GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איריס שני: ולכן אני חושבת שצריכה להיות איזו שהיא אבחנה מבדלת, ואני חושבת שכולנו פה, כל מי שיושב פה ליד השולחן, צריך לזכור דבר אחד: שבאמת מבחינה של סטטיסטיקה אנחנו מדברים על בין 7-8% ל-10% מכלל האוכלוסייה.
<איריס שני: אז אנחנו לא במצב של OVER אבחונים.
<איריס שני: בואו נשים את הדברים על השולחן, לא משנה באיזו קופת חולים אנחנו נמצאים.
<איריס שני: בין ה-4 של קופת החולים לבין ה-8 של קופת חולים מכבי.
<איריס שני: אז קודם כל, הצורך של המדיה התקשורתית ואנשים שיש להם מטרות כאלה ואחרות, להפוך את הנושא של ריטלין לאיזה סוג של בעיה, סמים וכו', נובע מתוך המקום הזה.
<איריס שני: אנחנו היום באים ואומרים - - -
מוחמד ברכה: את לא מזהה שום בעיה?
<איריס שני: אנחנו באים היום ואומרים כך: אבחון נכון, אבחון על ידי איש מקצוע אמיתי מה שנקרא, לא מטפל כזה או אחר, אלא נוירולוג, פסיכיאטר, על פי חוזר מנכ"ל של משרד הבריאות משנת 2010, הוא מאד מדויק.
<איריס שני: אם אנחנו נאכוף את החוזרים שאנחנו כותבים, אני חושבת שכולנו נצא נשכרים.
<איריס שני: אני גם רוצה לעשות איזה שהוא שינוי.
<איריס שני: אנחנו חייבים לדבר על ריטלין כעל טיפול תרופתי.
<איריס שני: אנחנו חייבים להתייחס להפרעת קשב כאל הפרעה, כמו שהיא, אמיתית.
<איריס שני: אנחנו לא יכולים להשתמש במונחים קשים שמשפיעים על אוכלוסייה שלמה.
<איריס שני: ובעקבות דיון כזה בכנסת, אני יכולה למצוא את עצמי ואני פה חוברת לידידתי ממשרד החינוך, שמחר בכיתות, אימהות תגענה ותגדנה – רגע, זה סמים, מה פתאום, מה אני עושה?
<איריס שני: ואז יש לי רגרסיה מאד גדולה אצל אותם ילדים, או אצל אותם מבוגרים, ואני כבר לא מתייחסת לילדים או מבוגרים.
<איריס שני: אני מתייחסת לאוכלוסיית הפרעת הקשב.
<איריס שני: יש רגרסיה עצומה עקב הבלבול הזה שנוצר.
<איריס שני: אני מסכימה לחלוטין שיש קושי עם הנושא של ריטלין בסחר.
<איריס שני: ראינו אותו בעוד מספר ומספר תרופות.
<איריס שני: אם אנחנו צריכים, אנחנו צריכים לעמוד כנגד הדברים האלה, אבל בעשייה אחרת.
<איריס שני: לעשות את האבחנה המבדלת בין אלה שמאובחנים כמו שצריך, נוטלים טיפול תרופתי כמו שצריך, עושים מעקב לביקורת ואחראים לנושא הזה, ולא עושים ABUSE של הטיפול התרופתי הזה.
<איריס שני: אני מבקשת מכולכם להצטרף אלינו ולעזור לאותם אנשים שהם צורכים את הטיפול הרפואי.
מוחמד ברכה: מה אתם עושים בעמותה הזאת?
<איריס שני: אנחנו עושים הרבה מאד פעולות קודם כל של ידע ומודעות.
<איריס שני: יש לנו קו חם, אנחנו עובדים בשיתופי פעולה עם משרד החינוך, עם משרד הבריאות, עם חברות כאלה ואחרות, עם צה"ל.
<איריס שני: אנחנו בעצם עושים הרבה מאד עבודה.
<איריס שני: יועצת משלנו עובדת עם הנושא של סטודנטים ובאמת הקושי הזה מוכר וידוע.
<איריס שני: אני לא פה לדיון חברתי כרגע, אני פה קודם כל כדי לסדר את השפה.
<איריס שני: השפה חייבת להשתנות, ואז אנחנו נוכל להמשיך ולעזור לכל אותם אלה שצריכים את הטיפול התרופתי, ומי שעושה ABUSE של התרופה, צריך לנקוט נגדו, ויושבת פה נציגה של המשטרה.
<איריס שני: בואו נשים את הדברים על השולחן.
מוחמד ברכה: אנחנו שמים את הדברים על השולחן.
מוחמד ברכה: זה מ ה שאנחנו עושים הרי.
<איריס שני: אני שמחה, כל הכבוד, ואני מודה לכם.
<איריס שני: אנחנו הבאנו מספר פרסומים שלנו, שזה חלק מהידע והמודעות.
<איריס שני: אנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה לכל מי שרוצה.
מוחמד ברכה: אנחנו מתקרבים לסיום, זאת אומרת ידבר רק מי שמרגיש שהוא לא יכול לצאת בלי להגיד מה שהוא רצה.
<אורנה דיאב ציטרין: אני מבקשת להתייחס לתופעות לוואי.
<אורנה דיאב ציטרין: אני חושבת שהתופעה השכיחה שאנחנו נתקלים בה כרופאי ילדים, זה בעיקר הירידה בתיאבון.
