GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה זלמן פייגלין: לפי מכון ירושלים מדובר בעלות, כלומר הנזק שזה עולה לנו, למדינת ישראל, ההתעסקות המוטרפת הזאת במספרים כל כך גדולים של אנשים, עולה לנו 1.6 מיליארד שקלים בשנה שאנחנו משלמים על הדבר הזה.
משה זלמן פייגלין: עכשיו אני רוצה לומר לכם משהו.
משה זלמן פייגלין: סמים זה דבר רע.
משה זלמן פייגלין: התמכרות זה דבר רע.
משה זלמן פייגלין: אף אחד פה לא חושב ש-יאללה, בואו נעודד שימוש בסמים.
משה זלמן פייגלין: אבל כאשר הדברים יוצאים מפרופורציה ולא מצליחים להבדיל, לעשות את אותה הבחנה בין הלגיטימי והבלתי לגיטימי, הכל הופך ללגיטימי.
משה זלמן פייגלין: אני לא יודע כמה מכם יודעים, שאת החוק שחוקקה ספרד על מנת לגרש את היהודים בשנת 1442 אם אני לא טועה, 1462.
משה זלמן פייגלין: אתם יודעים מתי החוק הזה נמחק מספר החוקים הספרדי?
משה זלמן פייגלין: בשנת 1961.
משה זלמן פייגלין: כלומר החוק היה, עדיין היה צריך לגרש את היהודים עד שנת 1961 לפי החוק הספרדי.
משה זלמן פייגלין: אגב, החוק שחוקקה אנגליה לגירוש יהודי יורק, בשנת 1290 ומשהו, 1298, על הכיפאק, אנשים כאן יודעים.
משה זלמן פייגלין: החוק הזה עודנו נמצא בספר החוקים האנגלי.
משה זלמן פייגלין: טוב, אז דעו לכם שאם אתם נוחתים בלונדון – יגרשו אתכם לפי החוק, כי אתם יהודים.
משה זלמן פייגלין: אותך לא.
מוחמד ברכה: אין לי בעיה בלונדון, יש לי בעיה כאן.
דב חנין: אבל דרך אגב, בספרד גירשו גם את המוסלמים.
מוחמד ברכה: טוב, בואו נדון במקומות אחרים בדברים האלה.
משה זלמן פייגלין: הדוגמאות הללו באות להראות שכשחוק נמצא בספר החוקים אבל איננו מחובר למציאות, הוא לא רלבנטי.
משה זלמן פייגלין: הוא הופך ללא לגיטימי ויוצר בוקה ומבולקה וערבוב בין מה שצריך להיעשות, לבין מה שאסור לעשות.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לספר לכם רק על מקרה אחד.
משה זלמן פייגלין: בחור שאישר להשתמש בשמו, בחור בשם אריאל, תושב אילת, שעבד בבית מלון באילת, היה לו אישור לשימוש בקנאביס רפואי לשימוש אישי, היה לו רישיון של משרד הבריאות.
משה זלמן פייגלין: אבל החוק, גם שכבר יש לך את הרישיון, אומר אתה יכול להשתמש בזה רק בביתך.
משה זלמן פייגלין: ולא עלינו, הבן אדם נסע לעבודה ונתפס עם התשעה גרם הללו, שיש לו רישיון להשתמש בהם, במכונית.
משה זלמן פייגלין: וכתוצאה מן הדבר הזה הוא מטורטר בין בתי משפט, נאלץ לעבור דירה מאילת לעכו כדי להיות סמוך לבית המשפט בעכו, איבד את מקום העבודה.
משה זלמן פייגלין: אדם חולה, אדם מסכן.
משה זלמן פייגלין: חברה, עם מה אנחנו פה מתעסקים?
משה זלמן פייגלין: איך אומרים, אנחנו צריכים להיות בשום שכל.
משה זלמן פייגלין: וזה לא רק בישראל.
משה זלמן פייגלין: בעולם הגדול כבר מבינים שהריצה אח הקאנביס, המריחואנה הזו, בסופו של דבר גורמת נזק, עולה המון ורק מביאה לצריכה מוגברת ולא מופחתת.
משה זלמן פייגלין: את מה שהגיוני וסביר ולא מזיק לאפשר לציבור לצרוך צריך לאפשר, על מנת לפנות את המשאבים, בראש ובראשונה משאבי המוסר והלגיטימיות, שלא לדבר על כסף, למקומות שבאמת צריכה להיות האכיפה.
משה זלמן פייגלין: עד כאן.
מוחמד ברכה: חבר הכנסת מזרחי, בבקשה.
משה מזרחי: גם אני מברך את הוועדה על הדיון, שאני מבין שעושה פה עבודה חשובה מאד.
משה מזרחי: זה אולי קצת מוזר שאני נדרש בכלל לסיפור הזה של סמים בתור קצין במשטרת ישראל, אבל מה לעשות, בשנים האחרונות זה נהיה איזה סוג של נושא שקצת שנוי במחלוקת הציבורית ונמצא על השולחן, בעניין השימוש בעיקר בסם הקנאביס, הסם הקל, שיש דעות לכאן ולכאן.
משה מזרחי: אני כבר פותח ואומר שאני נגד לגליזציה כמובן לכל סוג שהוא וכו', בעיקר בכל מה שקשור לגיל הצעיר או הנוער, שעדיין צריך להתבגר.
