<איתן גרוני: מכון ירושלים, זו לא אסמכתא.
ינון מגל: גם אתם לא האסמכתא היחידה.
<איתן גרוני: אבל אנחנו מסתמכים על מחקרים, לא על מחקר או שניים.
<אתי כהנא: גם על עולם, שלצד הקנאביס יש בעיה חמורה מאוד, זה לא אחד על חשבון השני.
תמר זנדברג: אני אתן לכולכם את רשות הדיבור כולל חברי כנסת, מכונים, גופים אזרחיים וגופים ממשלתיים, המשטרה וכל משרדי הממשלה, בסוף הקדנציה נגבש מידע משמעותי.
תמר זנדברג: ,
<קריאה: ראיתי שילובים, של נייס גאי וקנאביס ביחד.
<אתי כהנא: ביחד, שלוקחים גם וגם.
<אתי כהנא: מה זה אומר, שזה אחד על חשבון השני?
תמר זנדברג: שבמצב כזה, אי אפשר לדעת מה משפיע.
תמר זנדברג: שמענו כאן מחיים מהל סקירה מאוד מאוד ברורה.
תמר זנדברג: בבקשה חבר הכנסת אלי כהן ואחר כך המשטרה ואחרים.
אלי כהן: ברשות
אלי כהן: כם, אני אצטרך ללכת לוועדה אחרת.
אלי כהן: היה לי חשוב, על אף לוחות הזמנים הלחוצים, להגיע לוועדה ולהגיד שאנחנו מתקדמים וגם כדי לקחת חלק בוועדה החשובה שבראשותך.
אלי כהן: חשוב שלוועדה הזאת יהיה מגוון דעות, פלורליזם, לשמוע את אלה שבעד וגם אלה שהם נגד.
אלי כהן: לבוא ולשמוע את הטיעונים המקצועיים, הרפואיים ולהתבסס בנושא של ניסיון העבר.
אלי כהן: לדעתי ולגישתי, אנחנו לא צריכים להיות המובילים העולמיים בנושא של השימוש כמו - - -
ינון מגל: אנחנו כבר לא.
אלי כהן: אני חושב שאנחנו לא צריכים להיות המובילים, אני חושב שיש לנו נושאים אחרים בהם אנחנו צריכים לבוא ולהיות המובילים, אבל, יחד עם זאת, אני יכול לומר שגם באופן אישי אשמח לשמוע כל דעה לכאן ולכאן, אנחנו לא מקובעים ולא מחרימים.
אלי כהן: אנחנו כמובן, מאוד נשמח שהוועדה תתכנס למטרתה העיקרית שהיא המלחמה באלימות, בנגע הסמים והאלכוהול, שהם בעיה משמעותית, אני בטוח שאת תקדמי אותה.
ינון מגל: אני לא חושב שהיא חורגת מהמנדט.
אלי כהן: ברשותך ינון, כמו שאני חושב שכמו שיש היום את הנושא החשוב של 'סמי פיצוציות' שצריך לאכוף אותו, אני מברך אותך שאת מקיימת את הדיון בנושא הזה, צריך עכשיו לראות איך מתכנסים לטיפול בזה ולא להסיט את הדיון לנושאים אחרים.
תמר זנדברג: בבקשה, סמי אינגר.
<סמי אינגר: ברשותך גברתי, אני מבקש להחזיר את הדיון לכותרת שלו: "המאבק בנגע סמי הפיצוציות" והאתגרים שהמאבק מציב לנו בדגש על הרשת.
<סמי אינגר: צריך לזכור איפה היינו ואיפה התחלנו, כי עשינו כברת דרך ארוכה.
<סמי אינגר: אנחנו פה באיזו מציאות, שהיא מובנת לכולנו שהחוק עשה מהפכה, לא פחות.
<סמי אינגר: זה באמת בזכות כלי אכיפה שקיבלנו במשטרה כדי להתמודד עם הנגע הזה.
<סמי אינגר: בהחלט חוללנו שינוי בתחום.