<אורנה דיאב ציטרין: בעבר דיברו על הפחתה בגובה, אבל בעצם עם ההפסקות הנכונות זה לא קורה.
<אורנה דיאב ציטרין: ודווקא לאחרונה ה-FDA יצא עם אזהרה חדשה לנושא של פריאפיזם, שגם עם זה היה בלגן גדול.
<אורנה דיאב ציטרין: אז לתרופה יש תופעות לוואי, אנחנו מכירים את זה.
מוחמד ברכה: כן מיקי.
<מיקי אריאלי: אני פשוט בכל זאת הייתי רוצה להתייחס למה שאלי אמר.
<מיקי אריאלי: הפרויקט מבחינת ההסטה, בגלל שאנחנו כן יודעים שיש כמות גדולה לא לשימוש פרופר, אלא לשימוש .... ופה תרופה אני מקבל ומקבל.
<מיקי אריאלי: כדי לעשות את זה, הייתי רוצה לראות שהוועדה תאמץ את הרעיון הזה באמת, שהפרויקט יהיה באמת מעקב על מרשמים כמו ריטלין ודברים אחרים, ושבתי המרקחת בעצם יוכלו לפקח - - -
<חיים מהל: כל בתי המרחקת יהיו מסונפים למחשב אחד.
<מיקי אריאלי: נכון, זה הכל.
<מיקי אריאלי: אני חושב פשוט שזה נורא חשוב.
<הדר ירדני: סליחה, אבל זה עדיין לא פותר את הבעיה שבאמת בן אדם מקבל מינון גבוה ממה שהוא צריך ומחלק לחברים.
<הדר ירדני: עדיין המרשם שלו יהיה תקין, ולכן - - -
<קריאה: אז זה הרופא.
<ישראל פיטוסי-טוב: לא, לא, סליחה, יש רופאים, וזה נכון שלא צריך לזרוק את התינוק עם המים, אמרנו את זה וקבענו וכולם מסכימים.
<ישראל פיטוסי-טוב: יחד עם זאת, יש לי דוגמאות במרכז במחוז ירושלים שיש רופאים שנותנים את המטילפנידט בקלות בלתי סבירה.
<ישראל פיטוסי-טוב: בלתי סבירה.
<ישראל פיטוסי-טוב: ויש לי דוגמא של רופא, שאפילו לוקח לעצמו ועושה אחרי שהוא סיים את המכסה החודשית שלו, מוציא עוד מרשמים לעצמו וקונה בבית מרקחת שהוא לא רגיל לקנות וגם נותן לילדים שלו ועושה סחר מזה, בטוח.
<ישראל פיטוסי-טוב: אז בואו, צריך לחזור לממדים.
<ישראל פיטוסי-טוב: ויש כאלה לא מעט .
<איריס שני: אני חושבת שצריך הרבה מאד חינוך והסברה.
<עדי שפץ: אין אכיפה של חוזר מנכ"ל.
מוחמד ברכה: שנייה, יש כאן אדם שקיבל רשות דיבור.
<אילן שמש: תודה.
<אילן שמש: עצם העובדה שיש ניצול לרעה של הסם, של התרופה, זה אומר שהתרופה יעילה.
<חיים מהל: זה גם סם.
<אילן שמש: לא, של התרופה, אז זה אומר שהתרופה היא יעילה וזה אומר שאם התרופה יעילה, אז השימוש בה יגבר ככל שהצורך יהיה.
<קריאה: אנחנו רואים את זה.
<אילן שמש: רואים את זה וכנראה שזה יהיה עוד.
<אילן שמש: הבקשה שלי היא דווקא מהרשות למלחמה בסמים, שבאיזה שהוא מקום עוסקת ב-ABUSE, בשימוש לרעה.
<אילן שמש: נורא חשוב לנו למשל ידע של שימוש ברעה למה הוא יכול להוביל.
<אילן שמש: כי אני קורא את החומרים, את מעט המידע שמתפרסם ואני שומע דווקא שמי שלא זקוק לזה מבחינה רפואית ולוקח את זה, זה לא עוזר לו.
<הדר ירדני: למה?
<הדר ירדני: השאלה למה?
<אילן שמש: זה לא עוזר לו, ובמקרה הטוב זה עוזר לו אולי לישון.
<הדר ירדני: אבל הוא מתמסטל מזה.
<הדר ירדני: יש כאלה שלוקחים בשביל להתמסטל.
<אילן שמש: אני אומר שוב, אני חושב שמן הראוי שהרשות למלחמה בסמים, שמתעסקת בשימוש לרעה בחומרים, תחקור ותוסיף לנו מידע רלבנטי בתחום.
מוחמד ברכה: כן, גברתי, רצית להגיד משהו?
<עדי שפץ: כן, רק רציתי להגיד בהקשר של האבחון, שבעצם אין אכיפה של הנחיות משרד הבריאות ושל חוזר מנכ"ל משרד הבריאות משנת 2010 לגבי משך האבחון ומי מאבחן.
<עדי שפץ: זאת אומרת זה דברים שבעצם יש חוזר ברור עם הנחיות בדיוק כמה זמן צריך לקחת אבחון, מי צריך לאבחן, מה האבחון צריך לכלול, והדברים האלה לא נאכפים בשטח.