משה מזרחי: על הנושא של הקאנביס הרפואי אנחנו לא מתווכחים.
משה מזרחי: אני חושב שכל מי שיושב סביב השולחן תומך בזה בעוצמה מאד גדולה וכו', אפילו בהרחבה.
משה מזרחי: קראתי לפני שבוע דרך אגב, סתם כהערת אגב, שמנכ"ל משרד הבריאות זימן רופאים שהייתה להם יד קלה במתן היתרים לשימוש - - -
משה זלמן פייגלין: אני מבין שאחת מהן יושבת כאן.
משה מזרחי: אה, באמת?
משה מזרחי: זו דוגמא לחוסר - - -
משה זלמן פייגלין: זו שערורייה.
מוחמד ברכה: לא הבנתי מה אמרת חבר הכנסת מזרחי.
משה מזרחי: אמרתי שמנכ"ל משרד הבריאות זימן רופאים שידם הייתה קלה במתן ההיתרים הרפואיים.
משה זלמן פייגלין: תן לי שנייה להסביר.
משה זלמן פייגלין: אמרו לנו שאי אפשר לתת מרשמים על קאנביס רפואי, משום שהרופאים מפחדים שיתנפלו עליהם, והנה מתברר שמנכ"ל משרד הבריאות מהלך אימים על אותם רופאים שכן רוצים לתת קאנביס רפואי.
תמר זנדברג: משרד הבריאות מתנפל על הרופאים?
משה זלמן פייגלין: מתנפלים על הרופאים שכן נותנים.
משה מזרחי: זו סתם הערת אגב, אבל שווה באמת לקבל על זה התייחסות, בלי שום קשר לעניין.
מוחמד ברכה: זה חמור מאד מה שאמרת.
מוחמד ברכה: זה כאילו לייחס לרופאים שיקולים לא מקצועיים.
משה מזרחי: בערך, נכון.
מוחמד ברכה: וזה הפרה של אמנת הרופאים.
מוחמד ברכה: אני חושב שאם הוא - - -
משה זלמן פייגלין: ועל ידי מי?
משה זלמן פייגלין: על ידי משרד הבריאות.
מוחמד ברכה: אם הוא רוצה לבוא בדין ודברים אלה, אני חושב שזה הרבה מעבר ואנחנו נגיע לזה ונשמע את הדברים.
משה מזרחי: אני רק מעיר את זה, זה לא נושא הדיון, אבל שווה לשמוע פה מילה, אם יש פה כאלה שמעורבים בעניין, כדי להבין מה מתחולל שם.
משה מזרחי: המדיניות, דרך אגב, של משטרת ישראל, הייתה מזה שנים שקהל המשתמשים בהגדרה הוא לא קהל יעד, אלא בעיקר מה שאתה הגדרת, אדוני יושב ראש הוועדה, זה הנושא של היבואנים, הסוחרים, המפיצים, המשווקים.
מוחמד ברכה: המבריחים.
משה מזרחי: המשתמשים בדרך כלל היו צנרת ראייתית כדי להגיע אל קהלי היעד האלה, האמיתיים, שהם ראויים לטיפול במשטרת ישראל.
משה מזרחי: מדיניות האי הפללה, כפי שאני קורא לה, מתחלקת לשניים.
משה מזרחי: אחד – אי העמדה לדין, וההנחיות הן לא קיימות מהיום וכו'.
משה מזרחי: ובאמת מרבית התיקים נסגרים מחוסר עניין לציבור וכו', ונשאר העניין הזה של החלק ההפללתי שנוגע לרישום הפלילי שנותר לאנשים האלה, שמלווה אותם, למרות שזה פחות מפריע, כי אפילו במערכות ביטחוניות מדלגים על שימוש ראשון בתיקים.
משה מזרחי: אני מדבר על מוסדות מאד רגישים, שפעם - - -
<דוד דקל: לא עם רישום פלילי.
משה מזרחי: לא, לא, לא, על שימוש.
משה מזרחי: אם אתה בא ואתה אומר השתמשתי פעם-.
משה מזרחי: אולי פעם זה היה דרקוני.
משה מזרחי: אני חושב שעם משקל האיזונים גם למדנו שאת העסק הזה לא צריך להחריף, בעיקר אם מדובר על אנשים נורמטיביים כמובן, שעשו בזה שימוש חד פעמי.
משה מזרחי: אז זה מתחלק לשניים.
משה מזרחי: אחד הנושא של האכיפה, שמאחר שזו עבירת חשיפה, מי שמבין פה את העניין הזה, שזה תלוי יוזמה ושיקול הדעת של משטרת ישראל.
משה מזרחי: כלומר, את יכולה גם לא לטפל בכלל בנושא השמים ואז לא תהיה לנו בעיה של סמים במדינת ישראל, כי זו יזמה שלה.
משה מזרחי: יש שני מצבים, אחד זה ההיתקלות באקראי במשתמש קל או כבד, והתקלות יזומה, שנובעת ממודיעין שאומר שאצל X או Y וכו', עושים שימוש בסם.
משה מזרחי: בחלק האכיפתי אני רוצה לגעת קצת יותר, שפה באמת צריכה לצאת קריאה, למעט הוא דיבר על הנתונים הכלכליים, יש איזה מחקר, אני מניח שזה אותו מחקר שאני מחזיק אותו פה ביד וכו', על כמות המשאבים שנדרשת כדי לטפל בסל הגדול הזה של תיקי משתמשים.
