GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אור ביגר: הם יכולים לבוא לשם סתם, לשחק במחשב, לדבר אחד עם השני, ללמוד לבחינה.
<אור ביגר: יש גם תכניות עם סטודנטים וחיילים מחיל חינוך שעוזרים להם בלימודים.
<אור ביגר: יש גם פעילויות בערב ובשעות הלילה, בעיקר בחודשי החופש הגדול.
<אור ביגר: יש ערב הקרנה של סרט, ערב סטנד אף, מסיבות.
<אור ביגר: בהחלט דברים שקורים בעיר.
<אור ביגר: הפיק של הפעילות נעשה בעיקר בחודשי הקיץ.
<אור ביגר: נעשה איזה פיילוט לבדוק את העניין של בני הנוער כדי לבדוק אם הנוער יבוא ביום שישי בערב למרכז השכונתי.
<אור ביגר: הפיילוט עבר בהצלחה ועכשיו אנחנו בודקים איך לתת לזה מענה.
<אור ביגר: "הורים ערים" באזור הציעו לבוא לפתוח את המקום בהתנדבות כדי שיהיה להם את המרחב הבטוח שדובר כאן קודם.
<אור ביגר: 10,000 בני נוער בתל-אביב-יפו לוקחים חלק במסגרות של החינוך הבלתי פורמאלי, וזה עוד לפני המסגרות של קידום נוער ושל הרווחה.
<אור ביגר: בערך שליש מבני הנוער מגיעים למסגרות האלה.
<אור ביגר: היינו רוצים להגיע ליותר.
<אור ביגר: אנחנו מכירים בזה שעם שלל הפעילויות שאנחנו מציעים לבני הנוער, לא תמיד זה מדבר אל כולם.
<אור ביגר: יש גם פעילויות שיוצאות החוצה אל בני הנוער במרחב הציבורי.
<אור ביגר: שיהיה שם איזה מבוגר אחראי שידבר איתם.
<אור ביגר: יש גם בפעילות בחודשי הקיץ.
<אור ביגר: יש רכזי נוער שלנו מהמרכזים השכונתיים, בליווי סטודנטים וחיילים של חיל חינוך שיוצאים לגינות בשעות הקטנות של הלילה.
<אור ביגר: הם פותחים שם זירה.
<אור ביגר: הם אומרים שאם בני הנוער לא מגיעים, הם יגיעו אליהם והם שם עבורם.
<אור ביגר: יש עוד הרבה תכניות אבל אני אקצר.
<אור ביגר: משהו על תחום ההורות ופה אני מתחברת למה שיוסי הראל אמר.
<אור ביגר: אנחנו לא יוצאים נגד הנוער באף אחת מהפעילויות שלנו.
<אור ביגר: יש לנו נוער נפלא.
<אור ביגר: אנחנו מכירים בזה שזאת תקופה שהיא לא קלה לבני הנוער.
<אור ביגר: הם עוברים הרבה שינויים ואנחנו רוצים להיות שם עבורם כדי לעזור להם לצלוח את התקופה הזאת.
<אור ביגר: אחת הדרכים החשובות והטובות זה דרך ההורים.
<אור ביגר: יש באמת את המסגרות של הורים ערים שמתנדבים שיוצאים לגינות.
<אור ביגר: הם עוברים קורס הכשרה והרצאות.
<אור ביגר: אנחנו נותנים להם את כל הכלים שביכולתנו כדי להפוך אותם למבוגר משמעותי בחיים של הילדים שלהם.
<אור ביגר: תמיד מדברים על גורמי מניעה אבל חשוב גם לדבר על גורמי הגנה.
<אור ביגר: איזו הגנה אנחנו מעניקים לילדים שכאשר הם יהיו מול התנהגות מסכנת, הם ידעו מה נכון ומה לא נכון, כפי שלמדו דרך החינוך.
<אור ביגר: כפי שצוין, אנחנו מכירים בכל שלא כל ההורים יבואו להתנדב.
<אור ביגר: אנחנו פותחים עוד הרבה מאוד פעילויות להורים בעיר, הרצאות והעשרות, בית ספר להורים שכולם מוזמנים.
<אור ביגר: בתכנית הזאת, מבחינת מצ'ינג, הרשות המקומית שמה יותר מפי שניים ממה שאנחנו מקבלים מהתכניות הלאומיות.
מוחמד ברכה: אתם יכולים.
מוחמד ברכה: אנחנו נשמע את משרד החינוך ואת המשטרה, על-מנת להסתכל על התופעה מהכיוון השני ואחר-כך נחזור לאורחים.
<גילת דנה: ראשית אני נתלית באילת גבוה, בד"ר יוסי הראל, על שיתופי פעולה.
<גילת דנה: כל מה שאני אומר היום בשם משרד החינוך, זה אף פעם לא לבד.
<גילת דנה: אנחנו עובדים בשיתוף עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, בשיתוף שפ"י, בשיתוף מועצת תנועות הנוער והשלטון המקומי.
<גילת דנה: אנחנו מפעילים כמה תכניות התערבות משמעותיות.
<גילת דנה: אדוני, אם ימצא הדבר בעיניך נכון, להקדיש להם יום.
<גילת דנה: למה אני מתכוונת?
<גילת דנה: מועצת תנועות הנוער במרחב הקהילתי המוניציפאלי, הוא היחידה האפקטיבית ביותר לעבודה עם בני נוער ולשינוי עמדות והתנהגות.