מוחמד ברכה: אוקיי, אנחנו מסיימים ככה רבותי.
מוחמד ברכה: אני לא מתיימר היום לסכם את הסוגיה, יש כמה דברים שעלו במהלך הדיון.
מוחמד ברכה: כמובן על מנת לעשות סדר בעניין, אנחנו מדברים על התחום האפור בשימוש בריטלין ולא על השימוש הנורמטיבי, החוקי, המקצועי.
מוחמד ברכה: אנחנו לא באנו להיות במקום רופאים, במקום מומחים, אלא כל אחד ומקצועו.
מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לטפל בתחום האפור ובתופעות הלוואי, בשימוש הלא חוקי ובאי אילו הפרצות שקיימות במתכונת החוקית הקיימת או התקנונית הקיימת, לא הכל חוקים.
מוחמד ברכה: אני חושב שהדיון הזה הוא דיון חשוב ואני לא רואה שהיה כאן בלבול אלא להיפך, הדברים צריכים להיאמר מפה ומשם, ואז לעשות את הסדר.
מוחמד ברכה: נאמרו כאן דברים על הרוקחים, נאמר על התקנות, נאמר משהו על שימוש של סטודנטים, על מרשמים וכו' וכו'.
מוחמד ברכה: ולכן מה שנעשה הוא דבר כזה: אני אבקש מהרשות, כסיכום לדיון הזה, לחבר נייר שייגע בסוגיות הבעייתיות בשימוש בריטלין.
מוחמד ברכה: אנחנו לא נתנגד שזה יעבור לכל הנוכחים, לשמוע את הערותיהם ולנסות לחבר מן מסמך - נייר עבודה, שיהיה בעצם בסיס להתייחסות לנושא הזה, שהוא מקובל על כולם, תוך לקיחה בחשבון את האיזונים הנדרשים בין רווחה וחינוך לבין רופאה וכו'.
מוחמד ברכה: לדעתי בזה אנחנו נתרום לעניין.
מוחמד ברכה: אני מודה לכם ויום טוב.
מוחמד ברכה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: על סדר היום דפוסי השתייה הבעייתית של אלכוהול בקרב בני נוער וצעירים - הצורך באסטרטגיות חדשות לצמצום התופעה.
מוחמד ברכה: בשבוע שעבר אישרה מליאת הכנסת את הרחבת תחום עבודתה ופעילותה של הוועדה למלחמה בסמים והיא הפכה להיות הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: על אף שעסקנו בנושא של האלכוהול בשנים הקודמות, כי הדברים חופפים מטבע הדברים, הפעם אנחנו עושים זאת במנדט מלא אושר על ידי מליאת הכנסת וקודם לכן על ידי ועדת הכנסת.
מוחמד ברכה: לכן חשבנו שראוי מיד לאחר אישור המליאה להרחבת המנדט של הוועדה, לקיים דיון שהוא דיון מעיק ולא פשוט בכל מה שקשור לדפוסי השתייה הבעייתית של בני נוער וצעירים והצורך בחשיבה חדשה ובאסטרטגיה חדשה.
מוחמד ברכה: יכול מישהו לבוא ולומר שיש ירידה לעומת שנים קודמות, בעיקר לעומת השיא שנקבע ב-2006, אבל אני חושב שזה עדיין נושא מטריד מאוד.
מוחמד ברכה: אין ספק שהחוק שאישרנו לפני שנה וחצי בכל מה שקשור לסגירת הפיצוציות או אי מכירת אלכוהול לחלוטין אחרי שעה 11:00, אני חושב שזה תרם וגם הרחבת הסמכויות של אנשי המשטרה בכל מה שקשור לשימוש באלכוהול תרמה אבל עדיין אני לא יכול לומר שהבעיה מצטמצמת בצורה רחבה ולכן יש מקום שנקיים דיונים בסוגיה הזאת בהשתתפות הנוגעים בדבר מהמשרדים השונים.
מוחמד ברכה: אם יהיה צורך בישיבות המשך ממוקדות יותר, כמובן שנעשה זאת.
מוחמד ברכה: היום נשמע סקירה כללית על הנושא.
מוחמד ברכה: יוסי יפתח ואחר כך נשמע את הגורמים האחרים.
מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את התלמידים מבית הספר באשקלון.
מוחמד ברכה: ברוכים הבאים.
מוחמד ברכה: כרגיל אני פונה לתלמידים שמבקרים אצלנו בוועדה ואומר להם שאם הם יחשבו שיש להם מה לומר בנושא הדיון, אשמח לשמוע אותם.
<יוסי הראל-פיש: בוקר טוב.
<יוסי הראל-פיש: כבוד היושב ראש, אני באמת מברך על כך שהוועדה הזאת עכשיו עוסקת גם בנושא של האלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: כמו שאתה יודע, גם הרשות למלחמה בסמים קיבלה לפני מספר שנים את המנדט גם על האלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: אני רוצה לתת סקירה קצרה על היכן אנחנו נמצאים מבחינת תמונת המצב של האלכוהול ברמה הארצית עד היום ובעצם לתת את הפתיח עבור השותפים שיושבים כאן מסביב לשולחן כדי שהם יוכלו להציג את הדברים שלהם בהתמקדות.
<יוסי הראל-פיש: אני אנסה לעשות את זה קצר ולפרוס את הבסיס הרחב בלי להיכנס יותר מדי לעומק.
