GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איהאב יחיא: אני ביקשתי לדבר על שני נושאים ולהתריע על שתי תופעות שבולטות לאחרונה.
<איהאב יחיא: סמי הפיצוציות, דיבר על זה גם נציג המשטרה, תופעה מאוד מאוד מדאיגה.
<איהאב יחיא: לאחרונה עשרות בני נוער מהמגזר הערבי שמשתמש בסמי פיצוציות.
<איהאב יחיא: הנושא הזה מאוד מרגש אותי, בשבוע שעבר פגשתי שלושה סטודנטים מירדן שהשתמשו בסמי פיצוציות ועזבו את הלימודים שלהם בגלל הבעיה הזאת.
<איהאב יחיא: אני נפגש כמעט כל שבוע עם נוער שמשתמש בסמי פיצוציות - - -
מוחמד ברכה: אתה מתכוון סטודנטים שלנו שלומדים בירדן.
<איהאב יחיא: כן.
<איהאב יחיא: במיוחד מאזור המשולש הדרומי, חבל שחבר הכנסת טיבי לא שומע, הרבה בחורים שהגיעו לבתי חולים פסיכיאטריים בלב השרון, עשרות בחורים שסובלים מהתופעה הזאת.
<איהאב יחיא: אני מבקש באמת, בכל לשון של בקשה, שהנושא הזה יבוא לדיון מיוחד, הנושא של סמי פיצוציות.
<איהאב יחיא: אני מתרגש, באמת מתרגש, כי לאחרונה ישבתי עם נוער, ממש ירדו לי דמעות, אנשים שאני מכיר את המשפחות שלהם, מההשפעות של סמי הפיצוציות על הבחורים.
<איהאב יחיא: חבר'ה, ממש משתגעים הבחורים, משתגעים, ממש משתגעים, ואני ממש מתרגש כי זה נושא מאוד מאוד קשה לאחרונה במגזר שלנו.
<איהאב יחיא: נושא שני שאני מאוד רוצה להתריע פה, הזמינות של הסמים.
<איהאב יחיא: אני נתקל היום בהרבה מטופלים אצלי במרכז, להשיג סם היום זו משימה מאוד פשוטה.
<איהאב יחיא: בכל מקום יש היום סמים, אפילו משלוחים של פיצה.
<איהאב יחיא: ממש.
<איהאב יחיא: זה בשטח היום.
<איהאב יחיא: מי שרוצה להתקשר למספר טלפון שיביא לו סמים עד הבית, איפה שהוא רוצה, הוא יכול להשיג את זה.
<איהאב יחיא: אנחנו נתקלים בתופעה - - - חבר'ה, אני התחלתי לעבוד כשהיו סמים של הרואין וקריסטל, אחר כך הגיעו כל האקסטזי, כל שנתיים אנחנו מתעסקים בתחום חדש שעולה.
<איהאב יחיא: לא מספיקים להתמחות בסוג סמים, פתאום עולה סוג של סם אחר.
מוחמד ברכה: התקנות החדשות שדיברו על תרכובות כימיות ולא על סמים, זה לא עזר?
<איהאב יחיא: זה עזר, אבל התופעה, אני אומר לך, הסמים זמינים.
<איהאב יחיא: ילדים בבתי ספר יודעים היום מה זה, מה הצבעים שלהם, אם אתם יודעים, מוכרים את זה בצורה של מסטיק, ממש בצבעים שמושכים אותם, קוראים להם בשמות מאוד מגרים, מיסטר נייס, חלום מתוק, מבסוטון, נייס גאי, שמות שמושכים את הילדים להשתמש בסמים האלה ואפילו לאחרונה מוכרים את זה כמו סוכריות, ממש סוכריות.
<איהאב יחיא: אני עד שלאחרונה הייתה תכנית הסברה במגזר הערבי, אצלנו בדרום, אנשים נכנסו למסגרים והסבירו, נכנסו לבתי ספר, והילדים מדברים על זה, היום הם יודעים שזה סכנה.
<איהאב יחיא: אחד הדברים שאני היום מלמד את הילדים שלי והרבה ילדים, לא לקנות שום דבר מאף אחד, אלא אתה תלך ותקנה בעצמך ותקנה דברים שהם סגורים.
<איהאב יחיא: אנחנו עדים ורואים הרבה אנשים שהכניסו לילדים בבקבוקים, בשביל להתמכר להם.
<איהאב יחיא: זו תופעה מאוד מאוד קשה ואני יודע מהמבטים של הרבה אנשים שמסתכלים עליי פה, הם גם כנראה יודעים עד כמה התופעה קשה והתופעה היא חמורה.
<איהאב יחיא: עוד נקודה קטנה, בקיצור.
<איהאב יחיא: אני עובד באזור טירה, טייבה, קלנסואה.
<איהאב יחיא: אין שום יחידה שמטפלת בהתמכרויות.
<איהאב יחיא: למרות שהיום יש כאילו דאגה שהם רוצים להקים יחידות, אבל יחידה, מלבד המרכז שלנו שהוא מרכז אזורי שלא יכול לטפל בנושא אמבולטורי, אין יחידות.
<איהאב יחיא: אני חושב שזה גם בגלל בעיות שקשורות למצב של המועצות המקומיות והעיריות ואני חושב שהיום כן יש הוספה, אבל זה לא מספיק, צריך להיכנס לכל יישוב ובמיוחד גם יישובים בעייתיים.