<גילת דנה: מנהל יחידת הנוער מתכלל את כל העבודה ברשות המקומית, כולל מה שקורה עם תנועות הנוער.
<גילת דנה: 12-13 תנועות נוער שנתמכות על-ידי המדינה, אנחנו בשנה הרביעית בתהליך משמעותי, עמוק של גיבוש מדיניות לכל תנועה על-פי הצבע שלה והמאפיינים שלה, נגד שתייה לשכרה.
<גילת דנה: אם חשבתם שזה לא פולש אל תוך היחידה המוגנת יחסית של העבודה בתנועות נוער – טעינו.
<גילת דנה: זה בהחלט פולש והם בהחלט מוטרדים מזה.
<גילת דנה: נשמח להשמיע על התהליך המשמעותי הזה.
מוחמד ברכה: גברתי.
מוחמד ברכה: אנחנו דנים בסוגיה הזאת מכל כיוון ומכל צד אפשרי.
מוחמד ברכה: הישיבה היום עוסקת בתפקיד הרשויות המקומיות ביצירת תרבות בילוי ופנאי כפתרון לנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: אני מבקש להתמקד במתחם הזה.
מוחמד ברכה: כל שבוע יש לנו ישיבה על מתחמים אחרים ועל זירות אחרות.
מוחמד ברכה: אני יודע שיש אנשים שמגיעים פעם ראשונה לוועדה ואז הם רוצים לשטוח את כל מה שיש על ליבם.
מוחמד ברכה: בסדר, עד גבול מסוים אפשר לשמוע את זה.
מוחמד ברכה: בואו נתמקד בעניין שלשמו התכנסנו.
<גילת דנה: אכן, הזירה של הרשות המקומית, תנועות הנוער עובדות בזירה הזאת.
<גילת דנה: תנועות הנוער נחשבות כמקום מוגן מפני התנהגויות סיכון אבל אין זה כך.
<גילת דנה: גם הן יודעות היום לומר שהן זקוקות לנו, לכל השותפים.
<גילת דנה: אנחנו עושים שם תהליך עמוק.
<גילת דנה: אני אשמח אם תאפשר לנציגי תנועות הנוער לדבר.
<גילת דנה: לפני כן, מנהל יחידת הנוער, שהוא איש הרשות המקומית, הפריזמה שלו מאוד חשובה בדיוק לשאלתך ולנושא שהתכנסנו פה.
<אבי הדי: אני אתחיל בנקודה שהמשטרה רואה לחיוב כל פעולה של הרשות המקומית, ליצור פעילות חיצונית בבית הספר, בשעות הפנאי של בני נוער.
<אבי הדי: אנחנו יודעים שדי הרבה מהעבירות שמתרחשות, כתוצאה משתיית אלכוהול או כתוצאה משימוש בסמים או תחליפי הסם, מתבצעות בשעות הפנאי של אותם בני נוער.
<אבי הדי: הם מתבצעות בעיקר בגנים ציבוריים, בקרנות רחוב שאין בהם תאורה, ששם אפשר להסתתר וללכת אליהם.
<אבי הדי: בדרך-כלל זה גם לא בשעות הנורמליות שבהם גופים פועלים, כמו מתנ"סים, כמו בשעות הפעילות של תנועות הנוער.
<אבי הדי: דווקא פעילות של בני נוער וגם אני הייתי כזה, ואני מניח שכל אחד מאיתנו אהב את הגיל הזה, אהבנו לצאת מהבית דווקא בשעות הלא שגרתיות, מעבר ל-10 בלילה, מעבר לשעה 11 בלילה.
<אבי הדי: השאלה האם בשעות האלה הרשות המקומית נמצאת?
<אבי הדי: האם יש אלטרנטיבת בילוי אחרת חוץ מההסתובבות בפארקים או בגנים הציבוריים?
<אבי הדי: לא חשוב כמה תאורה תשים שם, ברגע שהם משתעממים והם גורמים לרעש שמציק לתושבים, זה מעלה את רמת המתח.
<אבי הדי: רמת המתח מביאה מתח נוסף ומביאה קבוצה נוספת של קטינים שעושה גם היא רעש ואז הם מתחככים ביניהם.
<אבי הדי: תוסיף לזה את האלכוהול ושימוש באיזה "nice guy", את התוצאות כולנו מכירים.
<אבי הדי: לא מזמן היה מקרה בפתח תקווה ברצח של קטין.
מוחמד ברכה: ברשותך, בוא נתמקד בשתי סוגיות בעניין של המשטרה.
מוחמד ברכה: המשטרה נכנסת לתמונה כאשר הבעיה כבר קיימת.
מוחמד ברכה: בהקשר של נושא הישיבה, האם יש קשר ביניכם לבין הרשות המקומית, למשל בנושא מוקדי העבריינית ומוקדי התנהגות חריגה.
מוחמד ברכה: האם אתם מפנים את תשומת לב העיריה או המועצה המקומית שתטפל בזה?
מוחמד ברכה: אחרי שאתם מגיעים לאותם צעירים שכבר מסובכים בעניין הזה, האם יש מערכת של מעקב?
מוחמד ברכה: אחרי שזה יוצא מידכם לאן זה הולך?
מוחמד ברכה: לרווחה של העירייה?