<יוסי הראל-פיש: חלק גדול מאוד מהנוכחים כאן, לפחות המבוגרים יותר מאשר הנוער, כבר ראו חלק גדול מהדברים, כך שזאת תזכורת.
<יוסי הראל-פיש: דבר ראשון, אני רוצה להראות את תמונת המצב כפי שמצטיירים הממצאים של הסקר הבין לאומי של ארגון הבריאות העולמי על התנהגויות סיכון של בני נוער, סקר שאנחנו עושים אותו פעם בשנתיים במדינת ישראל יחד עם 47 מדינות באירופה וזה מאפשר לנו לקבל תמונת מצב על כל חיי היום יום של בני הנוער, בין השאר גם על התחום של האלכוהול ואת זה אני רוצה להראות עכשיו ולומר מה אנחנו יודעים.
<יוסי הראל-פיש: ניכנס ישר למים העמוקים תרתי משמע של שתייה מופרזת של אלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: אני כן רוצה להקדים ולומר שכשאנחנו מסתכלים על אוכלוסיות של נוער וצעירים, אנחנו פחות מוטרדים מהנושא של אלכוהוליזם או התמכרות לאלכוהול כאלכוהוליסט ושזאת תופעה שהיא יותר שכיחה בקרב האוכלוסייה המבוגרת.
<יוסי הראל-פיש: אצל צעירים אנחנו מוטרדים מאוד משתייה מופרזת, מה שנקרא שתיית אביסר או שתיית בולמוס של כמות גדולה של אלכוהול באירוע אחד ושתייה מהסוג הזה פוגעת בשתי מערכות מאוד מאוד חיוניות של התפקוד של האדם.
<יוסי הראל-פיש: המערכת הראשונה היא המערכת המוטורית ולכן אנחנו מדברים על נהיגה וספורט מסוכן ודברים כאלה שאסור לעשות תחת ההשפעה בגלל הפגיעה במערכת המוטורית, והמערכת השנייה שנפגעת, שאולי אפילו מסוכנת יותר ופחות מדי מדברים עליה, היא המערכת השיפוטית.
<יוסי הראל-פיש: הרבה פעמים תשמעו אנשים, גם מבוגרים אבל גם ילדים ונוער, שאומרים לכם את המשפט: אני כבר מכיר את עצמי, אני יודע מתי להפסיק לשתות ואני יודע איפה הגבול.
<יוסי הראל-פיש: הבעיה היא שאנחנו לא זוכרים שככל שאתה שותה יותר, כל שלוק נוסף שאתה לוקח מאלכוהול, היכולת שלך להיות שם ולזכור את הגבול ולהפסיק לשתות הולכת ונמוגה.
<יוסי הראל-פיש: לכן האנשים ששותים שתייה מופרזת וכמות האלכוהול בדם עולה לכמויות מסוכנות, הם מכניסים את עצמם למצבי סיכון גדולים מאוד וזאת גם הסיבה לקשר המאוד מאוד חזק בין אותה התנהגות מסוכנת של שתייה מופרזת של אלכוהול לבין היפגעות בתחומים שונים, גם מעורבות באלימות, גם מעורבות כקורבן אלימות, הריונות בלתי רצויים ועוד כהנה וכהנה.
<יוסי הראל-פיש: תמונת המצב בקרב הנוער הישראלי הייתה מאוד מאוד מדאיגה היות והתנהגות סיכון היחידה במדינת ישראל שבמקום או להשתפר או להישאר פחות או יותר אותו הדבר במשך העשור וחצי האחרונים, ההתנהגות היחידה שהלכה והחמירה בצורה מאוד מאוד משמעותית היא השתייה המופרזת של אלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: אם אנחנו מסתכלים על תחילת שנות ה-90, ב-1994, אז היה הסקר הראשון שעשינו בארץ בקרב בנים ובנות, וזה הסך הכול, יש לנו בערך שישה אחוזים מילדים בכיתות ו'-ח' ו-י', שאלה גילאי 11 עד 15, שמדווחים שלפחות פעם אחת בחודש הם שתו חמש מנות משקה או יותר באירוע אחד, שזה המדד שלנו לשתייה מופרזת והאחוז הזה הלך וגדל עם השנים בצורה מאוד מאוד משמעותית עד כדי כך שבשנת 2009 האחוז הזה הגיע לעשרים אחוזים.
<יוסי הראל-פיש: כלומר, הגענו למצב שילד אחד מתוך חמישה ילדים בגילאים של 11 עד 15 במדינת ישראל, לפחות פעם אחת בחודש נמצא באיזושהי מסיבה ושותה כמויות מאוד מאוד מסוכנות של אלכוהול ואני אפילו לא אכנס כרגע לפגיעה הפיזיולוגית בעיקר בילדים שנמצאים בהתפתחות פיזיולוגית, הפגיעה במוח, הפגיעה בדברים אחרים.
מוחמד ברכה: אתה מדבר על גילאים מסוימים.
<יוסי הראל-פיש: כן.
<יוסי הראל-פיש: אני מדבר על כיתות ו', ח' ו-י' ביחד, שאלה גילאי 11 עד 15.
<יוסי הראל-פיש: מה שאנחנו קוראים בשפה המדעית תקופת ההתבגרות האמצעית.