משה מזרחי: אני לא מבין למה משטרת ישראל מסוגלת לתת, ויכול להיות שאנחנו מדברים פה באוויר, שהמשתמשים האלה בחלקם הגדול זה תיקים שאינם נוגעים לסמים קלים, אלא סוגי סמים אחרים.
משה מזרחי: עכשיו, זה שמשטרת ישראל לא יכולה לתת את הנתונים האלה, זה נבצר מבינתי.
משה מזרחי: אלא אם כן אתם אפילו לא בודקים ב-23,000 תיקי משתמשים, את הסם.
משה מזרחי: זאת אומרת נתפס, התיק ממילא הולך לפח, לא רוצים לבזבז כסף, לא בודקים.
משה מזרחי: ואז החטא הוא עוד יותר גדול, כי אתה לא יודע אם אתה סגרת תיק למישהו בחוסר עניין לציבור, על חומר שהוא לא סם, אלא משהו אחר.
משה מזרחי: עכשיו, אם כן נעשות הבדיקות ויש ...
משה מזרחי: תיקים, אז בואו תגידו לנו כמה מתוך זה זה סם קל, דהיינו קאנביס/מריחואנה/חשיש, וכמה זה אחרים.
משה מזרחי: כמה מתוכם זה שימוש ראשון, כמה שני.
משה מזרחי: אני מניח שהמערכת, אם היא עובדת כמו שהיא הייתה אמורה לעבוד, זה בשליפת כפתור, אמורה לתת את כל הנתונים האלה בלי להניד עפעף.
משה מזרחי: אנחנו כבר התקדמנו בעניינים האלה.
משה מזרחי: אבל אין לנו את הנתון, ואני מבקש שאולי דרך הוועדה נבקש אותו, כדי לדעת מה החלוקה הנורמאלית, שלא אנחנו מדברים פה בניוטרל.
משה מזרחי: אז שני דברים, אחד צריך לצאת בקריאה למשטרת ישראל בייחוד בימים האלה שבהם היא נתבעת להשקיע מאמצים בחזית הרבה יותר קשה וכו', בנושא שהוא קצת שנוי בציבוריות כרגע, נושא של שימוש של אנשים נורמטיביים בביתם, בחצרם, ולא לעשות פעילות יזומה, שהיא מכוונת כלפי האנשים האלה, ולהניח להם.
משה מזרחי: זה מהצד האכיפתי.
משה מזרחי: שניים, הנושא של הגידול בכמות כתבי האישום שמוגשים, גם בשימוש חד פעמי וגם בשימוש נוסף, כאילו ביתי נוסף, שגם פה אני לא חושב שבפס הייצור, כולל בתי המשפט וכו', יש מקום, והחשש הוא מאד כבד שאני מעלה אותו פה, וזה שהגידול בכמות כתבי האישום נובע גם מהמדיניות, ואנחנו מכירים את התנועה הפנימית של המערכת, כשהיא מציבה לעצמה יעדים שצריך להשיג אותם.
משה מזרחי: דהיינו היעד המאד חשוב של השנים האחרונות ובצדק, של כתבי אישום כפרמטר למדידת הצלחתה של יחידת משטרה כזו או אחרת.
משה מזרחי: צריך להגיד את זה, וזה נדמה לי תופס כבר כמה שנים, ולכן היד נורא קלה.
מוחמד ברכה: זו אחת משתי אפשרויות – או מידת הצלחה או מידת נפיצות.
משה מזרחי: אני רק אומר שיש הטיה, אולי לא מדעת, שהיד היא נורא קלה בהגשת כתבי אישום, כי אתה מוסיף לפרמטר של "ההצלחה", כי בזה נמדדת יחידת משטרה, בכמות כתבי האישום.
משה מזרחי: לא כמות התיקים הגדולים, הגלויים, שמרביתם הולכים לפח, אלא כתב אישום, זה כמו במפעל.
משה מזרחי: זה התוצר האולטימטיבי שעשית חקירה, בקצה יש כתב אישום ויש גם משפט וענישה.
משה מזרחי: אין המצאה אחרת.
משה מזרחי: עכשיו, מאד יכול להיות שיש הטיה בגידול של כתבי האישום, והיא סביב זה שמוסיפים פה ושם לנתונים של היעדים "הפנים משטרתיים".
משה מזרחי: זאת אומרת היעד הוא ראוי, אני לא חולק עליו.
משה מזרחי: ודבר נוסף, וזו בעיה ולכן אני אומר, שיש בעיה בבתי המשפט, שעל בסיס זמן פנוי.
משה מזרחי: אנחנו גילינו בתקופתי שמושב שלמשל בצפון או בדרום, בחבלי ארץ שהם לא עמוסים, נקרא לזה ככה, אז על בסיס זמן פנוי של בתי משפט, שאין שם לחץ של כתבי אישום, אז-.
משה מזרחי: זה אמיתי מה שאני אומר לך.
מוחמד ברכה: לא יכול להיות.
משה מזרחי: שהיית מתפלא, זה יוצר חוסר אחידות, כי יש שם זמן באופן יחסי לרשום כתבי אישום, כשבתל אביב לא היה להם סכנה בכלל שהם ירדו מהמדף של התביעה ויגיעו לשם, כי בתי המשפט במרכז הם מפוצצים לגמרי.