מוחמד ברכה: אני מציע להתמקד בשתי הסוגיות האלה שקשורות לנושא הדיון ולנושא עבודת המשטרה.
<אבי עדי: מתוך הניסיון שלי בשטח וגם בעבודה שלי מול הנוער, למפקדי התחנות יש קשר רציף מול ראשי הרשויות המקומיות, אם זה ראשי ערים ואם זה ראשי תחומים ואגפים בעירייה.
<אבי עדי: שם יש ממשקים מגבילים, שבסופו של דבר הם מתואמים בינם לבין עצמם.
מוחמד ברכה: מה מידת שביעות הרצון של המשטרה?
מוחמד ברכה: יש לך נתונים?
<אבי עדי: לא, אין לי נתונים.
מוחמד ברכה: האם יש רשויות שאתם מביאים לתשומת לבם שיש בעיה חריפה בתחומם ואתה נתקל בהזנחה ובאדישות?
<אבי עדי: אני יכול להביא לדוגמה את הרשות המקומית בראשון לציון שהיא רשות די חזקה.
<אבי עדי: שם באמת יש מעורבות מאוד פעילה של הרשות המקומית ביחד עם המשטרה כדי למנוע וכדי לתת פתרונות לבני הנוער לבילויים במקומות אחרים.
<אבי עדי: יש מערך של פיקוח עירוני שעובד במשותף עם המשטרה.
<אבי עדי: יש מערך של הרשות המקומית מטעם החינוך בפעילויות הסברה, משותף עם יחידות הנוער.
<אבי עדי: שם זה קיים.
<אבי עדי: אני לא יכול לומר לגבי כל רשות ורשות במדינת ישראל, מה מידת המעורבות.
<אבי עדי: אין לי נתון כזה.
מוחמד ברכה: כשזה מתנהל טוב זה מצוין.
<אבי עדי: אני לא מכיר את הנתון, קשה לי מאוד להתייחס לזה.
<אבי עדי: ביחס לשאלה השנייה שלך.
<אבי עדי: כשאנחנו מכירים שיש לקטין כזה או אחר בעיה והוא כבר הגיע לטיפולנו – אני משתמש דווקא במילה טיפולן ולא במילה אחרת.
<אבי עדי: יש ממשק ישיר מול עובדי הרווחה.
<אבי עדי: אם זה קטין שנמצא בהליך סיכון כזה או אחר, אז פקידי הסעד לחוק הנוער ברשויות השונות.
<אבי עדי: שם יש ממשק ישיר בין יחידות הנוער אליהם.
<אבי עדי: דרך אגב, הדיווח הוא דו צדדי.
<אבי עדי: אנחנו מכירים את הקטינים שנקלעו למצבי סיכון כאלה ואחרים.
<אבי עדי: אנחנו מדווחים עליהם ומקבלים את הטיפול שמוצאים לנכון.
<אבי עדי: הממשק השני הוא הממשק הפלילי.
<אבי עדי: אם נפתח תיק לקטין כתוצאה מפעילות פלילית כזאת או אחרת, קציני מבחן לנוער של משרד הרווחה נכנסים לפעילות ושם נותנים את המענה הטיפולי לאותו קטין, עד כדי הפנייה בסופו של דבר להליך טיפולי דרך בית משפט, השתת הליכי טיפול כאלה ואחרים.
<אבי עדי: לדאבוננו בסופו של דבר יש קטינים שמגיעים לידיו של עמיתי בבית הסוהר.
מוחמד ברכה: אני מבין שיש פה קבוצה של תלמידים, נשמח לשמוע אתכם.
<טירה אמרוסי: אני ממשרד החינוך, מנהל חברה ונוער מחוז מרכז.
<טירה אמרוסי: אני רוצה להגיב למה שאמרת בעניין הרשויות המקומיות.
<טירה אמרוסי: אני נמצאת כאן בשני כובעים.
<טירה אמרוסי: אחד, מניעת נשירה, שזה גם של מנהל חברה ונוער במחוז מרכז, וגם בעניין של הרשויות המקומיות מהתפקיד שלי של פיקוח רשותי, שזה תכלול של הבוקר עם הערב בראיית רצף של החינוך ברשות, על כל הצדדים הבלתי פורמאליים שלו.
<טירה אמרוסי: אני מוצאת שמאז חוק הנוער, שגיל ההצבעה ירד ל-17, הרשויות המקומיות מאוד רואות את הנוער וכן מאוד מכוונות למצוא לו מענים על רצף של סוגים בתוך בני הנוער, מנוער מאתגר ועד נוער שנמצא בתנועות הנוער והוא מאוד פעיל.
<טירה אמרוסי: בנוסף, אני מוצאת קושי מול הרשויות שהן באשכול 5 ואין להן 1,000 ילדים מגיל 3 עד 18.
<טירה אמרוסי: שם, גם אם הם מאוד רוצים, הם ניזונים רק מתשלומי ארנונה ומצ'ינג של משרד הפנים.
<טירה אמרוסי: אז יש שם באמת קושי.
<טירה אמרוסי: זה בגלל שהבתים חלשים וגם כי אין להם איך באמת לתת מענה אחר של פנאי משמעותי ואיכותי לבני הנוער.
<טירה אמרוסי: אנחנו יכולים לראות שזה פוגש את בני הנוער בכל הנישות של החיים שלהם, אם זה בלמידה ואם זה אחר-כך בגיוס לצבא, אם זה באחוזי הנשירה שלכם.