<איהאב יחיא: למשל אני אמנה יישוב שהוא מאוד בעייתי ואנחנו נתקלים בו בקושי, זה היישוב ג'סר א זרקא.
<איהאב יחיא: זה אזור מוכה סמים, מוכה אלכוהול, מגיעים אלינו המקרים הכי קשים שיש במגזר הערבי.
<איהאב יחיא: אז, חבר'ה, התופעה מאוד חמורה, אנחנו תמיד מתעסקים בכנסים ובאירועים, אבל בשטח התופעה מדאיגה מאוד.
<איהאב יחיא: תודה.
מוחמד ברכה: נאג'י, אני מבקש שבתקופה הקרובה תיתנו תשובה לגבי האזור שדיבר עליו מר יחיא, אזור טייבה, טירה, קלנסואה, כל מה שקשור למרכז לטיפול בהתמכרויות.
מוחמד ברכה: ג'סר א זרקה.
<נאג'י מטאנס: אני רוצה לומר משפט אחד.
<נאג'י מטאנס: כשאמרתי שיש לנו התייחסות שונה ומותאמת למגזר הערבי אני התייחסתי ל - - -
מוחמד ברכה: כן, אבל הוא דיבר על אזור מאוד רחב שהוא גם מוכה סמים.
מוחמד ברכה: אני אומר לך, טייבה, טירה, קלנסואה, וכל האזור, אני חושב שראוי שמשרד הרווחה ייכנס לעובי הקורה ויקים מרכז טיפולי או לפחות יעשה מה שהוא צריך.
מוחמד ברכה: מר וליד דיאב.
<וליד דיאב: תודה.
<וליד דיאב: הישיבות שלך ממש, אדוני היושב ראש, זה טוב לשתף, זה תמיד עשיר.
<וליד דיאב: אני גם מברך את האדם ואת מורה הדרך גם שמלווה את כל הפרויקטים, שמאוד עוזר ומאוד תומך, מר יאיר גלר.
<וליד דיאב: באמת תודה מעומק הלב.
<וליד דיאב: מה שנאמר עכשיו למעשה זה הנושא שאני רציתי להעלות, העניין של הנוער במגזר הערבי.
<וליד דיאב: לאחרונה, אני מצטרף למה שאמר עמיתי איהאב יחיא, יש תופעה של הנייס גאי, אין לנו אמצעי טיפול, כלומר אין מה לתת לאנשים האלה.
<וליד דיאב: זו פגיעה מוחית יותר מאשר סמים רגילים שאנחנו רואים.
<וליד דיאב: שם הבעיה.
<וליד דיאב: אני פניתי למשרד הבריאות, כיוון שאני עובד עם משרד הבריאות, יחד עם ד"ר פאולה רושקה ישבנו וניסינו, ומנסים גם עכשיו, למצוא איזה תרופה שתתאים לתופעה הזאת, להתמכרות הזאת.
מוחמד ברכה: איפה החוליה החסרה?
מוחמד ברכה: אתה אומר שאתם מנסים למצוא דרך, איפה החוליה החסרה?
<איהאב יחיא: אין בדיקות לגילוי סמי פיצוציות, לא יודעים אם - - -
מוחמד ברכה: אין מה?
<איהאב יחיא: אין ערכות לגילוי סמי פיצוציות.
מוחמד ברכה: מי אמור לספק את הערכות האלה?
<איהאב יחיא: משרד הבריאות.
מוחמד ברכה: משרד הבריאות או משרד החינוך או מי?
<איהאב יחיא: לא יודע, המדינה צריכה לדאוג לזה.
<וליד דיאב: לא רק זה.
<וליד דיאב: אני חושב שיש לנו בעיה עם המשפחות, המשפחות לא יודעות לגלות שיש להן בן מכור.
<וליד דיאב: יש משאבים כאן, יש מחקרים שאני שומע, באמת מדברים על מספרים יותר מדויקים על השימוש במגזר הערבי, אבל הרבה משפחות שלא מגלות ולא יודעות לגלות אם הבן באמת משתמש בנייס גאי או בסמי פיצוציות או לא.
<וליד דיאב: נגיד מרכזי אבחון לבני נוער, מרכזי טיפול.
<וליד דיאב: זה באמת חסר במגזר.
<וליד דיאב: אין מקומות כאלה.
<וליד דיאב: אני חושב שנושא הנוער, מה שהבנתי גם ממקורות בבתי משפט, שיש 1,200 תיקים פתוחים לבני נוער במגזר הערבי במיוחד.
<וליד דיאב: יש ניסיון במלכישוע, קהילה טיפולית, לטפל בבני נוער, יש להם אשפוזית וגם קהילה טיפולית לבני נוער, זה המקום היחיד כמעט בארץ, יש לנו קשר איתם כמעט שנה, מנסים לבנות מודל, לא הצליחו, אדוני היושב ראש, לטפל בבני נוער במגזר הערבי.
<וליד דיאב: יש נשירה, כמעט 90% של בני נוער במגזר הערבי, כי אלה נערים, ילדים, שקשה להם להשתלב בתרבות האחרת או בשפה האחרת.
<וליד דיאב: אגב, זו לא דעה שלי, אלא זו הדעה של מלכישוע וההנהלה שם.
<וליד דיאב: לכן הייתה פנייה שלהם לנסות ולמצוא מענה טיפולי הולם לבני נוער מהמגזר הערבי.