משה מזרחי: זה אולי לא כך היום, וזה החשש, ... עכשיו, ההנחיה של היועץ המשפטי לממשלה לא קיימת מהיום, זה כבר הרבה שנים.
משה מזרחי: אני חושב שאפילו צריך להרחיב אותה.
משה מזרחי: משטרת ישראל צריכה לקבוע כמדיניות מה שנקרא מזעור על אכיפה יזומה מול אנשים נורמטיביים, בכלל לא לגעת בזה, לא לפשוט, לא ... ולא אחר.
משה מזרחי: בן אדם שאם השכן מסר מדע שהוא משתמש בקאנביס, אז לדפוק לו בדלת ולהשקיע בזה מאמצים, זה מיותר.
משה מזרחי: כל היתר, מקום שבו אתה צריך להשיג ראיות כדי למצוא סוחרים וכו', אדרבא, אבל צריך להבהיר את זה בתוך המערכת ולצמצם קצת את הנישה הזאת, השיא מאד רחבה ופוגעת בקהל מאד רחב של אנשים, עד בוא היום שבו אולי הציבור יחליט שלא ראוי להתיר את השימוש בקאנביס, ולהניח לאזרחים לעשות בזה שימוש.
משה מזרחי: עד כאן.
מוחמד ברכה: אנחנו נשמע את חברת הכנסת תמי זנדברג ואחר כך נשמע את המשטרה.
מוחמד ברכה: אני יודע שלנושא יש ביטויים כדי להרחיב את הידע, על לגליזציה ועל סמים קלים וסמים קשים וכל מיני דברים כאלה.
מוחמד ברכה: אני מציע, אמרתי כבר מלכתחילה שאני מוכן ליזום דיון מיוחד על כל הסוגיה הזו של לגליזציה, על אף שנדמה לי שזה נדון בוועדה אחרת, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אבל אין שום מניעה שגם כאן יתקיים דיון ואנשים יגידו את דעתם.
מוחמד ברכה: לכן אני מציע להתמקד בסוגיה שהעלו שלושת חברי הכנסת הנכבדים, ולנסות להגיע לסיכום, כשבדרך כלל הסיכומים בוועדה הזאת הם ביחד.
מוחמד ברכה: בבקשה, תמי.
תמר זנדברג: קודם כל אני מצטרפת לברכות על קיום הדיון ואני גם מתנצלת שבסוף דבריי אני אצטרך לעזוב, בגלל פעילות במזנון חברי הכנסת.
תמר זנדברג: כולכם מוזמנים היום לטעום היום אוכל טבעוני, זה יום זכויות בעלי חיים במזנון חברי הכנסת, אבל אני אחזור אחר כך.
משה זלמן פייגלין: עוגיות קאנביס.
דב חנין: זה רק ליום אחד.
תמר זנדברג: להיום.
תמר זנדברג: תראו, כמו שאדוני יושב הראש פתח, אנחנו נמצאים בוועדה לנגע הסמים.
תמר זנדברג: אני דווקא כן רוצה להתחיל, נשמעו כאן הרבה דברים לפני שהם היו במחלוקת וכן זה ולא זה.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר בצורה ברורה.
תמר זנדברג: קודם כל בואו נדבר על סמים.
תמר זנדברג: אני בטוחה שהרבה מהיושבים כאן יודעים שכל העולם מתחיל לעבור למדיניות אחרת לגמרי בנושא, גם בנושא הסמים הכללי, שכולנו מפחדים לגעת בו, בנושא השימוש העצמי.
תמר זנדברג: ונשאל את עצמנו האם משתמש סמים הוא עבריין פלילי, או שהוא קורבן והטיפול בו צריך להיות בתחומי הרווחה ולא בתחומי האכיפה.
תמר זנדברג: אני רגע שמה את השאלה הזו בצד, אבל אני שמה אותה.
תמר זנדברג: אחר כך אני עוברת אל הקנאביס, שגם צריך לשאול את השאלה האם בטעות או בכוונה הוא מצא את עצמו בכלל בקבוצת הסמים המזיקים, המסוכנים, הממכרים.
תמר זנדברג: דובר כאן התמכרויות וכו'.
תמר זנדברג: חברות וחברים, עישון קנאביס הוא פעילות נורמטיבית שאנשים עושים בשעות הפנאי.
תמר זנדברג: זה לא דבר חד פעמי.
תמר זנדברג: אולי חלק נתפסים באופן חד פעמים, לכן כתב האישום הוא חד פעמי, אבל השימוש הוא בטח לא חד פעמי.
תמר זנדברג: כדאי שנגיד את זה, זה דבר שמשותף למאות אלפי אנשים בוגרים, עובדים, מתפקדים, לא סטלנים, לא מכורים ולא שום דבר מהסוג הזה.
תמר זנדברג: אני מסתכלת פה על ד"ר ברקת שיף ועל הרבה מפעילי הקנאביס הרפואי ואני רוצה לומר: ההפרדה הזאת בין הקנאביס הרפואי ובין השימוש העצמי, היא בעוכרי כולנו.