<טירה אמרוסי: לכן אני חושבת שזאת סוגיה שבאמת צריך להתעמק בה.
<טירה אמרוסי: איך עוזרים לרשויות האלה באשכול 5 ומטה והם מתחת ל-1,000 ילדים בגילאי 3 עד 5.
<טירה אמרוסי: לזכות השלטון המקומי אני יכולה להגיד שמהורדת הגיל, גם מכוננים שולחנות עגולים שרואים בהם את כל גורמי הנוער שעובדים ברשות.
<טירה אמרוסי: אלה שולחנות שמשרד החינוך מוביל בתוך הרשויות על בסיס חודשי קבוע.
<טירה אמרוסי: עכשיו כבר מתחילים להתארגן לקיץ.
<טירה אמרוסי: אז זאת באמת אחת הסוגיות הכי משמעותיות, לראות באמת איך עוזרים.
מוחמד ברכה: האמת שזה נשמע מאוד לא טוב, שבעקבות הורדת גיל ההצבעה, אז ההתעניינות היא גדולה ביותר.
מוחמד ברכה: זאת אומרת שזה יוצר מעגל אלקטוראלי.
<טירה אמרוסי: לפחות רואים אותם.
מוחמד ברכה: את אומרת שמי שאין לו כוח פוליטי אמור להיות שקוף.
מוחמד ברכה: זאת תזה מאוד מעניינת.
<משה פרץ: אני רוצה לפתוח ולהגיד שיש לנו נוער מצוין במדינת ישראל.
<משה פרץ: זה נוער טוב ואל לנו לשכוח שהוא דור העתיד שלנו.
<משה פרץ: אני יודע שהרוב הוא קובע.
<משה פרץ: הרוב אלה בני נוער שלא מתעסקים בסמים ובאלכוהול.
<משה פרץ: אם הרוב הוא הקובע, אז אנחנו צריכים גם את זה להגיד פה על השולחן ולא לשכוח.
מוחמד ברכה: יפה אמרת.
<משה פרץ: כמנהל יחידת נוער, או כמנהל אגף נוער בעיריית מגדל העמק, אני חושב שהנושא של השקעת הרשויות בתחום הזה משתנה בין רשות לרשות, לפי אג'נדה או לפי תפיסה של ראש רשות כזה או אחר, הרכבים קואליציוניים שנכנסים לתמונה ועוד הרבה דברים.
מוחמד ברכה: זה גם במבחן התועלת.
מוחמד ברכה: אפילו אם אין לו אג'נדה חברתית במבחן התועלת זה יעלה לו פחות אם הוא יעסוק במניעה מאשר לעסוק בפשיעה.
<משה פרץ: על פניו זה נכון.
<משה פרץ: השאלה היא עד כמה זה מובן ועד כמה זה בא לידי ביטוי ועד כמה זה מיושם.
<משה פרץ: יש כמה דברים שאני אדבר עליהם.
<משה פרץ: אני חושב שבמדינת ישראל היום הנושא של החינוך הבלתי פורמאלי, זה תחום שהוא לא ממוסד.
<משה פרץ: לדוגמה, אני לוקח בית ספר אצלנו שיש בו 1,000 תלמידים.
<משה פרץ: יש שם קרוב ל-125 תקנים או משרות של מורים, אחזקה ובעלי תפקידים כאלה ואחרים.
<משה פרץ: אם אני צריך להפעיל את בית הספר משעה 16:00 עד שעה 08:00 למחרת, יש לי סדר גודל של 13 עובדים בחלקיות משרה ובשכר מאוד זעום שאני אומר לתת להם.
<משה פרץ: הם אמורים לראות את בני הנוער.
<משה פרץ: הם לא סגורים בגדר כמו בבית ספר או בכיתה.
<משה פרץ: הם נמצאים בפארקים, במקלטים, על הברזלים, בחורשות ובכל מיני מקומות כאלה ואחרים.
<משה פרץ: זה משהו שצריך כן לגעת בו וכן לדבר עליו.
<משה פרץ: נכון שחוק הנוער עבר והיום זה נכנס בהובלה של חלק מהשרים, השלטון המקומי ומנהל חברה ונוער.
<משה פרץ: מנהלי הנוער בעצמם אמרו שצריך לסדר את זה.
<משה פרץ: לצערי, סידרו אותנו, מנהלי יחידות הנוער, ושכחו את כל החבר'ה מאחור, על זה גם צריך לדבר.
<משה פרץ: אולי לא היום ואולי לא בפורום הזה.
<משה פרץ: אבי דיבר על תחום האכיפה.
<משה פרץ: יש את הנושא של "עיר ללא אלימות", לצד הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.
<משה פרץ: אבל היחס הוא ההפוך.
<משה פרץ: היום תחום האכיפה מקבל הרבה יותר תקציב מאשר תחום המניעה.
<משה פרץ: זאת אומרת, החבר'ה מגיעים לשם ועושים את מה שעושים אבל שוכחים שלפני כן צריך לעשות משהו ושם לשים את רוב הביצים בסל.
<משה פרץ: אמרתי שאני רוצה לדבר על מה שקורה אצלנו ולהביא דוגמאות.
<משה פרץ: אני חבר בוועדת אכיפה בתוך "עיר ללא אלימות" במגדל העמק.