<יוסי הראל-פיש: בעקבות הנתונים הללו פלוס המידע הזה שכאשר לקחנו מדד של מה שאנחנו קוראים שתייה מתונה, שזה אומר לפחות משקה אחד בשבוע שלא למטרות דת, קידוש, הבדלה ודברים כאלה, למטרות חיוביות, בשנת 2006 כבר הגענו ל-13 אחוזים מהילדים בכיתה ו', ילדים בגיל 11 במדינת ישראל, שדיווחו שלפחות פעם בשבוע שם שותים אלכוהול כשתייה חברתית, מה שאומר לנו כאנשי מקצוע שגיל ההתנסות הראשונה באלכוהול הלך וירד, במקום שהוא ילך ויעלה, והבסיס של הפירמידה שממנה ההתנהגויות היותר מסוכנות נובעות הלך והתרחב, במקום שיהיה יותר צר.
<יוסי הראל-פיש: אתם רואים שכאן אנחנו מדורגים במספר שתיים מכל המדינות באירופה בגיל 11 במדד הזה.
<יוסי הראל-פיש: אגב, אוקראינה עשתה כאן טעות מאוד דרסטית בחישוב והם בעצם היו שבע נקודה משהו, כך שאנחנו בעצם היינו במקום הכי חמור באירופה מבחינת התחלת גיל השתייה המתונה.
<יוסי הראל-פיש: שני הנתונים הללו גרמו לנו לאור אדום מאוד גדול ובעקבות כך ממשלת ישראל וראש הממשלה החליטו על הקצבה של תקציב כדי להקים את התכנית הלאומית להתמודדות עם נגע האלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: התכנית הזאת ניתנה כמנדט לרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול לתכלל את העבודה הזאת ביחד עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים והרשויות הרלוונטיות בקואליציה של שותפים ובעצם יצאנו לדרך בתחילת שנת 2010.
<יוסי הראל-פיש: אני לא אלאה אתכם בכל הדברים שהתכנית הזו עשתה, אבל דבר ראשון היה שפיתחנו קואליציה של שותפים גם ברמה הארצית וגם ברמה של הרשויות המקומיות, שם הרווחה, הבריאות, ביטחון פנים, קליטה, בטיחות בדרכים וכן הלאה, כאשר כל אותן רשויות שהן רלוונטיות יושבות מסביב לשולחן ועובדות ביחד.
<יוסי הראל-פיש: פיתחנו מסרים אחידים כדי שנדבר בקול אחד ולא כל אחד שהולך למקום מסוים שומע מסר אחר, אלא שהמסרים יהיו מקובלים על כולם ואחידים.
<יוסי הראל-פיש: פעילות אינטנסיבית, כפי שהיושב ראש הזכיר בתחילת דבריך, של חקיקה במשך השנה-שנתיים הראשונות, חקיקה של איסור מכירה לקטינים, איסור מכירה אחרי שעה 11:00, איסור שתייה מקומות ציבור, מיסוי על האלכוהול, תוויות אזהרה וכן הלאה.
<יוסי הראל-פיש: הייתה שורה שלמה של חוקים, עבודה מאוד אינטנסיבית שנעשתה כאן במשכן הזה, אבל אחד הדברים היפים בעבודת החקיקה היה שהיא לוותה במאמץ מאוד אינטנסיבי של שיתוף פעולה בתחום של האכיפה.
<יוסי הראל-פיש: הזכרת למשל את הנושא הזה של מנדט לשוטר לשפוך אלכוהול אם הוא תופס מישהו ששותה במקום ציבורי, רק הדבר הזה כשלעצמו עם אכיפה מאוד אינטנסיבית שנעשתה בעיקר באזורי בילוי בלילות, גרם לשינוי מאוד דרמטי שאנחנו רואים בשטח בהשוואה למה שהיה קודם.
<יוסי הראל-פיש: הטמעה של מגוון תכניות התערבות, גם במערכת החינוך הפורמלית בשיתוף עם שפ"י - וקרן רוט יושבת כאן והיא תספר לנו אחר כך – וגורמים נוספים, גם באזור של הקהילה, עבודה מערכתית ברשויות המקומיות, גם עם אגף הקהילה שלנו ואגף מניעה וחינוך - וראש האגף יושבת כאן לימיני, אורית שפירא שתשמעו ממנה עוד מעט – ועם עבודה שמתאמים בשטח בתיאום עם עיר ללא אלימות וגופים אחרים, פעילות ממוקדת על אוכלוסיות ייחודיות.
<יוסי הראל-פיש: במשך השנים הללו זיהינו את אוכלוסיות היעד המרכזיות כאשר הראשונות בהן היו האוכלוסיות של העולים החדשים, בעזרתה של שרה כהן ומשרד הקליטה, ועבודה גם ברמה הארצית וגם בשטח, אוכלוסיות של דתיים, חרדים, כמובן מהמגזר הערבי ומגזרים אחרים שהיה צריך לפתח אסטרטגיות שמותאמות ותפורות להם.
מוחמד ברכה: איך משפיע להערכתך האיסור הדתי על שתיית אלכוהול אצל הערבים?
<יוסי הראל-פיש: לצערי הרב לא השפיע כל כך.
<יוסי הראל-פיש: אצל הצעירים זה לא משפיע אלא להפך, יש לנו בעיה מאוד חמורה של אלכוהול.