<סמי אינגר: לא צריך לראות את הכול כעננה כבדה שרובצת כי המלאכה רבה, אבל עשינו כברת דרך.
<סמי אינגר: לפני אוגוסט 2013 בטבורה של העיר תל-אביב יכולת לקנות 'נייס גאי', היית פוסעת ברחוב אלנבי ונכנסת לחנות עם אורות ניאון וקונה שקית חגיגת במחיר של כ-50 שקל, בין ל-50 ל-70 שקל.
<סמי אינגר: היום, מחיר "חגיגת" או "נייס גאי", הוא 150 שקל, המחיר האמיר מהסיבה הפשוטה, אכיפה.
<סמי אינגר: זה תלוי באזורים בארץ.
<סמי אינגר: בין 120 ל- 150, תלוי באזורים, המחיר עלה כתוצאה מפעילות ואכיפה ומכך שהחוק נתן לנו כלים.
<סמי אינגר: לצד הכלים, החוק הציב לנו אתגרים.
<סמי אינגר: בכלל הפנומן הזה, שמכונה "הסמים החדשים", "סמים מעוצבים", כל העולם המערבי מתמודד אתו ולא רק אנחנו, בגלל שהרשת העצימה בכלל את הפלטפורמה הנפלאה לפשיעה.
<סמי אינגר: האתגרים לא פשוטים, אנחנו כן מזהים שיש שינוי פרדיגמה בכל מה שקשור למכירת סמים לקטינים.
<סמי אינגר: כתוצאה מהפעילות היום, כמעט ולא נמצא "סמי פיצוציות" בפיצוציות.
<סמי אינגר: השם נשאר, אבל התוכן נותר כלי ריק.
<סמי אינגר: היום סמי פיצוציות נמכרים ברשות החברתיות, באתרי אינטרנט ובכל מיני מקומות כאלה ואחרים.
<סמי אינגר: אנחנו בהחלט מזהים שהאמצעים הטכניים שאותם סוחרים משתמשים בהם באצטלה של רשת האינטרנט, שמקנה להם אנונימיות, קל להם מאוד ונוח להם לפעול משם.
<סמי אינגר: יש שינוי בשיטת העבודה.
<סמי אינגר: אם פעם כדי לקנות סמים היינו נוסעים לפרדס או נכנסים לעיר במרכז הארץ ליד רמלה, היום לא פשוט לעשות את זה.
<סמי אינגר: יותר פשוט, נכנסים לאתר אינטרנט ומזמינים וזה מגיע עד הבית.
<סמי אינגר: יש אתרים לדוגמת אתר 'זרע ישראל' למשל שבשיווק ישיר מגיעה לך חבילת משלוח, שליח מביא לך סמים עד הבית.
<סמי אינגר: מהם הקשיים שלנו ומה עשינו ואיך אנחנו מתמודדים?
<סמי אינגר: קודם כל מבחינת המאבק בתופעה התפוקות הן נאות.
<סמי אינגר: פתחנו כ-1,147 תיקים בשנת 2015 והגשנו מעל 260 כתבי אישום, אנחנו בהחלט תוקפים את התופעה.
<סמי אינגר: אנחנו מודעים לסכנה שלה בגלל שהפגיעה הרעה היא בקטינים ובבני נוער.
<סמי אינגר: כאן בהערת סוגריים אציין או מחובתי להגיד, יש כאן סוד גדול שחשוב שנבין אותו והוא ההשלכה על קטינים ועל בני הנוער.
<סמי אינגר: אם נעשה גזרה שווה לאלכוהול, אלכוהול אסור למכירה לקטינים, אבל הוא מותר למכירה ולשתייה לבגירים.
<סמי אינגר: גם עם סמי פיצוציות אין עבירה של שימוש עצמי.
<סמי אינגר: אנחנו לא מפלילים כתוצאה משימוש את אותו משתמש קצה גם אם הוא קטין.
<סמי אינגר: כלומר, אנחנו רואים איך ילדים, למרות שזה אסור, אבל לאחרים זה מותר, הם נוהרים ומנסים להשיג את החומרים האלה כמו אלכוהול.