<משה פרץ: יושבים יחד עם מפקד התחנה אחת לחודש, מדברים על הדברים.
<משה פרץ: לא מכניסים את חוקרי הנוער וקציני הנוער רק כשקורים דברים אלא מזמינים אותם להיות חלק מהנוף.
<משה פרץ: הם יושבים בישיבות, הם יושבים במנהלת רשותית בתחום הנוער והם חלק מהמהלך הכולל.
<משה פרץ: כשיש עצור כזה או אחר בתחום הנוער, או כשיש פרשייה כזאת או אחרת, אנחנו מעודכנים אונליין.
<משה פרץ: יש "פרויקט מילה" בתוך המשטרה, שנותנים הזדמנות שנייה לבני הנוער להגיע לצבא ללא תיק פלילי.
<משה פרץ: כבני נוער אנחנו עושים טעויות.
<משה פרץ: לפעמים אנחנו יודעים לצאת מזה בזמן ולפעמים לא.
<משה פרץ: אני חושב שיש מהלכים ויש הרבה דברים שקורים עם המשטרה.
<משה פרץ: דובר על 18 מסגרות בתל-אביב.
<משה פרץ: במגדל העמק יש 7 מסגרות נוער שפתוחות אחר-הצהריים משעה 16:00 עד שעה 22:00 או 2 לפנות בוקר בקיץ.
<משה פרץ: זה לא מספיק.
מוחמד ברכה: באיזה מימון?
<משה פרץ: המימון הוא בדיוק עניין של איגום משאבים, תכניות של "עיר ללא אלימות", מגזר שלישי וגם רשות.
<משה פרץ: אבל הרשויות, לצערי, נותנות כסף מאוד קטן כי הן מוגבלות.
<משה פרץ: הרשויות מוגבלות בתקציבים וזה משתנה בין רשות לרשות ובין תפיסה של ראש עיר כזה או אחר.
<רוני ברקוביץ: במשרד הבריאות אנחנו עוסקים בתחום של פשיעה פרמצבטית, תרופות מזויפות, גנובות, סמי פיצוציות.
<רוני ברקוביץ: אנחנו עובדים בשיתופי פעולה עם המכס ועם המשטרה.
<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים על המון בני נוער שהתאשפזו בגלל סמי פיצוציות.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים הרצאות בבתי הספר בנושא של סמים, סמי פיצוציות, סמי אונס וכל תופעות הלוואי.
<רוני ברקוביץ: גם כשאני נותן את ההרצאות אני רואה שבני הנוער בעצם יודעים על מה שאני מדבר.
<רוני ברקוביץ: חלקם נחשפו לסמי פיצוציות וחלקם ייחשפו בעתיד.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים הרצאות גם בבתי ספר ערביים.
<רוני ברקוביץ: בשבוע שעבר נתנו הרצאה בעוספייה.
<רוני ברקוביץ: בחודש הבא יש לנו שתי הרצאות שם ואנחנו מזמינים את כבודו להשתתף.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מנסים באמצעות החינוך אנחנו מנסים לשפר.
<פאולה רושקה: אנחנו פועלים יותר מול הרופאים, להעלות את המודעות שלהם.
<פאולה רושקה: התחלנו בהרצאות לרופאים של הקופות יחד הרשות כדי שגם הם יהיו שותפים ויזהו את הנוער הרבה יותר מוקדם.
<פאולה רושקה: גם אנחנו במשרד הרווחה ובמרכזי איתור לנוער ביחד בתכנית כדי שהאיתור של הנערים והנערות שהם בסיכון של שימוש בסמים או אלכוהול יהיה יותר מוקדם.
<פאולה רושקה: גם שם יש ישובים שמשתפים פעולה יותר ויש כאלה שפחות.
<פאולה רושקה: אין אחידות וזה חבל מאוד כי יש מקומות שיש בהם תוצאות מדהימות.
<אורי אשר: אני תלמיד בבית ספר "בויאר" בכיתה ט' ואני נמצא כאן עם שני חברים.
<אורי אשר: האמת היא שלא הכנתי איזה נאום אבל חשבתי להראות לכם מה קורה בשטח.
<אורי אשר: אני מכיר הרבה ילדים בכל מיני גילאים.
<אורי אשר: הטבלה והמדד שהראיתם קודם, זה לא נראה לי כל-כך נכון.
<אורי אשר: אולי זה במספרים ולא באחוזים.
<אורי אשר: לגבי התקציב.
<אורי אשר: אני חושב שהכי כדאי לחלק את זה לשניים.
<אורי אשר: משרד הבריאות יעשה הרצאות.
<אורי אשר: זה באמת מיישר קו לתלמידים.
<אורי אשר: זה מראה להם מה יכול לקרות אם הם יקנו את זה או את זה.
<אורי אשר: לא תמיד הם יודעים מה הם הולכים לעשות.
<אורי אשר: הדבר השני זה תנועות נוער.
<אורי אשר: אני בתנועת מכבי הצעיר.
<אורי אשר: אני חושב שזה דבר מאוד יפה כי זה מראה שאפשר ליהנות גם בדרך אחרת, לא רק בשתייה או לעשות את כל הדברים האלה.
<אורי אשר: אני ממש מתחבר לזה וזה נותן סוג של תעסוקה.
<שלומית רונן: בהמשך לדברים של גילי.