<יוסי הראל-פיש: אתה תראה עוד מעט את הנתון.
<יוסי הראל-פיש: אנחנו גם כותבים עכשיו דוח ספציפי על המגזר כך שיהיה אפשר לעבוד אתו אבל עוד מעט תראה את הנתונים.
<יוסי הראל-פיש: התערבות בקרב סטודנטים, צה"ל, מקומות עבודה, דברים שהתחלנו בשנה האחרונה להיכנס אליהם יותר וגם על זה אורית תדבר בהמשך.
<יוסי הראל-פיש: תראו מה קרה בעקבות הפעילות הזאת במשך השנתיים הראשונות.
<יוסי הראל-פיש: התחלנו בינואר 2010 ובסוף 2011 – כלומר, שנתיים של עבודה של שיתוף פעולה מאוד אינטנסיבי של כל הגורמים הרלוונטיים ברמה הארצית וברמה המקומית – תראו איך הצלחנו לבלום את העלייה המטורפת הזאת בשיעורי שתייה, לא רק לבלום אותה אלא כבר להפוך את הספינה ולהתחיל להוריד את השיעור חזרה בערך למה שהוא היה ב-2006 ואנחנו מאוד מאוד מקווים שהשנה, ובחודש הבא אנחנו נכנסים לשטח עם הסקר החדש, שנראה את המשך הירידה הזאת.
מוחמד ברכה: ירידה מאוד משמעותית.
<יוסי הראל-פיש: גם אנחנו בהתחלה היינו בהלם.
מוחמד ברכה: לרדת בשמונה אחוזים במשך שתיים.
<יוסי הראל-פיש: אני אגיד לך מה אני חושב על זה.
מוחמד ברכה: המתודולוגיה לא השתנתה.
<יוסי הראל-פיש: המתודולוגיה לא השתנתה.
<יוסי הראל-פיש: בדקנו את כל האפשרויות האלטרנטיביות שיכולות להסביר את זה ולא מצאנו.
<יוסי הראל-פיש: גם לא קרה בארץ שום דבר אחר שיכול להסביר את הירידה הזאת.
<יוסי הראל-פיש: אבל מה, פעם ראשונה שכל הגופים עבדו ביחד ועבדו בצורה אינטנסיבית וכנראה כאשר יש לך תופעה כזאת שמתחילה להשתולל, כשאתה עושה את הפעילות של כיבוי שריפה ראשונה, זה קודם כל מוריד את זה בבת אחת.
<יוסי הראל-פיש: אחר כך השאלה אם אנחנו נצליח לשמור את זה אחרי הירידה הזאת.
<יוסי הראל-פיש: המצב עדיין חמור.
מוחמד ברכה: האמת היא ש-2011 משתלבת ב-2006.
<יוסי הראל-פיש: זה מה שאמרתי.
<יוסי הראל-פיש: אנחנו עלינו וירדנו.
<יוסי הראל-פיש: אני מקווה שזה ימשיך.
מוחמד ברכה: אולי צריך להסביר את פשר העלייה ב-2009.
<יוסי הראל-פיש: אפשר לשבת ולדון מה קרה אז ואפשר לשבת ולדון מה צריך להמשיך לעשות היום.
<יוסי הראל-פיש: מה שקרה אז, כנראה שפשוט עוד לא התחלנו לטפל בזה וככל שזה הלך וגבר ונכנס יותר ויותר לתוך תרבות הבילוי של הנוער, של החבר'ה הצעירים ושל המבוגרים, זה וקטור כזה שהמשיך לפרוץ קדימה.
<יוסי הראל-פיש: ברגע שהמדינה הלכה ועשתה מעשה, זה עצר את זה והשאלה הגדולה היא מה יקרה מעכשיו והלאה.
<יוסי הראל-פיש: הנה מדד נוסף של השתכרות, רק כדי שתראה מהצד השני.
מוחמד ברכה: אני חושב שיותר מאשר זה ירד ב-2011, זה עלה ב-2009.
מוחמד ברכה: 2011, זה באותה רמה של השנים הקודמות.
<יוסי הראל-פיש: גם ב-2006, אתה מסתכל, זה 14 אחוזים
מוחמד ברכה: עדיין יש קפיצה.
מוחמד ברכה: החריג הוא לא הירידה אלא העלייה ב-2009.
<יוסי הראל-פיש: זה החריג.
<יוסי הראל-פיש: כל העשור הזה.
<יוסי הראל-פיש: כלומר, אם אני מסתכל על זה בעיניים של מדען שעוקב שלושים שנים אחרי התופעות הללו בעולם, כשאתה רואה דבר כזה, הוא כל כך עקבי, העלייה הזאת כל כך עקבית, וכאשר אתה רואה עלייה כל כך גדולה, סופו של דבר שאם לא היינו עוצרים את זה כאן, זה היה קופץ עוד יותר גבוה.
<יוסי הראל-פיש: גם העשרים אחוזים האלה, רק לסבר את האוזן לכולנו, עדיין זה אחוז יחסית נמוך בהשוואה ל-47 מדינות באירופה ובקנדה ובארצות הברית.
<יוסי הראל-פיש: עדיין בין המדינות עם השיעורים הנמוכים, כך שיש כאן עוד המון שזה היה יכול לזנק למעלה והיינו יכולים להיות במצב קטסטרופלי.