<וליד דיאב: אני חושב שהגיע הזמן להתייחס במסגרת טיפולית, גם אבחון וגם איזה מסגרת משפחתית שתיתן אפשרות למשפחות להעלות את הבעיה שלהם ולקבל ייעוץ.
מוחמד ברכה: תודה, מר וליד דיאב.
מוחמד ברכה: מר זייד מרעי, מתאם מבית ג'אן, אחריו ידבר מר עטא ג'בארין.
<זייד מרעי: שלום לכולם.
<זייד מרעי: כמו שאמר חבר הכנסת מוחמד ברכה, קוראים לי זייד מרעי, אני מתאם למניעת סמים ואלכוהול בבית ג'אן.
<זייד מרעי: התחלתי את התפקיד שלי ב-1 בספטמבר 2013 על פי תכנית חניכה וליווי צמוד של ד"ר וליד חדאד.
<זייד מרעי: במסגרת החניכה ביצענו מיפוי של היישוב, אפיינו את הבעיה וגיבשנו דרכי פעילות לצורך גיבוש רעיון הסברתי למניעת סמים ואלכוהול.
<זייד מרעי: הלכנו על שלושה מישורים, המישור הבית ספרי, לפי חתך גילאים ולפי תכנים רלוונטיים, המישור של הורים במסגרת בית הספר, בשילוב תלמידים, ומישור קהילתי.
<זייד מרעי: במישור הקהילתי אדוני יושב ראש הוועדה הפרלמנטרית כיבד אותנו והגיע אלינו לערב תרבות בתחילת שנת 2014.
מוחמד ברכה: ערב יפה מאוד, כל הכבוד.
<זייד מרעי: על כך אני מבקש להודות לך ואדוני, באמת, מר גלר, בשם הרשות אני מבקש להודות לך.
<זייד מרעי: זה היה ערב מאוד מאוד יפה, מוחמד ברכה ישב עם השייח'ים, עם כל הארגונים שאני משלב את הפעילות שלי יחד איתם, הם התלהבו מהרעיון והם רוצים את זה בצורה יותר רצינית.
<זייד מרעי: נציין גם את רמת המודעות הגבוהה בקרב בני הנוער.
<זייד מרעי: הסטטיסטיקות של הרשות הלאומית מדברות בעד עצמן, הפרסומים גם ובני הנוער שלנו, בגילאים מתקדמים, הם ערים ומודעים לנושא של סמי הפיצוציות וצריכת האלכוהול שמהווה מטרד חברתי שכולנו בבית ג'אן עומדים כאחד בלוק חוסם, אנשי הדת, עמותות, ארגונים, אפילו אנשים באופן וולונטרי, סיירת הורים וכיוצא בזה.
<זייד מרעי: המועצה המקומית תוקפת את הנושא הזה בצד ההסברה שאני מבצע בכפר.
<זייד מרעי: לפי החוק, מה שמתאפשר מבחינת החוק, לפי ההיתרים המקומיים שהמועצה נותנת לבעלי העסקים.
<זייד מרעי: אני אדבר יותר על הנושא האופרטיבי, כמתאם, איך אנחנו מתנהלים.
<זייד מרעי: הפעילות שלנו מול בתי הספר מתבצעת על פי מערך שנתי מותאם עם המנהלים ועם היועצות החינוכיות.
<זייד מרעי: כרגע מה שעומד על הפרק, עם פתיחת עונת החתונות והבילויים בכפר, אנחנו מוציאים כרוז הסברה, שילוט הסברה.
<זייד מרעי: יש חתך באוכלוסייה שלנו שאנחנו כמתאמים לא נוגעים בהם, זה חיילי צה"ל המשרתים שיוצאים לחופשות קצרות מאוד של סופי שבוע ולגבש אותם באיזה שהיא תכנית מניעה או ערב תרבות זה בעיה.
<זייד מרעי: הם רוצים לבלות, אני אישית הייתי בצה"ל וחלק גדול גם מהנוכחים כאן ובמעט הזמן הזה לא מתאפשר.
<זייד מרעי: לכן בהשתלמות האחרונה, מר גלר, אני ישבתי עם גב' פנינה שניצר, מנהלת האגף מול צה"ל, ואנחנו ניקח את הרשות ונכניס אותה לגדוד 299.
<זייד מרעי: הנושא כבר מתחיל להתבצע, יש לי פגישה ב-26 במאי.
<זייד מרעי: אני לא רוצה להרחיב.
<זייד מרעי: לבסוף אני מבקש לומר, גם כאזרח המדינה, גם כתושב הכפר, כהורה, אני מדגיש את הסכנות וההשלכות, אני אומר כן להידוק הקשר בין הרשות הלאומית למלחמה בסמים למשרד החינוך.
<זייד מרעי: צריך ללכת יד ביד.
<זייד מרעי: אנחנו בבית ג'אן קיבלנו מקום שלישי בבגרויות, אני כמתאם וגם כהורה אני אומר שזה מצוין, אבל מצוין עוד אם השליחות התרבותית והחינוכית שלנו כהורים תתממש ושני הממדים יילכו בהקבלה ואנחנו נגיע למטרה של מניעה של דברים שהם מיותרים ומהווים סכנה לנו כאזרחים וגם כחברה.
<זייד מרעי: דבר אחרון, הדברים האלה, שכל תלמיד יקבל מנת חיסון.