תמר זנדברג: היא בעוכרי המטופלים ובמיוחד בעוכרי מסורבי הטיפול הרפואי, מכיוון שהם סובלים מהסטיגמות גם בקרב קובעי המדיניות וגם בקרב הממסד הרפואי עצמו, שבאופן מוזר, כמו שאמר חבר הכנסת פייגלין, באמצעות משרד הבריאות מונע מעצמו את ההחכמה ואת איסוף הידע ואת המחקר הנדרש בתחום הזה, בגלל שאנחנו פוחדים מאותה זליגה ומאותו הו, הו, הו, הו, מסוכן שהוא לא קיים, שצריך להסיר מעליו את מעטה הבורות והבערות.
תמר זנדברג: הוא קיים, אבל הוא לא אמיתי.
תמר זנדברג: הוא קיים בטעות.
תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שכדאי שנתחיל לדבר על זה, ומכאן נגזרות הרבה מאד מהשאלות שלנו לגבי אכיפה.
תמר זנדברג: ואני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו.
תמר זנדברג: חבר הכנסת מזרחי, אולי באופן מוצהר או אידיאלי, מדיניות האכיפה, גם הגשת כתבי האישום והמעצרים וכו' והחיפושים, הם לא מיועדים לשימוש, אבל בפועל, למעלה מ-80% מצעדי האכיפה הם על השימוש ולא על הסחר ולא על ההפצה ולא על שום דבר כזה, אלא על השימוש.
תמר זנדברג: ונתון נוסף זה שהאכיפה הזו, כמו שאתה אמרת בקשר לבתי המשפט, אבל יש עוד גורמים, היא אכיפה סלקטיבית.
תמר זנדברג: היא מתנהלת במקומות מסוימים בארץ, גיאוגרפית, היא מתנהלת במקומות מסוימים איפה שנראה לנו, בשכונות מסוימות, בקרב אנשים מסוימים, ציבור מסוים, שנראה למישהו שאולי הוא היותר מועד או יותר נמצא על הכוונת, בעוד שבמקומות אחרים, שיש את אותו שימוש, שאני חוזרת ואומרת שהוא נורמטיבי, והוא שימוש בשעות הפנאי ואין איתו שום בעיה, השימוש העצמי, מתבצע אותו דבר, אבל שם אין אכיפה.
תמר זנדברג: ואז אין את אותה סטיגמה ואין את אותו כתב אישום ואין את אותו רישום פלילי שהולך איתך, גם אם הוא נסגר.
תמר זנדברג: והדבר השלישי והאחרון שאני רוצה לומר, זה לנושא הנתונים גם של המשטרה, הציג גם חבר הכנסת פייגלין וגם חבר הכנסת מזרחי את הנתונים של מכון ירושלים לחקר השווקים שמדברים על העלות למשק, גם אם מאמצי האכיפה שגויים ולא מזיקים וכאמור אנחנו נמצאים בימים שאנחנו יודעים שלמשטרה יש מה לעשות, חוץ מאשר לרדוף את משתמשי השימוש בשעות הפנאי.
תמר זנדברג: והדבר השני, זה ההפסד ממיסים.
תמר זנדברג: חלק מהנתון שציינת, של ה-1.6 מיליארד, מתחלק בערך חצי-חצי, אחד למאמצי אכיפה שגויים שמכוונים למקום הלא נכון; והשני זה הפסד מהתועלת הפוטנציאלית שהייתה יכולה להיות למשק, מתוך הכרה בקאנביס.
תמר זנדברג: וכאן אני רוצה להגיע לשתי הצעות חוק שאני הנחתי על שולחן הכנסת, שנכתבו על ידי דקל דוד שיושב כאן.
תמר זנדברג: אחת מהן מדברת על המודל הזה של אי אפליה.
תמר זנדברג: היא בעצם לראשונה מחריגה את עבירות הקנאביס מכל שאר עבירות הסמים המסוכנים ופורשת מדרג, החל משימוש עצמי - - -
מוחמד ברכה: הלכתם על החרגת העבירות או על החרגת הקנאביס מהגדרת הסמים?
תמר זנדברג: לא, קודם כל יש הצעת חוק אחת שמדברת על החרגת הקנאביס מפקודת הסמים המסוכנים, אני עכשיו שמה אותה בצד, היא מדברת על התועלת הרפואית.
תמר זנדברג: אני עכשיו מדברת על העבירות.
תמר זנדברג: אני מדברת על החרגת עבירות הקנאביס מעבירות הסמים האחרות, ויוצרת בהן מדרג שמתחיל משימוש עצמי בכמות קטנה, שהוא בעצם יוצא לגמרי מהאפליה.
תמר זנדברג: אחר כך הולך לשימוש עצמי לזמן ארוך, נאמר כמות קצת יותר גדולה, או חברתי, למספר אנשים, כשבעצם אז הכמות מתחלקת למספר אנשים.
משה מזרחי: תמר, יש לי הערה.
תמר זנדברג: שנייה, אני רק אסיים.
משה מזרחי: הייתי חותם לך על הצעות החוק, אלמלא אין סכנה שיוכלו לאכוף דבר כזה.
תמר זנדברג: לא, להיפך.
תמר זנדברג: החוק הזה מקל על מאמצי האכיפה, זה בדיוק הרעיון שלו.
תמר זנדברג: אני אשמח שכולכם תחתמו על זה ותצביעו בעד.
תמר זנדברג: ואחר כך הולך ובעצם מחמיר את הענישה ואת סוג העבירה, על פי העלייה בכמות וכמובן מגיע עד לעבירות של ייבוא, סחר וכו', שזה נשאר בעצם כמו היום.
