GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי כהנא: יש אפשרות לתפוש את החומר מיום שישי עד יום שלישי, בתפישה המהירה.
<אתי כהנא: כלומר, בתפישה להשמדה, שזה הסמכות המנהלית.
<אתי כהנא: הסמכות המנהלית היא לא כרוכה בהכרזה ברשומות, אלא למעשה חומרים שחשודים להיות ככאלה שהם סמי פיצוציות, מבחינת מהותם, וזה אנחנו לומדים על-פי החזקות של, שהם לא מסומנים, שהם נפוצים בשוק למטרה שיהיה להם השפעה כמו של סמים, השפעה פסיכו-אקטיבית.
<אתי כהנא: את החומרים האלה אפשר לתפוש.
מוחמד ברכה: אני הבנתי, עצם העובדה שתפשו את זה ביום חמישי, אי-אפשר היה - - -
<אתי כהנא: להעמיד לדין פלילי – אי-אפשר יהיה, עד שלא תהיה, כי החוק הוא כזה שאין, אין עונשין באין מזהירין.
<אתי כהנא: חייבת להיות איזה שהיא רמה של אזהרה ועושים את זה כמה שיותר מהר.
מוחמד ברכה: אני מודע למידת הזהירות.
מוחמד ברכה: אבל אני גם מודע למידת הצורך באותו מרדף שיש לעבריינים.
<אהוד אורטל: ברשותך, אדוני.
<אהוד אורטל: אחד מהדברים שלגביהם אנחנו תופשים את הסמים, או את החומר החשוד כסם הסינתטי הספציפי הזה, זה הצהרה כוזבת.
<אהוד אורטל: דהיינו, כשאני מעביר לאודי לבדיקת חומר חשוד כסם, שהוא מגיע מסין והוא ארוז כאבקת כביסה וכתוב אבקת כביסה וזה לא מוצהר כאבקת כביסה או משהו אחר, יש כאן חשד ועל-סמך זה אנחנו תופשים את זה בשלב ראשוני לבדיקה.
<אהוד וולף: השימוש באמת בפן המנהלי הוא מאוד משמעותי.
<אהוד וולף: בגלל שבהיעדר איזה שהיא אכיפה אחרת פלילית, אז אנחנו יכולים גם כאילו רטרואקטיבית, בגלל שהחומרים שנתפשו טרם החלת החוק או טרם הכללת החומרים האלה ברשימה, הם לא היו מסומנים כראוי ולא נכתב עליהם מה הם מכילים באמת, אלא כל מיני שמות של האפיונים ההשפעתיים.
מוחמד ברכה: שוב, זה לא לפי פקודת הסמים.
<אהוד וולף: לא לפי פקודת הסמים.
<אהוד וולף: פקודת הסמים זה תותח גדול ופה צריך לירות באקדח קטן.
מוחמד ברכה: תותחים גדולים, צריך להשתמש בהם בזהירות.
<אהוד וולף: נכון.
מוחמד ברכה: טוב, בסדר.
מוחמד ברכה: מיקי, בבקשה.
<מיקי אריאלי: אנחנו מרגישים, אלה השותפים שלנו, באמת כולנו ואני חושב שהיה מוצלח.
<ציון אפרתי: ברשותך, אם יורשה לי.
<ציון אפרתי: אני מהמכס.
<ציון אפרתי: אנחנו מצטרפים לסיומת של ידידתי מהמשטרה שאמרה שהראייה לשנה הבאה זה להגביר שיתוף פעולה.
<ציון אפרתי: אנחנו בטוחים ששיתוף פעולה, במיוחד שלנו כמכס, עם המשטרה, ובטח ובטח גם עם הרשות וגם עם מיקי, זה הצורך הנכון ביותר כדי שנגביר את התפישות.
<ציון אפרתי: להבדיל מהמשטרה, שדיברו על גבולות שהם לא אתרי מעבר בינלאומי, אז אנחנו רק באתרי הפיקוח של המכס יכולים לתפוש, זה לא אם זה סוריה או לבנון או דברים כאלה, אבל אנחנן כן זיהינו בשנה האחרונה, גידול מבחינת מספר התפישות.
<ציון אפרתי: הגידול הזה הוא גם תפישות של המון המון כמו שהוסבר – זרעים ודברים כאלה, שהם תחליפים להברחות הגדולות של החשיש ממצריים, אבל לא רק ואנחנו מובילים בגידול בזכות הפעלה נכונה יותר של הכלבים.