<שלומית רונן: מועצת תנועות הנוער, עם הרשות ועם משרד החינוך מובילות מהלך של תכניות מניעה שבאות לידי ביטוי בכל מגוון האוכלוסיות, כולל כל מגזרי החברה הישראלית, כל אחת בהתאמה.
<שלומית רונן: אני רוצה להגיד שחשוב לנו שתדעו שהיום תנועות הנוער לא מתייחסות רק לאליטה שהגיעה פעם לתנועות.
<שלומית רונן: היום התנועות רואות עצמן כחלק מהקהילה.
<שלומית רונן: הן פונות לקהילה, הן פותחות את הסניפים.
<שלומית רונן: הן יוצאות מחוץ לסעיף כדי לפגוש את האנשים.
<אמיר רימון: אני אתחבר לדברים ששלומית אמרה.
<אמיר רימון: לפני שלושה שבועות הייתי בישיבה של "עיר ללא אלימות".
<אמיר רימון: אמרו לי: אתם תנועות הנוער מטפלים ב-15% ואנחנו ב"עיר ללא אלימות" מטפלים ב-85% מהאוכלוסייה.
<אמיר רימון: אתם מקבלים את השמנת ואנחנו מתעסקים בסופו של דבר עם הנוער אמיתי.
<אמיר רימון: אני רוצה להניח את זה פה על השולחן שהדבר הזה לא נכון.
<אמיר רימון: תנועות הנוער משתנות.
<אמיר רימון: במשך 15-20 השנה האחרונות, אם תגיעו לפעילויות התנועות אתם תיראו נערים מכל הגוונים ומכל הסוגים, מכלל המגזרים, יהודי, ערבי ודרוזי.
<אמיר רימון: יש נוער דובר רוסית, יש נוער יוצא אתיופיה.
<אמיר רימון: מאוד חשוב לי להגיד את הדבר הזה.
<אמיר רימון: מעבר לזה, הפעילויות הן לא רק פעילויות שבהן הילד יושב במעגל בקבוצה, מה שמחייב ריכוז גבוה של הילד.
<אמיר רימון: אנחנו יודעים לצאת לפעילויות גם בפארקים, פעילויות שאנחנו קוראים להן "ציפורי לילה".
<אמיר רימון: יש פעילות שנקראת "מרבד קסמים".
<אמיר רימון: שני מדריכים יוצאים עם תיק לפארק ופוגשים את בני הנוער ומוציאים מהתיק את הדומינו ואת הדמקה ומעסיקים אותם כדי שהם לא יגיעו למצב שבו הם רוצים לשתות אלכוהול.
<אמיר רימון: ילד מועסק לא מעסיק.
<אמיר רימון: מבחינתנו זאת הסיסמה שלנו לדבר הזה.
<אמיר רימון: כל המפגש עם אנשי מקצוע והשתלמויות של המדריכים שלנו, כדי לתת כלים למדריכים שלנו, הש"ש והקומונרים והבוגרים כדי שיוכלו לפגוש את בני הנוער.
<אמיר רימון: לגבי החיבור לרשות המקומית.
<אמיר רימון: אני רוצה להמשיך את דברי מנהל יחידת הנוער של מגדל העמק.
<אמיר רימון: אנחנו רוצים להרחיב את הפעילות שלנו.
<אמיר רימון: אנחנו לא תמיד מצליחים לקבל את שיתוף הפעולה של הרשות המקומית ולאו דווקא בגלל מנהל יחידת הנוער שמאוד רוצה בנו.
<אמיר רימון: הוא מאוד רוצה להרחיב את הפעילות, הוא מאוד רוצה לתת לנו את התקציב כדי לפתוח פעילות בפארק, כדי לעשות פעילות המונית, מסיבה נגד אלימות, ערב להקות צעירות.
<אמיר רימון: הדבר הזה עולה עשרות אלפי שקלים.
<אמיר רימון: למנהל יחידת הנוער לא תמיד יש איך לעזור לנו בסיפור הזה.
<אמיר רימון: כמו שאמרנו, זה נשען בעיקר על הרצון הטוב של ראשי הרשויות.
<אמיר רימון: אנחנו רוצים לעודד את ראשי הרשויות לתמוך בדבר הזה.
<אמיר רימון: ברשויות הגדולות אין לנו בעיה.
<אמיר רימון: בעשר הרשויות הגדולות יש יחידות נוער מאוד חזקות שיודעות לתמוך.
<אמיר רימון: יש להן תקציבים מאוד גדולים.
<אמיר רימון: הבעיה שלנו היא בשאר הרשויות.
<אמיר רימון: הנוער העובד עובד היום ב-135 רשויות, מתוכן 125 לא מצליחות למצוא את המשאבים המתאימים כדי לתמוך בפעילות שהיא מעבר למה שקורה בתוך המבנה שלנו.
<נחמן חייט: אני רוצה לקחת את זה יותר לצד הפרקטי.
<נחמן חייט: איך אנחנו מיישמים את זה?
<נחמן חייט: איך לוקחים את הזמן הפנוי של הנוער וממלאים אותו.
<נחמן חייט: לדעתי, שתיית האלכוהול וצריכת הסמים בקרב בני הנוער נובעת משעמום, בגלל שאין להם חוגים וכאלה דברים.
<נחמן חייט: אנחנו לא יכולים להכריח את ההורים לשלוח אותם לחוגים ולכן צריך למלא להם את הזמן הפנוי.