תמר זנדברג: והצעת חוק שנייה - - -
מוחמד ברכה: זה דיון מהיר, זה לא - - -
תמר זנדברג: חצי משפט, אני חותמת בזה.
תמר זנדברג: הצעת חוק נוספת שבעצם היא הצעת חוק מודל קולוראדו, וצריך גם את המילה הזאת שתאמר כאן, ובזאת אני מסיימת.
תמר זנדברג: מודל קולוראדו, כן.
תמר זנדברג: קולוראדו הכריעה כבר לפני חודשיים, השעון מתקתק, אנחנו יכולים לאט לאט ללמוד משם, בניסיון ללכת - - -
מוחמד ברכה: אפשר ללמוד ממקומות אחרים ששם זה יותר ותיק העסק.
תמר זנדברג: אנחנו נקיים את הדיון הזה, אתה צודק, זה דיון מהיר, זה לא המקום, אבל אני זורקת את זה ככיוון חשיבה.
מוחמד ברכה: מי רוצה לדבר בשם המשטרה?
<עדנה טנא: שמי עדנה טנא ואני מחזיקה את ההזמנה לוועדה, כשכתוב כאן שהנושא לדיון הוא הגשת כתבי אישום בגין עבירות סמים המוגדרות בחוק שימוש עצמי, כלומר כמויות מזעריות ואני נערכתי לבוא לדיון הזה.
<עדנה טנא: מה שאני יודעת בהיבט התביעתי, אני מחטיבת התביעות, בשולחן הזה הועלו כאן נושאים שיכולים להספיק לשנה שלמה אם נשב סביב השולחן לדבר עליהם.
<עדנה טנא: חלקם מפתחה של משטרת ישראל, דברים שאמר חבר הכנסת דב חנין בנוגע לסיטואציה שבאים לביתו של אדם, לכאורה נורמטיבי, ושעוצרים אותו על החזקת סם לצריכה עצמית בכמות מזערית.
<עדנה טנא: ממשיך למקרה פרטי שהעלה חבר הכנסת פייגלין, לעניין אדם שיש לו היתר להחזיק סם ברישיון, ואני קוראת לזה מקרה חריג, כי אני מניחה שאותם נתונים שדיברתם עליהם לא מדברים על כמות כזו משמעותית של אנשים שמחזיקים היתר רישיון.
<עדנה טנא: ונעבור לטענה של חבר הכנסת מזרחי, שמדבר על נושא של אכיפה ונתונים.
<עדנה טנא: אז נאמרו פה הרבה מאד דברים.
<עדנה טנא: אני יכולה להתייחס אחד לאחד, ככל שאני יכולה - - -
מוחמד ברכה: כן, את נדרשת להתייחס.
<עדנה טנא: אז אני אומר כמה דברים, כמובן אני מדברת בשם חטיבת התביעות ולא בשם משטרת ישראל, שדרך אגב לדעתי לא הוזמנה בהיבט החקירתי, לדיון.
<עדנה טנא: אז אני אומר שדווקא מבחינת - - -
מוחמד ברכה: משטרת ישראל הוזמנה.
מוחמד ברכה: גם וגם.
<עדנה טנא: אני נציגת משטרת ישראל, חטיבת התביעות.
מוחמד ברכה: בשבילי את נציגת משטרת ישראל.
<עדנה טנא: בסדר גמור.
<עדנה טנא: אני אומר שדווקא מבחינת הנתונים שנמצאים ברשותי, ברשות מערכת התביעות, דווקא חלה ירידה בכמות כתבי האישום שהוגשה בהחזקת סם לצריכה עצמית.
<עדנה טנא: אני חייבת לציין לגבי שנת 2013, שיש כאן, כדי לתת נתון מדויק שהוועדה מכווינה לשם, זה סוג של מספר פרמטרים, שככל שאני יודעת, הם לא לגמרי מצויים בידינו.
<עדנה טנא: אני אגיד למה אני מתכוונת.
<עדנה טנא: אם אנחנו מדברים על סם הקנאביס, ואנחנו מדברים על סם שהוחזק לצריכה עצמית, וכשאנחנו מדברים על סם שהוחזק לצריכה עצמית כשאנחנו, התביעה המשטרתית מונחים על ידי פרקליט המדינה ועל ידי היועץ המשפטי לממשלה, והנחית היועץ המשפטי לממשלה משנות ה-80 - - -
מוחמד ברכה: יש טענה שזה בניגוד להנחיות או שלא מתיישב עם ההנחיות - - -
<עדנה טנא: אז אני אומר משהו.
<עדנה טנא: התביעה המשטרתית, חד משמעית, פועלת על פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
<עדנה טנא: אני לא חושבת שמישהו עשה איזו שהיא בקרה, ודווקא אנחנו עושים בקרה על עצמו, שמישהו עשה איזו שהיא בקרה שמצא שהתביעה לא מקיימת את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
<עדנה טנא: זה דבר אחד.
<עדנה טנא: זאת ההנחיה שהיא לפתחה של התביעה ואיתה אנחנו מה שנקרא עובדים.
<עדנה טנא: לגבי נתוני האכיפה, חבר הכנסת מזרחי דיבר על נושא של אכיפה בהמשך למדיניות משטרת ישראל לעניין העלאת כתבי האישום.
<עדנה טנא: אז אני אומר שכמו שאמרתי דווקא חלה ירידה בכתבי האישום בצריכה עצמית, אבל אני נזהרת במה שאני אומרת - - -
משה מזרחי: לגבי שנת 2013, יש לך נתון?