<ציון אפרתי: במהלך השנה, וזה גם התחיל באמצע שנת 2012, אנחנו נערכנו יותר נכון להפעלה של הכלבים שלנו, שאמנם במספר הם יחסית קטנים, יש שם בסך-הכל, בכל המערך הארצי עשרה כלבים וזה מעט מאוד, אנחנו טעונים כבר שנים, אבל בעזרת הפעלה נכונה יותר של הכלבים והכלבנים, אנחנו הגענו לכמות של יותר מפי שניים בתפישות של סמים או חומרים חשודים שנכנסים כסמים במעברי הגבול המוכרים, שם אנחנו נמצאים.
<ציון אפרתי: לעניין סמי הפיצוציות, אני רוצה להזכיר.
<ציון אפרתי: אנחנו תופשים הברחות של קילוגרמים שלמים של חומרים כאלה, וכל מה שהוסבר פה אכן נכון, אנחנו עושים את כל התהליך הזה והקילוגרמים האלה, בסופו של דבר אנחנו גם מזהים שהופכים להיות כדורים בפועל, כי מביאים גם כדורים ריקים ומביאים מכונה למילוי כדורים.
<ציון אפרתי: זו תופעה שצריך שנבין שאנחנו נחשפנו אליה לא פעם ולא פעמיים.
<ציון אפרתי: זה בתוספת לכל מה שאמרו, חשבתי שצריך שנדע.
<מיקי אריאלי: אני שמח להודיע שלפחות ב- 2014, בתוכנית העבודה שלנו, ואני מקווה מבחינה תקציבית גם כן, אנחנו נעשה Outsourcing לחברה לעשות באמת מעקב על כל האינטרנט, על הנושא של סמים, סמים נרשמים וגם סמי פיצוציות, כל המידע שלנו יהיה שותף באמת עם השותפים שלנו כאן שאנחנו נקבל.
מוחמד ברכה: מצוין.
מוחמד ברכה: כן, בבקשה, גברתי.
<אירינה לוית: סליחה, אני מדברת עברית לא כל-כך טוב.
<אירינה לוית: אני יושב-ראש עמותת אליס, אימהות למען ילדים בסיכון.
<אירינה לוית: (אומרת דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי ע"י חבר הכנסת עפו אגבריה וגב' אלונה חודקובסקי) ב- 10 בנובמבר הסתובבו בתחנה המרכזית מספר חברי כנסת וגם אנשים מהרשות למלחמה בסמים, ממשרד הבריאות וממשרד הרווחה.
<אירינה לוית: אנחנו הסתובבנו בתחנה המרכזית ושאלנו את הנרקומנים שמסתובבים שם מה אתם צריכים או מה אנחנו יכולים לעזור ואיך אתם משתמשים.
<אירינה לוית: יש לנו חוק, אבל הוא לא עובד.
<אירינה לוית: חוק מצוין.
<אירינה לוית: החוק לא עובד.
<אירינה לוית: מבינים שאי-אפשר את החגיגה, הכל לא אפשר את הסמים, בטח בדיוק.
<אירינה לוית: בחנויות האלה אין סמים, אבל מאחורי החנויות האלה – יש.
<אירינה לוית: כל נרקומן, אם הוא רוצה, הוא יכול לקנות את זה בתחנה המרכזית.
<אירינה לוית: בכל יום שישי, המתנדבים שלנו עוברים ורואים.
<אירינה לוית: אנחנו רואים את אותם המוכרים.
<אירינה לוית: אנחנו רואים גם את הנרקומנים, אותם נרקומנים.
<אירינה לוית: וגם בחורים יותר צעירים.
<אירינה לוית: אנחנו רוצים להציע איזה שהיא עזרה למשטרה, אולי אנחנו יכולים לעזור למשטרה.
<אירינה לוית: החוק טוב, אבל הוא לא עובד.
<אירינה לוית: עד עכשיו, הוא לא עובד.
מוחמד ברכה: מישהו רוצה להגיד משהו, לפני שנסכם?
מוחמד ברכה: ראשית, כפי שאמרתי בהתחלה, כמובן אנחנו מברכים בוועדה על המאמצים וגם על החקיקה וגם על התפישות.
מוחמד ברכה: אני חושב שכל הצלחה בעניין הזה, גם במניעת הברחות וגם במניעת הפצה וגם במניעת שימוש, היא בסופו של דבר רווח נקי לכלל החברה בישראל.
מוחמד ברכה: מצד שני, הנושא הזה הוא לא נושא מקומי, כידוע.