<נחמן חייט: זה מה שמנסים לעשות בבתי הספר וברשויות המקומיות.
<נחמן חייט: אני רציתי לקחת את זה לכיוון פעילויות ההתנדבות ופחות בקטע של התקציב.
<נחמן חייט: במידה ונמלא את הזמן הפנוי ואת זמן אחר הצהריים והערב בפעילויות התנדבות כאלה ואחרות, בין אם זה התרמות, בין אם זה בבתי אבות, עזרה לתלמידים מתקשים, עזרה למורים, כל דבר שאפשר להתנדב בו ולצבור שעות תרומה לקהילה שעוברות אחר-כך לבגרות החברתית.
<נחמן חייט: אני חושב שבמידה ואנחנו רוצים לקדם את הדבר הזה אנחנו צריכים לשאול את הנציגים של הרשויות המקומיות איך מרחיבים את ההיקף של פעילויות התנדבות.
מוחמד ברכה: הייתי מצפה שאחד התלמידים יאמר משהו על תקופת החופש הגדול.
מוחמד ברכה: בימי הלימודים יש שעות לימודים, עושים שיעורים.
מוחמד ברכה: הזמן הפנוי בתקופת החופש הגדול הוא הרבה יותר גדול.
<רון הלמן: אני גם לומד בכיתה ט' בבית ספר "בויאר".
<רון הלמן: בחופש הגדול יש זמן לעשות דברים.
<רון הלמן: יש מסיבות ויש דברים.
<רון הלמן: כמו שנאמר, ההורים לא יודעים מה נעשה.
<רון הלמן: אם ההורים שואלים עונים להם שהכול בסדר.
<רון הלמן: הם לא יודעים אם באמת בסדר ומה קורה.
<רון הלמן: לדעתי, ההורים הפכו לתמימים ונאיביים.
<רון הלמן: הם לא מספיק עושים בשביל זה.
<רון הלמן: יש לנו פה בעיה גדולה.
<רון הלמן: זאת בעיה שצריך לפתור.
<רון הלמן: לדעתי הנתון לגבי שתיית הנוער הוא לא נכון ולא מדויק.
<רון הלמן: אני מגיע משדרות ונמצא בפנימייה.
<רון הלמן: ההורים שלי גרושים ואבא שלי גר במגדל העמק.
<רון הלמן: ממה שאני שומע מהדודים שלי ומבני הדודים שלי, אני לא חושב שנעשה מספיק בעיר.
<רון הלמן: אם היו יותר חוגים ודברים לעשות ותנועות נוער, אני חושב שהשיעור של בני הנוער ששותים היה יורד בהרבה.
<רון הלמן: החופש הגדול הוא תקופה ארוכה ללא לימודים אז יוצאים יותר מהבית.
<רון הלמן: ההורים לא נמצאים לידנו כדי לראות מה קורה.
מוחמד ברכה: יש שתי אפשרויות.
מוחמד ברכה: אפשרות אחת היא למלא את הזמן הזה במשהו דרך הרשות, תנועות נוער וכדומה, או לקצר משמעותית את החופש הגדול.
<רון הלמן: אני חושב שזה יגרום לבעיה יותר גדולה.
<רון הלמן: בגיל הזה בני הנוער מחפשים למרוד ואם אומרים להם לא לעשות אז הם יעשו.
<רון הלמן: אני חושב שאם יקצרו את החופש אז יבריזו או יברחו.
<רון הלמן: בגיל הזה עושים מה שאסור ורוצים לנסות דברים כי יודעים שאם לא בזמן הזה אז מתי?
<רון הלמן: אני חושב שזאת בעיה גדולה וצריך למלא את הזמן הזה.
מוחמד ברכה: לא ציפיתי לתשובה אחרת.
<תמי דיסקין: אני ממשרד הרווחה.
<תמי דיסקין: יושבים מסביב לשולחן גופים שונים ומדברים על נוער בכל קצה הרצף.
<תמי דיסקין: אנחנו רואים פה מנוער איכותי בתנועות הנוער, בני נוער שמתנדבים עד בני נוער בסיכון שמגיעים לטיפול.
<תמי דיסקין: בהקשר לשתי סוגיות שעלו כאן
<תמי דיסקין: לגבי שעות הפנאי ומה קורה שהחוגים נפסקים והמתנ"ס נסגר כמו בחופש הגדול, השירות שלנו מפעיל שתי תכניות.
<תמי דיסקין: יש תכנית אחת לילדים ונוער בסיכון, כששותפים לתכניות האלה משרד משרדי ממשלה כמו חינוך, רווחה, בריאות, קליטה.
<תמי דיסקין: ישנה גם תכנית שמופעלת בחופש הגדול ובחלק מהמקומות גם בפסח, באמת יציאה למוקדי הבילוי.
<תמי דיסקין: יש לנו גם את הבילוי וגם מה קורה מחוץ לטריטוריה שבני הנוער מבלים.
<תמי דיסקין: השנה זה הופעל גם על-ידי משרד החינוך וגם על ידנו במספר מוקדים בארץ.
<תמי דיסקין: באמת מבוגרים אחראים, שילוב של אנשי מקצוע ומתנדבים, לפגוש את בני הנוער במקומות שהם נמצאים, לזהות סיכונים, להיות מבוגר מטיב ואחראי במקום עצמו.