<עדנה טנא: רק רגע, אני אומר משהו.
<עדנה טנא: אני נזהרת במה שאני אומרת, מכיוון שבשולחן הזה מדברים על אנשים נורמטיביים, שלכאורה נפגשו בפעם הראשונה עם סם לצריכה עצמית ואת הפילוח הזה של שני הדברים האלה, שלכאורה לבן אדם אין תיקים פליליים קודמים, והנחית היועץ מדברת במפורש – לבן אדם אין תיקים פליליים תלויים ועומדים, לא כאלה שבחקירה ולא כאלה שהם רישומים פליליים והוא אדם נורמטיבי ומעידה חד פעמית.
<עדנה טנא: את זה אתה לא יכול לפלח ברמת מערכת מדידה.
<עדנה טנא: במערכת שלי, התביעתית, שאני מכירה אותה היטב כי אני בניתי אותה, אני לא יכולה ללחוץ על כפתור ולהפיק נתון כזה.
<עדנה טנא: ולכן הנתון שאני מחזיקה בידי הוא נתון שהוא לא נכון לשולחן הזה.
<עדנה טנא: הוא נתון שמדבר על כל התיקים שבהם מופיעה עבירה של החזקת סם לצריכה עצמית.
<עדנה טנא: זה לא הנתון המבוקש פה.
<עדנה טנא: אני כן אומר שיש צירוף מקרים מאד מוזר דרך אגב, שלפני כ-10 ימים הייתה ישיבה במשרד המשפטים, אצל הגברת רווה, שיושבת כאן - - -
<יפעת רווה: לא תיאמתי את זה.
<עדנה טנא: לא, אני אומרת צירוף מקרים ממש מוזר משהו.
<עדנה טנא: אחר כך גם בא הזימון לישיבה הזו, שהנושא שלה היה מדיניות, אפשר לקרוא לזה במידה מסוימת מדיניות העמדה לדין בהחזקת סם לצריכה עצמית.
<עדנה טנא: אז כבר שם עלו הפערים במערכות המחשוב, לעניין הזיהוי על מה אנחנו מדברים.
<עדנה טנא: אני כן אומר שיש בידי מידע שהופק עבורי לאחרונה, בעקבות אותה ישיבה, שאני יכולה לומר אותו.
<עדנה טנא: הוא גם טעון בדיקה, דרך אגב, ואני אגיד למה אני מתכוונת.
<עדנה טנא: המידע שאני מחזיקה אומר כזה דבר, שבשנת 2013 סך הכל נבדקו במעבדה האנליטית של משטרת ישראל כ-900 תיקים של החזקת סם לצריכה עצמית מסוג קאנביס, ואני חייבת לומר משהו.
<עדנה טנא: העובדה שמדובר בכמות של החזקת סם לצריכה עצמית ומסוג קנאביס, לא אומרת בהכרח שמדובר באדם נורמטיבי, לא אומרת בהכרחת שמדובר באדם שלא היה שותף, דרך אגב, לאיזו הפעלת סוכן סמוי שמכר לאותו בן אדם, שמחזיק את הכמות הזאת.
<עדנה טנא: זאת אומרת אנחנו מדברים על סיטואציה, שאם אני אומרת בהערכה גסה, מתוך ה-900 תיקים האלה, הרבה פחות הם האנשים הנורמטיביים שאנחנו מכוונים אליהם, ואז נשאר לי - - -
דב חנין: איך יכול להיות?
דב חנין: דיברו כאן על 23,000.
<עדנה טנא: שנייה רגע, ואז נשאר לי לבדוק, חבר הכנסת חנין, האם מתוך הכמות של מאות או עשרות שנותרו מתוך ה-900 הזה, האם משם הלכה משטרת ישראל ודפקה על הדלת לבן אדם שהוא נורמטיבי ועצרה אותו, ואת זה אני לא יודעת להגיד.
<עדנה טנא: אני על זה לא יכולה להשיב לך.
<עדנה טנא: אין לי גם את הנתונים.
דב חנין: גברתי, אם היה מדובר ב-900 מקרים, אני מניח שגברתי לא הייתה מגיעה לא לישיבה במשרד המשפטים ובטח לא לישיבה בכנסת.
דב חנין: אנחנו הגענו לישיבה הזו בכנסת, מכיוון שאנחנו מדברים, חבר הכנסת מזרחי נתן גם את המספר 23,000, אני לא יודע להגיד כמה.
דב חנין: אולי אתם צריכים לעשות אצלכם בדיקה, אבל התחושה שלנו, לפי הפניות ..., שמדובר לא באלפים, אלא בעשרות אלפים של אזרחים במדינת ישראל, שהמשטרה איך שהוא מטרידה אותם בגלל הסיפור הזה של - - -
<עדנה טנא: אני לא יודעת מאיפה הנתונים שנאמרו פה.
<עדנה טנא: אני לא יודעת מאיפה הם.
<עדנה טנא: אני חייבת לומר שאני קיבלתי נתון ממש לפני מספר ימים, בעקבות הישיבה אצל יפעת, שמדבר שבשנת 2013, דרך אגב זה במגמת ירידה כל הזמן, בכ-900 תיקים מדובר בהחזקת סם לצריכה עצמית מסוג קנאביס.