מוחמד ברכה: אנחנו קיימנו דיון לא מזמן עם נציג האו"ם והיום קיבלתי מכתב מהרשות שמודיעים לי שאת הסיכומים שהעברנו לו, מעמידים על השולחן של האו"ם כהמלצות שיש לפעול על-פיהן וכולכם הייתם שותפים להמלצות ואני באמת גאה על כך שיכולנו לתרום גם במאבק הלוקאלי המקומי וגם במאבק הבינלאומי למלחמה בסמים.
מוחמד ברכה: השאלה שעומדת על השולחן במשך שנים רבות היא אותה שאלת אגב ששאל חבר הכנסת אגבריה והיא הנושא של ה- 5%, 10%, שזה שיעור התפישות, שמהוות 5% - 10% מהיקף השוק.
מוחמד ברכה: ואני הצעתי בזמנו לנסות ולחבר איזה משוואה או איזה סט של קריטריונים, על-מנת לעמוד על גודל הבעיה ועל מימדיה, אם זה מבחינת כמות ההברחות ואם זה מבחינת כמות השימוש.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה יכול להוות כלי חשוב כדי לראות, כדי לבחון את עצמנו.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, אם אתם אומרים שהחשיש והמריחואנה הן פחות בגלל הגדר וכו' וכו', הן פחות ובאותה נשימה אומרים שתפשנו שני טון וחצי, זה עדיין אומר שאנחנו לא יודעים את ההיקף האמיתי של התופעה.
עפו אגבאריה: שניים וחצי טון שזה 10%, אז זה 25 טון?
מוחמד ברכה: כן, זה סמיטריילר מלא חשיש שמסתובב בארץ.
עפו אגבאריה: אני לא יודע איך אפשר.
<אירינה לוית: יש ביקוש.
מוחמד ברכה: אנחנו צריכים להילחם בביקוש.
מוחמד ברכה: אני חושב שאולי צריך להתעמק בה, מישהו מהמשטרה למשל, להתעמק בה, או מהמכס.
מוחמד ברכה: חוץ מהנושא של המיקום הגיאוגרפי, שאני לא חושב שזה הדבר המרכזי, למה מדינת ישראל מהווה תחנת מעבר.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, אם זה בין אסיה לבין אפריקה, אז יש מקומות אחרים דרך הים והם הרבה יותר נוחים, ואם זה בין לבנון והמפרץ, יש דרכים אחרות.
מוחמד ברכה: אלא אם יש גורמים בתוך ישראל, שמעורבים מאוד חזק בתוך העניין ואז יכול להיות שצריך לעשות את הטיפול לא רק באותה רמה של לתפוש בנקודות הגבול, אלא לנסות למפות את המפה בתוך הארץ, איך זה קורה ואיך זה מתרחש, שישראל הופכת לתחנת מעבר, אבל מטבע הדברים, גם בתחנת המעבר מטפטפים כל מיני סחורות וזה נשאר הרבה כאן.
עפו אגבאריה: יש לי שאלה.
עפו אגבאריה: האם באמת יש מחשבה שקיים במדינת ישראל בלדרי סמים, כמו שלמשל קיימים בדרום אמריקה?
מוחמד ברכה: כמובן.
עפו אגבאריה: אז אולי זה הכיוון.
מוחמד ברכה: לא יודע, אני פשוט, לא יודע.
<ענת יערה פלדמוס: מבקשת להעיר.
<ענת יערה פלדמוס: מילה אחת לא שמעתי פה – חינוך.
<ענת יערה פלדמוס: הרתעה.
מוחמד ברכה: אנחנו לא דנים בכל התופעה של הסמים, הישיבה היום מוקדשת לשמיעת סקירה על פעולות המשטרה, על העבודה של המשטרה, ל- 2013.
מוחמד ברכה: אנחנו מאז ומתמיד אומרים שהמאבק בנגע הסמים הוא לא רק אכיפה, אלא מניעה דרך החינוך וכו' וכו'.
מוחמד ברכה: הנושא של הדיון הוא מאוד מוגדר היום.
מוחמד ברכה: השאלה של החינוך תמיד עומדת על סדר יומה של הוועדה.
מוחמד ברכה: אני באמת רוצה להודות לכם שוב, נקווה שהנתונים של שנת 2014, לאור האתגרים שהצבעתם עליהם, שההישגים יהיו יותר גדולים, על אף ששוב, אני מצטער שאני לא יכול למדוד הישגים, כי הישגים נמדדים ביחס לנפח או גודל הבעיה.
מוחמד ברכה: אנחנו לא יודעים מה גודל הבעיה.