<זייד מרעי: כמו שמחסנים אותו נגד אבעבועות רוח או מחלות מדבקות אחרות הוא יקבל את מנת החיסון מסמים ואלכוהול, וכן לחיזוק הקשר מול משטרת ישראל ועל כך אני ממש מודה לכולם ותודה שנתת לי את ההזדמנות.
מוחמד ברכה: תודה, מר מרעי.
מוחמד ברכה: אני יכול להעיד שוב על שני דברים, גם על פעילות ענפה בתקופה קצרה במלחמה בסמים וגם כאדם שמתעניין בחינוך וכחבר ותיק בוועדת החינוך, על ההישגים שנחלה בית ג'אן, שהשיגה ממוצע בגרות במקום השלישי בארץ.
מוחמד ברכה: כל הכבוד.
מוחמד ברכה: מר עטא ג'בארין, אחריו ידבר מר אחמד בסול.
<עטא ג'בארין: שלום לכולם, אני מכור נקי.
<עטא ג'בארין: בהרבה הרבה אסירות תודה קודם כל על הזכות הזאת, שלא מובן מאליו, שאני אסיר תודה לכם אחד אחד - - -
מוחמד ברכה: איך אומרים?
מוחמד ברכה: כשאתה אומר מכור נקי אנחנו אומרים אנחנו אוהבים אותך?
<קריאה: אוהבים אותך, שונאים את המחלה שלך.
מוחמד ברכה: אוהבים אותך ושונאים את המחלה שלך.
<עטא ג'בארין: תודה.
<עטא ג'בארין: כבוד היושב ראש, אדונים נכבדים, אני מאוד מתרגש באמת, תסלחו לי, אני משתדל להביא את הדברים שלי בהרבה הרבה אסירות תודה לאלוהים.
<עטא ג'בארין: קודם כל לכם אחד אחד, לרשות במיוחד.
<עטא ג'בארין: אני ישבתי שם ואני טועם את המתוק ואת הקטיף של העבודה שלכם.
<עטא ג'בארין: לא יאומן.
<עטא ג'בארין: לא מובן מאליו, הנס עובד.
<עטא ג'בארין: חברים, זו תמונת אמת.
<עטא ג'בארין: יש הצלחה בעבודה שלנו ויש קטיף לרשות, לעבודה, למאמצים, ואני מגיע לשטח, להתעמת בשטח מול הבעיה, אני לא מתעמת מול אנשים, אני אומר שאין אנשים רעים, אין ילדים רעים, יש אנשים שרע להם ויש ילדים שרע להם והאסירות תודה על ההזדמנות הניתנת לנו היום להחזיר באסירות תודה, מהמקום שבאתי ממנו, את האנטי חברתי וההתמכרות שלי, את העבריין, את הפשיעה שפשעתי וגם שילמתי במחיר של ארבעה מאסרים.
<עטא ג'בארין: היום אני בדור תיקון, אני היום אסיר תודה שאני במעמד כזה ואני מאוד מתרגש.
<עטא ג'בארין: כשאני אומר דור תיקון זו תוצאה של העבודה הסוציאלית והמאמץ האדיר, המאמץ העצום של כל הגורמים המעורבים.
<עטא ג'בארין: אני אסיר תודה לכל המעורבים בנושא הזה.
<עטא ג'בארין: לצערי הרב אני יכול להגיד גם, במקביל, הבעיה עוד מוסיפה ומחמירה ומתפתחת ומתמשכת.
<עטא ג'בארין: ואיך שאנחנו לומדים, שזו מחלה ערמומית, אכזרית, קטלנית, חשוכת מרפא, שאין לה תרופה ידועה.
<עטא ג'בארין: כל פעם מחדש כשנכנסים לחפש את הפתרונות שם ולהבחין במחלה הזאת עוד פעם נתקלים ב - - - זה הופך את זה לקשה יותר אפילו לפעמים.
<עטא ג'בארין: אין להתייאש.
<עטא ג'בארין: אני טועם מההצלחה שלי וגם ההצלחה של עמיתיי, יש לי פה עוד שתי דוגמאות - --
מוחמד ברכה: יש לך משפחה וילדים, עטא?
<עטא ג'בארין: היום אני אסיר תודה על הניקיון שלי, קודם כל.
<עטא ג'בארין: רק להיום אני סופר 15 יום, 8 חודשים ו-9 שנים.
מוחמד ברכה: שאלתי אם יש לך משפחה וילדים.
<עטא ג'בארין: אני עם שישה ילדים, יש לי נכד ויש לי עוד נכד.
מוחמד ברכה: תשמע, ההישג שלך זה פרטי ואישי, אבל הוא גם הישג של הילדים שלך.
מוחמד ברכה: זה מתנה מהשמים לילדים שלך ולנכדים שלך.
<עטא ג'בארין: הרבה מתנות בדרך.
מוחמד ברכה: אינשאללה.
<עטא ג'בארין: אני אסיר תודה לך אישית, מר ברכה, על המאמצים שלך לעזור לנו.
<עטא ג'בארין: היה לנו מאבק להשיג את המיקום של מרכז יום במקום עוד יותר טוב, היינו מתחת לאדמה, היום אנחנו מעל האדמה.
<עטא ג'בארין: אז גם מגיע לכם אסירות תודה.
מוחמד ברכה: הייתי אצלכם וזה היה מאוד מרשים.
<עטא ג'בארין: מר וליד חדאד הוא שותף מלא בעבודה.
<עטא ג'בארין: אז בשם המנהלת שלי ביחידה לטיפול בנפגעי סמים ואלכוהול אני מביא הרבה הרבה אסירות תודה על כל המאמצים.