<יוסי הראל-פיש: כרגע איכשהו לפחות עצרנו את זה.
<יוסי הראל-פיש: הנה מדד נוסף של היסטוריה של השתכרות, האם שתית אלכוהול עד כדי כך שהשתכרת.
<יוסי הראל-פיש: גם כאן ראינו את אותה מגמה של החמרה.
<יוסי הראל-פיש: אגב, כאן, שני הבארים הימניים, אלה בנים ובנות במגזר הערבי והשמאליים אלה בנים ובנות במגזר היהודי.
<יוסי הראל-פיש: אם אתה רואה, בשנים הראשונות המגזר היהודי שתה הרבה יותר מאשר המגזר הערבי, גם הבנים וגם הבנות, אבל המגמה הזאת מתהפכת, מתחילה להתהפך, וכאשר אתה מסתכל היום בשתייה מופרזת רגילה, הבאר הזה של הבנים במגזר הערבי הלך וגבה עוד יותר.
<יוסי הראל-פיש: בכל קבוצות האוכלוסייה הללו יש ירידה מ-2006 ל-2011 שהיא מתאימה גם לירידה שראינו קודם.
<יוסי הראל-פיש: גם בהיסטוריה של ההשתכרות, כמו שאמרתי קודם, אנחנו עדיין נמצאים יחסית בשיעור נמוך מאוד בהשוואה לרוב המדינות באירופה ובצפון אמריקה, למרות שיש לנו עוד הרבה אפשרות לשפר את זה.
<יוסי הראל-פיש: זוהי תמונת המצב, רק כדי שנדע שהבעיה הזאת קיימת והיא קיימת בשיעורים גבוהים אבל כנראה בשלושת השנים האחרונות הצלחנו לעשות עבודה משותפת ולהתחיל לשנות את הדבר הזה וכמובן אנחנו צריכים לעצור, מה שאנחנו לא עושים מספיק הרבה פעמים אלא אנחנו תמיד ממוקדים בבעיות השליליות, וללמוד מההצלחה ולראות מה כאן עבד ויש כאן כמה דברים שעבדו.
<יוסי הראל-פיש: תהליך שינוי לוקח זמן.
<יוסי הראל-פיש: אנחנו צריכים להבין את זה וצריך לפרגן לתהליך.
<יוסי הראל-פיש: תמיד אנחנו רוצים מחר בבוקר, זבנג וגמרנו ושיהיו תוצאות, אבל זה לא עובד כך.
<יוסי הראל-פיש: ראיתם כמה שנים לקח לתופעה הזאת להגיע למצב אליו הגיעה.
<יוסי הראל-פיש: זה לוקח קצת זמן לעצור רכבת או להתחיל לשנות וצריך לפרגן לתהליך.
<יוסי הראל-פיש: לא רק זה אלא גם לתקצב תהליכים לאורך זמן.
<יוסי הראל-פיש: לא לתקצב משהו לשנה ולחשוב שבזה פתרנו את הבעיה.
<יוסי הראל-פיש: הדבר השני.
<יוסי הראל-פיש: יש היום ספרות ענפה חדשה יחסית והספרות המדעית שעוסקת במה שנקרא אינפלמנטיישן ריסרצ', חקר ההטמעה, והספרות הזאת טוענת שיכולה להיות לך תכנית מניעה או תכנית התערבות הכי טובה בעולם, אבל אם תהליך ההטמעה שלה הוא לא טוב, הוא לא מספיק מקצועי ויעיל, אתה לא מקבל את התוצאות אותן אתה רוצה.
<יוסי הראל-פיש: יכול להיות לך תהליך הטמעה מעולה עם אנשים פנטסטיים שעושים את העבודה כמו צריך בשטח, אבל הם משתמשים בתכנית לא טובה וגם אז לא תהיה תוצאה.
<יוסי הראל-פיש: כלומר, כדי לחולל תוצאה במה שאנחנו מנסים לחולל, אתה חייב שיהיו לך האסטרטגיות, התכניות והתכנים הנכונים וגם תהליך הטמעה שיהיה נכון.
<יוסי הראל-פיש: אנחנו בעצם למדנו למידות גם בתחום של איך לעשות את הדברים שאני קורא לזה התחום של החומרה, וגם בתחום של התוכנה שכשאתה עושה, מה אתה צריך לצקת פנימה לתוכן.
<יוסי הראל-פיש: כאן אני רוצה במספר השקפים הבאים במהירות להראות לכם מה למדנו, שאלה הדברים שבעצם אחר כך יתחברו לדברי האנשים שידברו כאן היום.
<יוסי הראל-פיש: בתחום של איך לעשות את האסטרטגיה בצורה נכונה.
<יוסי הראל-פיש: כמובן, דבר ראשון, איפה שזה לא יהיה, בין אם זה ברמה הארצית, בין אם זה בתוך בית ספר ספציפי או ברשות מקומית, חייבת להיות מנהיגות שמחויבת ומגויסת להובלת תהליך של שינוי לאורך זמן ולהקצאת המשאבים, כשהוא נמצא שם, הוא מלהיב את האנשים והוא בעצם נותן את הטון.
<יוסי הראל-פיש: אתה לא יכול להיכנס לבית ספר – וקרן תעיד על כך – לחולל שינוי אם זה לא בראש של המנהל והוא משדר את זה לצוות.