מוחמד ברכה: אנחנו נתחיל ברשותכם.
מוחמד ברכה: שלום לכולם וצהריים טובים.
מוחמד ברכה: הישיבה היום מתקיימת תחת הכותרת חידושים בנושא שתיית אלכוהול במהלך ההיריון ובתקופת ההנקה ונגישות המידע.
מוחמד ברכה: אנחנו מודעים לתופעות מאד מדאיגות שמשפיעות גם על האם וגם על הנולד, בכל מה שקשור לשתיית אלכוהול בזמן של היריון וגם בזמן ההנקה.
מוחמד ברכה: יש נתונים ומחקרים חדשים שאנחנו נשמע עליהם היום, אבל תחילה אני רוצה לברך את התלמידים, כיתה י"ב מבית הספר גבעת גונן.
מוחמד ברכה: אני לא יודע כמה זמן תישארו כאן, אבל אם מישהו ירצה להגיד משהו, אנחנו מתירים בדרך כלל בוועדה הזו, אם עולה לכם רעיון כלשהו.
מוחמד ברכה: בדרך כלל אנחנו מפיקים הרבה תועלת מההערות של התלמידים.
מוחמד ברכה: אנחנו נתחיל עם איריס, שמייצגת את הרשות, אבל לפני זה, סליחה.
מוחמד ברכה: היום אנחנו מתחילים את הפיילוט שקיים.
מוחמד ברכה: אנחנו הפיילוט של מה שמתחיל בכנסת, בנושא של הגשת מים בישיבות.
מוחמד ברכה: אתם הייתם לראות בקבוקי מים מינרלים, זה גם מים מינרלים, אבל בקנקנים.
מוחמד ברכה: זה חיסכון כפול: זה חיסכון בכסף, חצי מיליון שקלים מתקציב הכנסת ייחסך כתוצאה מכך, והדבר השני, הוא איכות הסביבה והגנת איכות הסביבה.
מוחמד ברכה: אנחנו גם חוסכים שימוש ב-25,000 ליטר של בקבוקים, ואני חושב שזה דבר חשוב, נכון וחשוב לפעול על פיו גם בכנסת וגם מחוצה לה.
מוחמד ברכה: הנושא של איכות הסביבה מתקשר עם הוועדה, עם תחום הפעילות בעבודת הוועדה, ואני באמת רוצה לברך על כך את המנכ"ל ואת ההנהלה, שהחליטו את מה שהחליטו ואני שמח שדווקא הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, היא שעושה את הבכורה בנושא הזה.
מוחמד ברכה: בכל אופן, אנחנו נחזור למסלול הישיבה.
מוחמד ברכה: איריס, בבקשה.
<איריס יוגב: קודם כל אני מתנצלת בשם מנכ"ל הרשות שנבצר ממנו להגיע היום, אם כי הנושא מאד מאד חשוב בעיניו.
<איריס יוגב: לפני שד"ר סנצקי ירחיב בנושא הסכנות לעובר בשתיית אלכוהול בהיריון, אני מבקשת להגיד מספר מילים.
<איריס יוגב: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, עוסקת במאבק בנזקי האלכוהול ובסכנותיו, ומתכללת את הפעילות הלאומית בנושא.
<איריס יוגב: השנה, לראשונה, שמנו דגש על אוכלוסיית הנשים ההרות, כאוכלוסיית סיכון לשימוש באלכוהול ואחד הדברים הראשונים שעשינו, זה יציאה בקמפיין הסברה תחת הכותרת – כשאת שותה, גם הוא שותה.
<איריס יוגב: פרסמנו גלויות מידע לנשים שחולקה בקהילה ובמרפאות לבריאות האישה.
<איריס יוגב: אחד התפקידים המרכזיים של הרשות זה לתווך לציבור את המידע בנושא הסכנות והנזקים הטמונים בשימוש לרעה בסמים ובאלכוהול, וכך אנחנו עושים.
<איריס יוגב: אנחנו יכולים לומר בסיפוק שתופעת השתייה בהיריון בישראל, אינה תופעה גורפת, נהפוך הוא.
<איריס יוגב: רוב הציבור מודע לכך שצריכת האלכוהול בהיריון מסוכנת, אבל אנחנו פועלים ללא לאות להקטין את הפערים ולהביא את הנושא לתודעת המיעוט שאינו מודע לסכנות.
<איריס יוגב: במקביל, יחד עם משרד הבריאות, אנחנו פועלים בקרב אנשי המקצוע הרלבנטיים ובמקרה זה רופאי נשים ורופאי משפחה, ומכשירים אותם בידע מקצועי, בכלים לזיהוי, איתור והפנייה להמשך טיפול, על פי הצורך.