<עטא ג'בארין: אני בשטח ומגיע להגיד הרבה אסירות תודה לכל הגורמים, אפילו לאותו סמוי שהביא אותי לבית הסוהר והיום אני מתוך תוכי, מתוך הנשמה, אומר את זה.
<עטא ג'בארין: עכשיו דור התיקון הזה, שאני מביא את עצמי כמדריך חברתי, גם מחוץ לתחום העבודה, כלומר בהתנדבות, עבודה התנדבותית בשטח, אני נתקל בקטע של הרבה הרבה כאב, הרבה סבל בלתי נסבל של ההתמכרות, עד כמה שזה פוגע בילדים.
<עטא ג'בארין: בכניסה לבית שלי יש תחנת סמים, ברחוב יש תחנת סמים, אנחנו במאבק יומיומי ויום יום אני אומר כנגד כל הסיכויים להתמודד ולא להתמוטט.
<עטא ג'בארין: אבל לצערי הרב יש גם את הבעיה הכלכלית, הקטע התקציבי, שתמיד יש את המכשולים האלה.
<עטא ג'בארין: לדוגמה במגרש השכונתי, אני לא מדבר על בסף העיר, או בשכונות, בקטע של החורשות, אני מדבר על מגרש ביתי, שם גם, לצערי הרב, בתוך האוכלוסייה, אתה רואה את השקיות בירה ואת הבאנגים ואת החשיש, את הסמים, ולצערי האדישות של הרשות או האדישות של החברה בכלל, מתוך חוסר מודעות.
<עטא ג'בארין: אז המלחמה שלי בסמים היום מחייבת אותי לצאת ולהביא את המידע לציבור, ושם חסר לנו את הכוחות באמת, הקטע של איתור וקטע של גיוס, אם זה למניעה ואם זה גם לטיפול.
<עטא ג'בארין: תודה רבה.
מוחמד ברכה: יש שני חברים מנצרת שביקשו לדבר, אבל אנחנו נחזור אליכם.
מוחמד ברכה: נראה.
<אחמד בסול: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה.
<אחמד בסול: קודם כל אני רוצה לרשום מחאה.
<אחמד בסול: אנחנו באנו לדיון הזה כמתאמי סמים מהשטח על מנת לדבר ולהעלות את הסוגיות ואני רואה שנדחקנו עד הסוף ורוב חברי הוועדה כבר אינם נמצאים.
<אחמד בסול: אז עד שניתנה לנו הזכות הזאת לבוא ולדבר ולהשמיע את הקול שלנו מהשטח אני חושב שאם כבר הגענו אנחנו היינו צריכים לקבל את מלוא ההזדמנות לבוא ולהגיד מה שיש לנו מהשטח, כי אנחנו האנשים שעומדים בראש החנית בשטח.
<אחמד בסול: עלו הרבה דברים.
<אחמד בסול: את הדיון שלי ואת הנקודות שלי הכנתי לפני שבאתי לוועדה הזאת, עם זאת עלו הרבה דברים יפים וטובים והרבה נתונים שחלקם מדאיגים וחלק שהוא מעודד, על דרכי הטיפול, המניעה ומה שנעשה בשטח.
<אחמד בסול: אבל כאחד שעובד בשטח מזה שש שנים אני רוצה להגיד שני דברים.
<אחמד בסול: אנחנו נכנסנו עם תקציב שהוא יחסית קטן אל תוך מערכת שהיא של הרשויות המקומיות, שני גופים שהם חזקים, מחלקת הרווחה ומחלקת החינוך, שכפי שאנחנו יודעים היום שהן שתי המחלקות הכי חזקות בתוך המועצות המקומיות, לפחות במועצות המקומיות הערביות, ואנחנו מוצאים את עצמנו בהרבה מקרים שתחום הרווחה עובד בפלטפורמה שלו, החינוך עובד בפלטפורמה שלו ואנחנו מנסים כל הזמן להידחף ולעשות את העבודה שלנו, כי אנחנו התכנית היחידה שמוגדרת לנושא הסברה ומניעה.
<אחמד בסול: אני חושב, עם כל הדיון שדנו בו היום, שהגיע הזמן שתהיה תכנית אחת לאומית שמחייבת את כל המשרדים בנושא המניעה.
<אחמד בסול: אני אישית מתעייף מזה שאני הולך לבית הספר, לשבת עם היועצת בתוך בית הספר כשאין לה זמן.
<אחמד בסול: אני כמתאם סמים בא לתוך בית ספר כשהיועצת היא גם מלמדת, גם מחנכת וגם רוצה לשבת איתי על מיליון נושאים ולא מוצאת את הזמן והיא הזרוע הביצועית שלי בתוך בית הספר, כי בתקציב שלי אני לא יכול להביא כל יום לתו ךבית הספר מרצה או מנחה, ואין לה זמן.
<אחמד בסול: דיבר מר דאג'ר על המוביל הבית ספרי - - -
<דאג'ר ראיד: שהיא היועצת, אגב.
<אחמד בסול: שהיא גם היועצת וגם מחנכת וגם כשאני רוצה אותה לישיבה, שתבוא אליי לדבר על נושא הסמים, היא רוצה אישור מהמפקחת שלה, ממנהל בית הספר, שלא - - -
<דאג'ר ראיד: אז אל תלך אליה.