מוחמד ברכה: המנהיגות היא מנהיגות של צוות ההוראה?
<יוסי הראל-פיש: בכל מקום בהתאם.
<יוסי הראל-פיש: אם אני עובד בעיר, אני חייב שראש העיר יהיה שם.
מוחמד ברכה: אני מתכוון לא לייצר מנהיגות מתוך הקהל.
<יוסי הראל-פיש: עדיף שזה האדם שזה התפקיד שלו, אבל בהרבה מקומות יש דמויות מפתיעות, יש איזה מישהו שבמקום הספציפי הזה הוא כריזמטי.
<יוסי הראל-פיש: הרבה פעמים יש דמויות כאלה של מנהיגים טבעיים שעושים את זה, אבל אתה חייב לזהות את זה ולדעת שזה נמצא.
<יוסי הראל-פיש: חייבת להיות מדיניות מאוד ברורה, חקיקה או נהלים שהם ברורים וכולם מכירים אותם וכולם יודעים מה מצופה מהם ושזה קוהרנטי לחלוטין.
<יוסי הראל-פיש: צריכה להיות בנייה של קואליציה של שותפים.
<יוסי הראל-פיש: אי אפשר לעשות שום דבר לבד.
<יוסי הראל-פיש: לא בן אדם לבד, לא מקצוע לבד, לא בית ספר לבד, לא משפחה לבד.
<יוסי הראל-פיש: חייבים לעבוד ביחד וגם משרדי הממשלה הרלוונטיים ואת זה אנחנו לומדים הרבה יותר טוב בשנים האחרונות, איך לעשות את זה נכון.
<יוסי הראל-פיש: הורים, הורים, הורים.
<יוסי הראל-פיש: אפשר להמשיך לדבר עליהם ואף פעם לא נדבר יותר מדי על החשיבות שלהם.
<יוסי הראל-פיש: פרסמנו עכשיו מאמר, דוקטורט שעומד לצאת, שמנהלים שמדווחים על כך שההורים מעורבים בבית הספר, שיעורי השתייה של האלכוהול שם מאוד נמוכים ומנהלים שמדווחים שיש להם נתק מההורים וההורים לא באים ואין להם כל קשר עם בית הספר, שם שיעורי ההתנהגויות הסיכון הכי גבוהים.
<יוסי הראל-פיש: מצד שני, שי מכיר את המחקר שעשינו על בטיחות בדרכים, נהגים צעירים בגיל כיתה י"א-י"ב שמדווחים שהם עשו התנהגויות של נהיגה מסוכנת, כולל נהיגה תחת אלכוהול, אם הם ראו את אחד ההורים שלהם עושה את ההתנהגות הזאת, יש להם הסתברות של פי 12 או 13 מאשר לילדים אחרים לעשות את ההתנהגות.
<יוסי הראל-פיש: הדוגמה של ההורים מסבירה – מי שקצת מבין מתודולוגיה – שבעים אחוזים מהשווי של ההתנהגות הזאת.
<יוסי הראל-פיש: המקום המרכזי של ההורים הוא מאוד מאוד חשוב.
<יוסי הראל-פיש: מערך חינוך והסברה אחיד ויעיל.
<יוסי הראל-פיש: שוב, לאן שאתה מסתכל, שתראה את אותם דברים ושזה מכוון בגובה העיניים של הילדים אם זה דרך האינטרנט, אם זה במקומות שהם נמצאים וכן הלאה.
<יוסי הראל-פיש: הטמעה של אסטרטגיה של מגוון תכניות התערבות.
<יוסי הראל-פיש: לא לקחת רק תכנית אחת ולחשוב שפתרנו את הבעיה.
<יוסי הראל-פיש: חלק הן תכניות מניעה, חלק הן תכניות העצמה, חלק הן תכניות שמכוונות לאוכלוסיות יעד, חינוך פורמלי, בקהילה, והכול מתואם עם רצף חינוכי.
<יוסי הראל-פיש: זיהוי יעדים מדידים להשגה.
<יוסי הראל-פיש: למדנו בשנים האחרונות לעבוד עם יד על הדופק ולהחליט מראש, עוד לפני שאתה מתחיל תכנית, מה היעד שאתה רוצה להשיג, למדוד אותו ולמדוד אותו תוך כדי ריצה גם יעדים של תהליך כדי להגיע למקום, ואורית אולי תפרט יותר לגבי התהליך הפורמלי שעשינו כדי להבנות את התהליך הזה בצורה יותר נכונה.
<יוסי הראל-פיש: פיתחנו גם מודל עירוני כוללני שמבוסס על הספרות המדעית, איך לעבוד בתוך עיר וברשות מקומית.
<יוסי הראל-פיש: יש לנו היום שלוש ערים – מודיעין, כרמיאל ואשדוד – בהן אנחנו עושים פיילוט.
<יוסי הראל-פיש: הפיילוט התחיל בשנה שעברה והוא מלווה במחקר הערכה.
<יוסי הראל-פיש: אנחנו מפעילים את המודל הזה והמחקר החי ייתן לנו מידע בעזרתו נוכל ללכת לשאר הערים וליישם שם את הלמידה מההצלחות.
<יוסי הראל-פיש: זה הנושא של החומרה, של איך לעבוד נכון.
<יוסי הראל-פיש: עכשיו כמובן אנחנו צריכים להטמיע את התכנים.