<איריס יוגב: תודה רבה.
מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לסקירה ומצגת שיציג ד"ר יהודה סנצקי מהמרכז הרפואי שניידר.
מוחמד ברכה: אנחנו שמחים לארח אותך מדי פעם.
<יהודה סנצקי: תודה רבה גם לך.
<יהודה סנצקי: אתה ממשיך בתנופה של הנושא וגם אנחנו משתדלים.
<יהודה סנצקי: בעיקר הייתי רוצה להציג את מה שאנחנו התקדמנו בשטח, כדי לא לשעמם את חלק מהאנשים שכבר מכירים את הנושא מכנסים קודמים, ואני שמח שיש לנו קהל צעיר, שישמע על נזק נוסף מהאלכוהול, כשהאישה במהלך ההיריון שותה, וגם שתייה לא רבה.
<יהודה סנצקי: רוב העבודה שלנו נעשית בתמיכה ובשיתוף פעולה מלא עם הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, ואני אציג אחרי זה את המרפאה שפתחנו לא מזמן.
<יהודה סנצקי: יעל צ'ירנחובקסי היא עוזרת המחקר והמתאמת של המרפאה, והיא הגיעה לכאן גם.
<יהודה סנצקי: הייתי רוצה לדבר על שני נושאים עיקריים, כמו שאמרתי על הפעילות של המרפאה, מרפאת מש"אב.
<יהודה סנצקי: משא"ב זה מניעת שתיית אלכוהול בהיריון – זה השם הכי מוצלח שמצאנו.
<יהודה סנצקי: הייתי רוצה להעלות גם את הנושא של העומס הכלכלי שנגרם מנזקי האלכוהול לעובר, כי אני מבין שהפוליטיקאים מבינים מאד בכסף, לא כמונו הרופאים.
מוחמד ברכה: לא כולם.
מוחמד ברכה: זו אמירה גורפת מדי.
מוחמד ברכה: יש כאלה שמבינים בכסף הפוך אבל.
<יהודה סנצקי: למרות שהרווח הכלכלי הוא עניין של לחכות כמה שנים, והרבה פעמים הם רוצים תמורה מיידית.
<יהודה סנצקי: אני אדבר גם על זה, כי אני חושב שזה מאד משמעותי.
<יהודה סנצקי: אני רק אזכיר בכמה מילים דברים שחלק יודע כאן, שקודם כל אלכוהול היא הסיבה השכיחה ביותר לפיגור שכלי ולבעיות התפתחות שניתנות למניעה.
<יהודה סנצקי: הדגש הוא מתחת לניתנות למניעה.
<יהודה סנצקי: ודבר נוסף שכדאי לזכור, שבמהלך היריון אישה ששותה, האלכוהול שלה עובר באופן חופשי לחלוטין מהשלייה למחזור הדם של העובר, ולכן רמות האלכוהול שנצברות אצל האישה בדם, הן זהות לרמות האלכוהול שנצברות אצל העובר.
<יהודה סנצקי: אנחנו רואים כאן ציור מאד יפה, האישה שותה, כשאת שותה, גם העובר שלך, התינוק שעוד לא נולד גם שותה.
<יהודה סנצקי: אנחנו מדברים היום על קשת של נזקים לעובר.
<יהודה סנצקי: בעבר הרחוק קראנו לזה תסמונת, אבל אנחנו יודעים היום שהתסמונת המלאה, עם כל הביטוי האופייני בפנים ובחלקי גוף ובמומים, היא תסמונת די נדירה.
<יהודה סנצקי: וכאן גם הבעיה למעשה, מפני שבקשת עצמה ישנם בצד אחד הצד הקיצוני שהוא נדיר, ועיקר הבעיות של שתיית אלכוהול במהלך ההיריון, זה בעיות שלא נראות באופן חיצוני על העובר והתינוק והילד, לכל מיני בעיות, לכל מיני פגמים, הם נפגעים בכל מיני פגיעות נוירו התפתחויות, בכל מיני מומים מולדים מקבוצות שונות.
<יהודה סנצקי: אני אקח מספר מקומות אחרים.
<יהודה סנצקי: אנחנו לוקחים מספרים ממקומות אחרים, כי יש מקומות בעולם כמו ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה ואוסטרליה, ששם יש כבר פעילות די מתקדמת בתחום הזה.