<אחמד בסול: ואני גם בחצי משרה ביישוב שלי, שמונה כמעט 20,000 אנשים.
מוחמד ברכה: אם יש פה מי שצריך להשיב על - - -
<אחמד בסול: כן.
<אחמד בסול: אנחנו באנו לפה להעלות אתגרים ובעיות שאנחנו רואים בשטח ונמצא להם - - -
מוחמד ברכה: תעלה.
<אחמד בסול: לנציג מחלקת הרווחה, לא ייתכן שאני מזמין את העובד הסוציאלי שעובד איתי ביום יום לכנס השנתי שלי כחברה ערבית ואין לו אישור לצאת, אוסרים עליו לצאת.
<אחמד בסול: כשאני בא לתת לו, להראות לו מה עשיתי בכל השנה במגזר הערבי, אוסרים עליהם להגיע.
<אחמד בסול: זה מה שהיה בכנס האחרון.
<אחמד בסול: אם אני טועה, ד"ר וליד, תקן אותי.
<אחמד בסול: אלה דברים שלא מעלים אותם, שלא מדברים עליהם באופן ישיר ואני חושב שהגיע הזמן, לא יודע מי האחראי, מי יהיה המוביל, אם זאת הוועדה הזאת, או דרך הוועדה הזאת.
מוחמד ברכה: הוועדה הזו היא לא גוף ביצועי.
מוחמד ברכה: עובדים סוציאליים זה משרד הרווחה.
<אחמד בסול: אז לפחות בגדר המלצה, להמליץ שהגיע הזמן שתהיה תכנית לאומית למניעה שמחייבת את כל המשרדים שיישבו וידונו ותרד לשטח, שאנחנו לפחות, מתאמי הסמים, נהיה אחראים על הביצוע שלה.
<שוש צימרמן: אני מאוד מוקירה את העבודה שלנו עם הרשות למלחמה בסמים, אני חושבת שאנחנו הגענו לעבודה משולבת מדהימה יחד.
<שוש צימרמן: זה יהיה חבל אם אנחנו נשקיע אותם מאמצים במקום אחד.
<שוש צימרמן: זאת אומרת יכול להיות שבאותו בית ספר היועצת מקבלת מהמדריך בנצרת את ההכשרה כמב"סית ואז אולי שם אתה לא צריך להיכנס.
<שוש צימרמן: נורא חשוב שאנחנו נחלק את המאמצים ולא נשקיע יחד אותם מאמצים באותו מקום.
<שוש צימרמן: לכן התיאום עם המדריכים הוא מאוד מאוד חשוב.
<אחמד בסול: רק שאלה קטנה.
<אחמד בסול: את יודעת כמה זמן לוקח לי עד שאני קובע פגישה עם היועצת בתוך בית הספר, שאין לה זמן?
<קריאה: עירבת את המדריך של בית הספר?
מוחמד ברכה: תגיד כמה זמן.
<אחמד בסול: לפעמים, כדי לשבת איתה זה - - -
<אחמד בסול: לפעמים זה לוקח לי שבועיים-שלושה עד שאני יושב איתה על נושא ספציפי שנוגע לבית הספר שלה.
<שוש צימרמן: אבל אני אומרת לך משהו אחר.
<שוש צימרמן: אולי נכון לך להיות בקשר עם המדריך שלה ואז לראות האם באמת יש צורך לשבת שם, או את המאמצים האלה תשקיע במקום אחר.
<שוש צימרמן: זה העיקרון של שיתוף פעולה.
מוחמד ברכה: אגב, אחמד, אין מקום למחאה שלך, עם כל הכבוד.
מוחמד ברכה: אתה אמרת את מה שצריך, לישיבה הזו יש פרוטוקול אחד, אנחנו שמענו את נציגי משרדי הממשלה השונים, שמענו את חברי הכנסת ולכן מה שקובע זה ההמלצות בסוף והפרוטוקול השלם ואתה לא צריך לדאוג בכלל שהדברים שלך לא יושמעו.
מוחמד ברכה: הם יושמעו בכבוד ויישמעו בכבוד תמיד.
<איילת מייליס-כהן: תודה רבה.
<איילת מייליס-כהן: שמי איילת מייליס-כהן ואני יושבת ראש עמותת 'ישראל אומרת לא לסמים'.
<איילת מייליס-כהן: אנחנו גוף שפועל לחינוך ולמניעה של שימוש בסמים ואלכוהול, אנחנו גוף של מתנדבים ואנחנו חלק מפעילות עולמית ש - - -
מוחמד ברכה: בואי נדבר על הנושא, פשוט אנחנו במרדף אחרי הזמן.
<איילת מייליס-כהן: העמותה שלנו והמתנדבים שלנו פעילים בהרבה מקומות במגזר הערבי, דיר אל אסד, בעיינה, בסמת טבעון, טמרה, פורדיס, ערערה, כפר קרע, אבו גוש, בערים מעורבות, חיפה, לוד, רמלה, ירושלים ומזרח ירושלים, רהט בדרום וגם במגזר הדרוזי, דלית אל כרמל ועוספייה ויש מקומות נוספים.
<איילת מייליס-כהן: אנחנו נתקלים בילדים יום יום ואני רוצה לתת לכם דוגמה מהשטח.
<איילת מייליס-כהן: הייתה הרצאה לפני שבוע, 30 ילדים במגזר הערבי, המרצה שאל בתמימות איזה משקאות אלכוהוליים אתם מכירים.