<תמי דיסקין: באופן שוטף אנחנו מפעילים ב-10 רשויות מקומיות וגם במגזר הערבי יחידות איתור.
<תמי דיסקין: הפעילות מתבצעת בשעות לא קונבנציונאליות מ-8 בערב עד 2 לפנות בוקר.
<תמי דיסקין: הפעילות מתבצעת גם ביום חמישי בערב או במוצאי שבת.
<תמי דיסקין: יוצאים למקומות שבו נמצאים בני נוער.
מוחמד ברכה: זה מחלקות הרווחה ברשות המקומית?
<תמי דיסקין: זה מופעל ברווחה ושותפים משרד החינוך ומשרד הבריאות.
<תמי דיסקין: מאז חוק האלכוהול קשה יותר למצוא את המקומות שבני הנוער שותים.
<תמי דיסקין: אנחנו יודעים שהיום הזירות הן בבתים.
<תמי דיסקין: בני נוער שותים לפני שהם הולכים למקומות הבילוי.
<תמי דיסקין: המטרה היא לראות איפה הם נמצאים, לזהות ולעשות איזה אבחון ולהפנות לטיפול במידת הצורך.
<אחמד חלאילי: אני מתאם הרשות למלחמה בסמים בכפר מג'דל כרום.
<אחמד חלאילי: רציתי לדבר על שלושה מישורים.
<אחמד חלאילי: במישור הארצי, אני מאמין במשולש של הורה, ילד ואיש מקצוע.
<אחמד חלאילי: לצערנו המשולש היום הוא על הקצה של הילד.
<אחמד חלאילי: אנחנו בדרך לאבד שליטה.
<אחמד חלאילי: עד עכשיו גם הרשות הלאומית למלחמה בסמים וגם הממשלה וגם תנועות הנוער וגם משרד הבריאות ומשרד החינוך עדיין לא מצליחים להיכנס לראש של הנוער ולהבין אותם כדי לחדד את הבעיה ומיישרים אותה.
<אחמד חלאילי: כרגע אנחנו לא יודעים להיכנס לראשם של בני נוער.
<אחמד חלאילי: אני מדריך נוער כבר יותר מ-10 שנים וזאת דעתי.
<אחמד חלאילי: לגבי המגזר הערבי.
<אחמד חלאילי: יש לנו הרבה בעיות אבל הבעיה הרצינית שלנו היא שהרשות המקומית לא יודעת את המשקל ואת הכובד לבעיית הסמים.
<אחמד חלאילי: הם חושבים שזה משהו זוטר ושאת התקציב אפשר לנצל במקומות אחרים.
<אחמד חלאילי: הרשות הלאומית למלחמה בסמים עשתה צעד מבורך ואמרה שהם לא רוצים מצ'ינג.
<אחמד חלאילי: בגלל זה אני חושב שהעלייה היתה מ-4 ל-45.
<אחמד חלאילי: זה צעד ממש מבורך.
<אחמד חלאילי: יש לנו עוד בעיה שהתקציבים שנותנים לנו הם מאוד צנועים.
<אחמד חלאילי: בתקציב הזה אני רוצה לעשות הרצאות ולמלא שעות פנאי של בני נוער.
<אחמד חלאילי: זה נעשה אחה"צ וחינוך לא פורמאלי.
<אחמד חלאילי: חינוך לא פורמאלי בכלל לא נכנס לנוסחה של הרשויות המקומיות.
<אחמד חלאילי: אני מבקש גם לדחוף ולתת עוד ויותר תקציב.
<אחמד חלאילי: כן, הנוסחה היא תקציב.
<אחמד חלאילי: תודה רבה.
מוחמד ברכה: סעיד מרעי, בבקשה.
מוחמד ברכה: הוא לא ביקש רשות דיבור אבל אני התארחתי לפני שבועיים אצלם בבית ג'אן ולדעתי הם עושים עבודה מצוינת בקרב בני הנוער.
מוחמד ברכה: היתה הצגה ממש מרגשת אודות הסכנות של סמים ואלכוהול.
<סעיד מרעי: צהריים טובים לכם.
<סעיד מרעי: אני מבית ג'אן ואני מתאם סמים מ-1.9.2013.
<סעיד מרעי: במעמד מכובד זה, אני רוצה להודות לחבר הכנסת מוחמד ברכה על הביקור ועל ההשתתפות אצלנו בבית ג'אן לפני שבועיים יחד עם ד"ר חדאד.
<סעיד מרעי: היה ערב תרבות שבו השתתפו השייחים, ראש המועצה, אנשי תרבות.
<סעיד מרעי: אני חושב שהביקור שלו עשה תפנית מאוד רצינית בבית ג'אן.
<סעיד מרעי: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרו אנשים יותר חכמים ממני ויותר ותיקים בעניין התקציבים.
<סעיד מרעי: אני רק אומר שאם הבעיה בממדיה הקטנים בבית ג'אן, לא טופלה, היא עשויה להכפיל ולהשליש את עצמה.
<סעיד מרעי: מבחינת הפעילות אנחנו פועלים במסגרת בתי הספר לפי הגילאים הרלוונטיים וגם פונים להורים ובמישור הקהילתי הכללי.
<סעיד מרעי: אני רוצה לחלוק על מה שאמר מפקד המשטרה.
<סעיד מרעי: נכון שעושים הסברה אבל אין בהסברה די בכדי למגר את התופעה הזאת של סמים ואלכוהול.