<עדנה טנא: ואני חוזרת ואומרת, יש לי יסוד להאמין - - -
דב חנין: שהוגשו כתבי אישום?
<עדנה טנא: לא, אני לא מדברת על כתבי אישום.
<עדנה טנא: אני מדברת על תיקים שנבדקו במעבדה האנליטית.
<עדנה טנא: אפרופו, חבר הכנסת מזרחי, כשאתה אומר איך אני יכולה להגיע, אתה מתפלא שמשטרת ישראל לא מחזיקה בנתונים כאלה.
<עדנה טנא: אני מניחה שאתה גם יודע שמדובר במספר מערכות מחשוב.
<עדנה טנא: יש בדיקה במעבדה אנליטית, זה מה שנקרא מחשב של מעבדה אנליטית, ויש, סתם דוגמא, פתיחת תיקים, זה מחשב אחר לגמרי.
<עדנה טנא: אבל ככל שאנחנו יכולים וככל שאני יכולה קצת להביא לפתחה של הוועדה, זה הנתון - - -
משה מזרחי: מצער אותי לשמוע.
<עדנה טנא: זה הנתון שנמצא שיכול להשליך אור על כמה תיקים כאלה קיימים, ואני חושבת שהם לא תואמים את הנתונים שמצויים אצלכם.
<אסף ארזי: יש 19,000 מקרים שלא שלחו למעבדה, הם קיימים, אני מכיר אותם אישית.
<אסף ארזי: בואו נשים את זה על השולחן.
<עדנה טנא: מה?
<אסף ארזי: יש עוד 19,000 אנשים שנעצרים ואפילו לא שולחים את החומר למעבדה.
<אסף ארזי: זה מה שנשמע מדברי.
<אורן לבוביץ: יש רישום פלילי.
<עדנה טנא: על זה אני לא יכולה לדבר, אני לא מכירה את המידע הזה, אני לא יודעת להגיד את זה.
משה מזרחי: אז יש נגיד 22,500 תיקי שימוש שנפתחים, מה זה אומר?
משה מזרחי: שרק 900 על קנאביס והיתר מה?
משה מזרחי: זה סמים אחרים?
<עדנה טנא: יש גם חשיש בכמות לדעתי, למיטב זיכרוני דומה, אבל יש הפרדה במעבדה האנליטית.
<עדנה טנא: זה הנתונים שאני מקבלת, ומבחינת צריכה עצמית זו הכמות – 900 ומשהו תיקים.
<עדנה טנא: היתר זה נתונים אחרים.
<אסף ארזי: הנתון הזה לא נכון פשוט.
<עדנה טנא: אז אני אומר לד"ר אודי וולף, שהפיק עבורי את הנתונים.
משה מזרחי: כמה תיקים בשנת 2013 מתוך ה-22,500 הלכו לתביעות?
<עדנה טנא: לא מצוי ברשותי - - -
משה מזרחי: זה נושא הדיון.
<עדנה טנא: לא מצוי ברשותי כמות התיקים שאני קיבלתי, מצוי ברשותי כמות שאני הגשתי, אבל אני אומר משהו - - -
משה מזרחי: כמה הגשת, כמה קיבלת?
<עדנה טנא: אז אני אומר, רגע, אין לי כמה קיבלתי, יש כמה הגשתי, והגשתי מבחינת צריכה עצמית, שאני חוזרת ומדגישה – זה כל תיק במערכת שמצוין לגביו שאני הגשתי עם העבירה הזאת.
<עדנה טנא: זאת אומרת יש סיכוי לא קטן שבתוך כתב האישום הזה מצויות גם עבירות אחרות, או חמורות יותר בסמים, או חמורות אחרות, וזה 2,175 תיקים בשנת 2013, וזה במגמת ירידה.
<אסף ארזי: אני מבקש לחדד.
<אסף ארזי: אני יודע את הנתונים והיא לא - - -
מוחמד ברכה: אדוני, זה לא מתנהל איך שמתחשק לך.
מוחמד ברכה: רק חברי כנסת יכולים לעשות את זה .
משה מזרחי: עכשיו, זה תיקי שנת 2013, או סך כל התיקים גם לשנים קודמות?
<עדנה טנא: לא, זה מה התביעה, דרך אגב התביעה המשטרתית, יכול להיות שיש פרקליטות, אבל אני מניחה שזה לא הרבה, כי הפרקליטות בדרך כלל לא מגישה - - -
משה מזרחי: אם זה המספר האמיתי, אז הירידה היא בומבסטית.
<עדנה טנא: אני אומר, זה בשנת 2012 – 2,800, ובשנת 2011 זה 2,300.
<עדנה טנא: אני חושבת שאין פה ירידה בומבסטית, לפחות על פי הנתונים שאני מחזיקה.
משה מזרחי: זה נתונים שקיבלו ממכון המחקר, ממשטרת ישראל ומדובר - - -
<עדנה טנא: יש משהו אחד ...
<עדנה טנא: מערכות מחשוב שונות, נתונים שונים.
משה מזרחי: אלה דיונים שהיו טובים בשנים ש... היו ..., אבל בינתיים.
<עדנה טנא: חבר הכנסת מזרחי, אני מחזיקה בנתון - - -
משה מזרחי: לא, אולי זה לא נכון מה שכתוב פה.
<עדנה טנא: ואני יכולה להגיד שיש לי שליטה מלאה במערכת מחשוב התביעה.