<איילת מייליס-כהן: אנחנו חשבנו שאולי אחד או שניים ירימו את היד, הילדים פרשו שם לפחות 12 משקאות אלכוהוליים.
<איילת מייליס-כהן: זאת אומרת 30 ילדים, 12 סוגים שונים.
<איילת מייליס-כהן: המרצה גם היה קצת בהלם מהמצע ואז כמובן העברנו את ההרצאה על האלכוהול.
<איילת מייליס-כהן: חשוב לי להדגיש שהפעילות שלנו, אין בה מכשול תקציבי כי אנחנו מתנדבים, הכול מסופק ללא תשלום ולכן אנחנו לא צריכים מימון ופשוט ניתן לשתף איתנו פעולה.
<איילת מייליס-כהן: הליווי שלנו בתכנית שלנו הוא ליווי יומיומי - - -
מוחמד ברכה: תקשיבי ותקשיבו כולם.
מוחמד ברכה: יש כנס מיד לאחרינו, בלי סקירות, אם יש משהו בעייתי שאתם חושבים שלא נאמר, לומר וזהו.
<איילת מייליס-כהן: בסדר גמור.
<איילת מייליס-כהן: אז מבחינתי אין בעיה, הדבר היחיד הוא דווקא פתרון.
<איילת מייליס-כהן: אני אשמח לעמוד לרשות המגזר הערבי ואני חושבת, יושב הראש, אם תעיף מבט אתה תשמח לראות שאנחנו מספקים חומרים בערבית שמיועדים למגזר הערבי.
מוחמד ברכה: בסדר, תעבירי לי אחר כך.
מוחמד ברכה: בסמה דעאס, בבקשה.
<בסמה דעאס: שלום לכולם, אני בסמה דעאס, מתאמת של טירה, אני כבר שנה שלישית בתפקיד.
<בסמה דעאס: אני מנהלת את התכנית כבר שנה שלישית ובתיאום מלא ועבודה שלמה עם מרכז שפ"י.
<בסמה דעאס: יש לי משהו לציין, מאוד חמור, ממש בתקופה האחרונה, מאז אוגוסט בשנה שעברה, צף לנו העניין של סמי הפיצוציות, אומר שהוא מרכז רפואי פרטי שדיווח על 350 נפגעי סמים שהם מגיל 13 עד 20, שזה אסון.
<בסמה דעאס: אסון גדול בלתי נסבל, אי אפשר ממש להבין אותו ואין לנו איפה להפנות את הנוער הזה, אין לנו איך לטפל בהם והאסון הכי גדול מזה, שאין לנו עובד סוציאלי של נפגעי סמים.
<בסמה דעאס: אין עם מי לעבוד במחלקת הרווחה, חוץ מלתאם את התכניות שלי שאני צריכה לבצע עם נוער ונערות בסיכון שאני עוסקת איתם.
מוחמד ברכה: זה מעלה שוב את אותה סוגיה.
מוחמד ברכה: זה נפל עליך, שאתה כאן ממשרד הרווחה, מה אני אעשה?
<נאג'י מטאנס: זה בסדר גמור.
<בסמה דעאס: מה שאני מנסה לעשות זה להיכנס, לקחת קבוצות של נוער ונערות בסיכון, לנסות לעבוד עם תכניות מניעה, אתגרים, טיפול ושיקום, לא בשיטה מסוימת.
<בסמה דעאס: אין לי עם מי לעבוד ולטפל בהם, לא יודעת באיזה צורה.
<אחמד חלאילה: שלום רב, אני מתאם הרשות למלחמה בסמים בכפר מג'ד אל כרום.
<אחמד חלאילה: אני לא אחזור על הדברים של עמיתיי, אבל יש פה שני דברים שנשכחו פה בדיון, אני אעלה אותם מחדש.
<אחמד חלאילה: דיברתם בשפ"י על סוכני שינוי.
<אחמד חלאילה: אני אישית, כאיש שטח, לא נפגשתי בשום קבוצה כזאת, חוץ מקבוצה או שתיים, קבוצה של סוכני שינוי לא באה לידי ביטוי במפגש אחד או שניים.
מוחמד ברכה: אחמד, מה הנקודה השנייה?
<אחמד חלאילה: השנייה זה המשטרה ואכיפה.
<אחמד חלאילה: מר פיש הראה לנו מספרים ממש מדהימים במגזר הערבי, עלייה בצורה מופרזת, מטבע הדברים מספר התיקים עלה, אבל אחוז האכיפה במגזר הערבי, אני כאיש שטח, ירד, ירד בהרבה ולפי דעתי המשטרה לא עושה עבודת קודש במגזר הערבי, היא עושה את זה על הדרך.
מוחמד ברכה: לא צריך עבודת קודש, לעשות את העבודה שלה זה בסדר.
מוחמד ברכה: מר עאסלה, בבקשה.
<סאמר עאסלה: שלום לכולם.
<סאמר עאסלה: אני רוקח אחראי בחיפה וגם חבר מועצה ולומד גם התמכרויות במסגרת של ד"ר וליד חדאד.
<סאמר עאסלה: אני פונה למשרד הבריאות, בתור רוקח.
<סאמר עאסלה: מבחינת רוקח אני תחנת סמים מבחינת הנרקומנים והאלכוהוליסטים, מבחינתם אני תחנת סמים, הם באים אליי.
מוחמד ברכה: תחנה לחלוקת סמים.
<סאמר עאסלה: מבחינתם זה תחנת סמים.