<יהודה סנצקי: צריך לזכור שכל מידע לגבי פגיעות האלכוהול בעובר, הוא בעיקרו מתבסס על עבודות שהתחילו רק לפני 40 שנה.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת זה מידע די צעיר.
<יהודה סנצקי: אז בארצות הברית נולדים כל יום כ-10,000 תינוקות.
<יהודה סנצקי: לפי מספרים שלהם, 20 תהיה להם התסמונת המלאה, שהיא הנדירה אמרתי, וכ-100 יהיו להם את אחת הפגיעות של קשת הפגיעות בעובר, שזה יכול להיות בעיית למידה, בעיית התנהגות, בעיות קשב וריכוז שאנחנו כל כך מדברים עליהן ושאף אחד לא שם לב - - -
מוחמד ברכה: הבעיות הן רק מנטאליות הוא גם מוטוריות?
<יהודה סנצקי: בעיקר החלקים הקוגניטיביים, אבל בהחלט יכולה להיות מסורבלות מוטורית, אבל הכוונה היא שהחלקים ההתפתחותיים הקוגניטיביים נפגעים, וזה לא רואים על פני השטח, אלא יותר מאוחר, כשלילד יש בעיות קשב, ריכוז, התנהגות, מוקדם או מאוחר יותר, אז בהחלט יכול להיות שזה כתוצאה משתייה במהלך היריון.
<יהודה סנצקי: ואם אנחנו נחשב בארץ לפי החישוב הזה מה קורה, אז נראה שכל שנה, מכיוון שנולדים כ-170,000 תינוקות בשנה, 172,000, אז יהיו כ-1,700 שיסבלו מפגיעה כלשהי, כמו שאמרתי בעיקר בהתנהגות ולמידה, וכ-170, שזה 0.1% מהתסמונת המלאה.
<יהודה סנצקי: זה מספרים די משמעותיים.
<יהודה סנצקי: למעשה אלה שפגועים בתסמונת המלאה, רק 10% מהם חיים חיים עצמאיים וכל היתר צריכים תמיכה כזו או אחרת, זאת אומרת שזה עול מאד כבד על החברה.
<יהודה סנצקי: אני רק אזכיר בכמה מילים את עבודות המחקר המוקדמות שעשינו.
<יהודה סנצקי: בשנת 2009 רצינו לבדוק מה אנשי המקצוע בארץ יודעים על הנושא ושלחנו שאלונים ל-43 מנהלים בכירים במכונים להתפתחות הילד ובמכונים הגנטיים.
<יהודה סנצקי: אלה האנשים שאמורים להתמצא בנושא ושאלנו אותם מה דעתם, כמה שאלות קצרות.
<יהודה סנצקי: קיבלנו תשובות מ-42 אנשי מקצוע מתוך 43, ורק 10 מהם חשבו שיש איזה שהוא מידע מספק בידי אנשי המקצוע, ו-38% דיווחו שראו אי פעם, שאבחנו אי פעם ילד עם התסמונת.
<יהודה סנצקי: אנחנו בדקנו באותה תקופה גם את הרשימות במכבי שירותי בריאות ובשירותי בריאות כללית, אלה שתי הקופות הגדולות, שמכסות למעלה מ-50%, ובכל בתי החולים בין השנים 1998 עד 2007.
<יהודה סנצקי: מצאנו רישומים בסך הכל ל-10 ילדים.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת, אני מעריך שגם המספר של 38% שדיווחו שאבחנו אי פעם, לדעתי הוא קצת מוגזם, אבל ניתן להם את הקרדיט.
<יהודה סנצקי: בכל מקרה, רק 10% חשבו שיש מידע מספק.
<יהודה סנצקי: המסקנות היו אז, שלמרות הדיווחים בעולם לנושא, בארץ עדיין המודעות הייתה מאד נמוכה.
<יהודה סנצקי: זה היה בשנת 2009.
<יהודה סנצקי: המשכנו והחלטנו לבדוק מה קורה עם נשים בהיריון.
<יהודה סנצקי: מה המודעות של נשים בהיריון ומה המידע שבידיהן, באשר לשתיית אלכוהול בזמן ההיריון.
<יהודה סנצקי: עשינו את המחקר הגדול הזה במימון של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<יהודה סנצקי: נטע וייס, שהיום היא סטז'רית לרפואה ניהלה את זה, ועשינו את זה בשלושה בתי יולדות בארץ: בעפולה, בלניאדו ובבילינסון.
<יהודה סנצקי: כ-4,000 נשים ראיינו, יום או יומיים מיד לאחר לידה.
<יהודה סנצקי: תספנו אותן מיד לאחר לידה ושאלנו אותן כל מיני שאלות על התנהגות בהיריון, כולל עישון עשינו את זה, בעיקר אלכוהול ומה אמרו להן בנושא, איפה הן קיבלו מידע.
<יהודה סנצקי: מצאנו אז שעם כ-75% מהנשים לא דיברו כלל במהלך ההיריון על הנושא של אלכוהול.
<יהודה סנצקי: מאידך, 75% מהנשים ידעו להיזהר מאלכוהול.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת הנשים בכל זאת יודעות, אבל 25% מהן לא קיבלו מידע כלשהו וכ-15%, אני לא הבאתי לכאן את כל המספרים, אבל 15% המשיכו לשתות במידה זו או אחרת, וכ-1.5% המשיכו לשתות בשתייה מסוכנת.
<יהודה סנצקי: שתייה מסוכנת בהיריון זו שתייה ששותים יותר מ-4 או 5 מנות של אלכוהול בעת ובעונה אחת.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת נאמר אם בחורה צעירה הולכת למסיבת רווקות והיא בהיריון ועדיין לא יודעת והיא שתתה, הרי מה עושים במסיבת רווקות?
<יהודה סנצקי: שותים גם אלכוהול.
<יהודה סנצקי: לא הייתי שם אף פעם.
<יהודה סנצקי: אם היא לא ידעה שהיא הייתה בהיריון, אז העובר שלה יכול להיפגע מבלי שהיא תדע.
<יהודה סנצקי: אז המסקנות היו ששתיית אלכוהול היא לא זניחה בארץ.
<יהודה סנצקי: המספרים שקיבלנו היו די דומים לארצות הברית ואירופה.
<יהודה סנצקי: ישנה אבחנת חסר של התסמונת, ורוב הנשים אינן מקבלות מידע בנושא של האלכוהול.
<יהודה סנצקי: אנחנו עישנו שני ימי עיון.
<יהודה סנצקי: יום העיון הראשון היה בשנת 2011 בנושא הזה.
<יהודה סנצקי: יום העיון השני שערכנו היה ב-9.9.2013.
מוחמד ברכה: לרופאים?
<יהודה סנצקי: בשנת 2013 זה יום עיון של משרד הבריאות, שערך את זה אצלנו בבית חולים שניידר, בנוכחות השרה שהייתה אז, היא קיבלה אותנו, והיו אנשי מקצוע מכל מיני תחומים.
<יהודה סנצקי: ה-9 בספט
<יהודה סנצקי: מבר הוא יום המודעות הבינלאומי לנזקי אלכוהול בהיריון בעולם כולו, ואנחנו, משרד הבריאות עשה אצלנו את הכנס לציון של היום הזה.
<יהודה סנצקי: 9 בספטמבר – זה נותן תשעי ירחי היריון.
<יהודה סנצקי: זה התחיל ב-9 בספטמבר 1999 לראשונה בעולם ציינו את היום הזה.
<יהודה סנצקי: זה יום העיון שהיה לנו לפני מספר חודשים: הם הפכנו את העובר לשתיין?
<יהודה סנצקי: הייתה לנו שם נציגות חשובה, גם פוליטית וגם היו הרצאות.
<יהודה סנצקי: מה עשינו בינתיים – קודם כל ההסתדרות הרפואית בישראל הוציאה נייר עמדה בנושא של נזקי האלכוהול משתייה במהלך היריון ובזמן ההנקה.
<יהודה סנצקי: צריך לזכור שגם בהנקה יש סכנה.
<יהודה סנצקי: המוח שלנו מתפתח גם בשנים לאחר הלידה.
<יהודה סנצקי: פרופסור מתי ברקוביץ עומד לפתוח בבית חולים אסף הרופא בשירות לייעוץ תרופתי שהוא נותן יחידה שתיתן לנשים ייעוץ בנושא הזה.
<יהודה סנצקי: פרופסור גידי קורן מטורונטו, שאנחנו כולנו בקשר איתו והוא אחד מהמובילים בעולם, ישראלי לשעבר או ישראלי היום, אז הוא גם פותח קתדרה באוניברסיטת תל אביב בעניין, והרבה מאד איגודים היו שותפים לנייר הזה: איגוד המיילדות ורופאת משפחה, וגם איגוד רופאי הילדים והנוירולוגים.
<יהודה סנצקי: אז כולם חתמו על הנייר הזה, הוא נמצא מולכם על השולחן.