<סאמר עאסלה: לא אדולן, אני מדבר על כל התרופות, ריטלינים, אמפטמינים, כל התרופות האלה.
<סאמר עאסלה: אני רוצה להדגיש שיש פה אי בקרה על המרשמים שיוצאים מהמחשבים של הרופאים, ופה אין חוק יבש לרופאים.
<סאמר עאסלה: אנחנו נלחמים נגד הנרקומנים באופן יומיומי בשביל לספק את התרופות.
<סאמר עאסלה: אפילו שזה חוקי, אם רואים שהם נרקומנים, רואים שהם לוקחים את התרופות יותר משלוש-ארבע פעמים בחודש וזה אסור, אנחנו שאוכלים אותה, שאוכלים את התיק הזה, אנחנו התחנה האחרונה.
מוחמד ברכה: הנקודה קשה, ברורה ו - - -
<סאמר עאסלה: אני פונה למשרד הבריאות.
<סאמר עאסלה: תודה.
מוחמד ברכה: מאוד חשוב.
מוחמד ברכה: החברים בנצרת, אם יש לכם משהו חשוב להגיד במשפט אחד, בבקשה, ואנחנו נסכם ב-30 שניות.
<סלאם חימס: אני מייסד ומנכ"ל עמותת לי לב מכל הלב, למניעה של אלימות והתמכרויות.
<סלאם חימס: רק רציתי להגיד שלושה דברים חשובים בקצרה ממש, סיכום של מה שדיברתם.
<סלאם חימס: עשינו מיפוי צרכים למה שקורה אצלנו במגזר הערבי והשימוש שיש לזה וראינו שני דברים.
<סלאם חימס: קודם כל בהיבט של מניעה, אין לנו מועדונים לנוער בסיכון.
<סלאם חימס: בנצרת עילית יש 15 מועדונים ובנצרת אין שום מועדון.
<סלאם חימס: זה דבר חשוב אם אתם רוצים פתרונות.
<סלאם חימס: בהיבט של הטיפול, למרות שיש לנו הרבה אחוזים של שימוש אין לנו שום אשפוזית שהיא מטפלת במטופלים בערבית.
<סלאם חימס: עם כל הכבוד לאשפוזית טמרה, אין שם טיפול בערבית.
מוחמד ברכה: בכותרות.
<סלאם חימס: כותרות, זה שיהיה לנו קהילות, שיהיה לנו אשפוזיות במגזר הערבי, חסר לנו.
<סלאם חימס: ועוד דבר, לשווק את השיטה הכי יעילה לטיפול במקרים - - -
<מוסטפה מרעי: בקשר ליחידת איתור, לצערי הרב לפני כמה שנים היו המתאמים והעובדים שהיו בנצרת, הייתה כוונה להקמת יחידת איתור, פספסו את כל התקציבים שעלו כחצי מיליון שקל.
<מוסטפה מרעי: בקשתי היום לחדש את הנושא ולהקים את יחידת איתור.
מוחמד ברכה: זה שוב משרד הרווחה.
<מוסטפה מרעי: זה שיתוף פעולה של משרד הרווחה והבריאות והרשות למלחמה בסמים.
מוחמד ברכה: המסר הגיע, תודה.
מוחמד ברכה: רבותיי, אני מאוד מעריך את הדיון שהיה כאן, תמיד אני מרגיש שהחסרנו ולא עשינו את כל מה שצריך.
מוחמד ברכה: אני מברך את כל העוסקים במלאכה, באמת מלאכה חשובה, גם הרשות, גם משרדי הממשלה, גם המתאמים בשטח.
מוחמד ברכה: אנחנו הצבענו על נקודות, אני רוצה לומר את הדברים הבאים.
<יאיר גלר: אני מפריע לך לשנייה אחת.
<יאיר גלר: תודה רבה לכל המברכים שלי, זה חשוב מאוד להגיד.
<יאיר גלר: יש פה הזדמנות שכל השותפים, זו עבודה משותפת של כולם, תודה ליושב ראש, תודה לכל מי שעוזר.
<יאיר גלר: אני חושב שבסך הכול מצליחים להגיע להישגים בזכות כולם ולא בזכות בן אדם אחד.
מוחמד ברכה: כל הכבוד, יאיר.
מוחמד ברכה: הסיכום הוא כזה: אנחנו נדרוש מהממשלה לחדש את תכנית החומש שנקראה על שמו של השר לשעבר, ברוורמן, שהיום הוא יושב ראש ועדת הכלכלה.
מוחמד ברכה: אנחנו קוראים לשיתוף פעולה מקיף יותר בין הנוגעים בדבר, בעיקר הרשויות המקומיות הערביות והרשות ומשרדי הממשלה.
מוחמד ברכה: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך שיכין נייר להפצה בכל מה שקשור לשיתוף פעולה עם הורים ומשפחות.
מוחמד ברכה: אני מציע בהמשך לנושא של הרשויות המקומיות, מר מטר, שתזמו פגישה של ועד ראשי הרשויות עם הרשות, שיבואו לסקור בפניכם ולראות מה - - -
<יאיר גלר: קבענו.
מוחמד ברכה: קבעתם, מצוין, אז אני מתפרץ לדלת פתוחה.
מוחמד ברכה: הנושא של החינוך הבלתי פורמלי.
מוחמד ברכה: צריך לתת לזה דגש, אני אעלה את זה בוועדת החינוך, וגם החינוך הטכנולוגי.