<יהודה סנצקי: זה אחד הדברים שעשינו והפצנו את זה לכולם.
<יהודה סנצקי: אנחנו עומדים בקרוב מאד, המרפאה שלנו, שעוד מעט אני אספר עליה, עומדת לקבל הכרה כשירות מתמחה.
<יהודה סנצקי: הכרה כשירות מתמחה של משרד הבריאות אומרת, שאנחנו מרפאה שמתמחית בתחום בבית החולים שניידר, וזה גם מונע מקופות החולים שלא לתת טופס 17, כי כל מי שאמור לקבל שירות צריך להגיע אלינו, בלי כל המגבלה הזו של טופסי 17, שזה חשוב היום כמו שאנחנו כולנו יודעים, וזה מחכה לחתימה של השרה.
<יהודה סנצקי: זה על שולחנה, אני מקווה שזה ייעשה כבר.
<יהודה סנצקי: זו המרפאה שפתחנו שיש את העלון מולכם, מרפאת משא"ב.
<יהודה סנצקי: זו מרפאה שאמורה לראות ילדים לצורך אבחון ומעקב וטיפול, אבל בסך הכל הטיפולים בילדים שנפגעו מאלכוהול במהלך ההיריון, הם טיפולים שכל מכון להתפתחות הילד בארץ יכול לתת.
<יהודה סנצקי: זאת אומר אין שום חובה להגיע אלינו.
<יהודה סנצקי: אנחנו בעיקר מייעצים בנושא הזה של אבחון ואני רואה את עיקר המטרה של המקום כרגע, להפיץ את המידע.
<יהודה סנצקי: איפה אנחנו מפיצים את המידע – בכל מיני כנסים, למשל היה כנס גדול באוניברסיטת חיפה, בלימודי המשך באוניברסיטת תל אביב.
<יהודה סנצקי: אנחנו מרצים במחלקות נשים, כבר הרצנו בבילינסון, בעפולה, בצפת, באסף הרופא.
<יהודה סנצקי: לפני שבוע אני הרצתי לכל המנהלים של רפואה ראשונית של מכבי שירותי בריאות, שהייתה היענות מאד יפה שם.
<יהודה סנצקי: יש כל מיני כתבות בעיתונים, בשבועונים, בטלוויזיה.
<יהודה סנצקי: אנחנו משתתפים במחקר.
<יהודה סנצקי: כמו שאמרתי אנחנו גם בודקים ילדים, אבל זה החלק כרגע הפחות פעיל, שעדיין לא מתקיים ככה בתנופה.
<יהודה סנצקי: אני רוצה להגיד מספר מילים על העלות הכלכלית של הנושא, מול מה שקורה בעולם ואני חושב שאולי אפשר להביא את הנתונים האלה גם לגבי מה שקורה בארץ.
<יהודה סנצקי: מדובר כאן כמה עולה כל הנושא הזה של פגיעות האלכוהול בעובר למדינה, וכמה עולה לגדל ילד שנפגע.
<יהודה סנצקי: בארצות הברית, במכון שמתעסק בנושא של פגיעות אלכוהול וסמים, מצאו שבשנת 1992, זה המספרים המוקדמים, ההערכה היא שבערך 2.9 ביליון דולר זה המחיר, העלות של כל הנזקים למדינה שם בשנת 1992.
<יהודה סנצקי: וזה מבוסס, הם דיברו על שני ילדים פגועים ל-1,000, ומדובר כאן על כל השירותים שילד מקבל עד הגיעו לגיל 21, כל השירותים הרפואיים, החינוכיים, וגם את הפגיעה בחברה כתוצאה מכך שהילד הוא ילד שהתועלת שלו לחברה היא לא גבוהה.
<יהודה סנצקי: ישנם חמישה פקטורים עיקריים.
<יהודה סנצקי: אני אעזוב את זה רגע.
<יהודה סנצקי: כמה זה עולה באופן כללי לגדל ילד אחד עד הגיעו לבגרות.
<יהודה סנצקי: המספרים, כשמתאמים אותם לשנת 2009, זה עולה ב-2 מיליון דולר במושגים של ארצות הברית, לגדל ילד עם כל המשמעויות, שמתוכם 1.6 לחלק הרפואי, לחינוך מיוחד, ו-0.4 מיליון לכך שהחברה איבדה אזרח שתורם לחברה.
<יהודה סנצקי: בכל מקרה, העלות, ואני כאן כתבתי מאפיינים סינדרום האלכוהול, אבל אני מתכוון למאפיינים.
<יהודה סנצקי: .. ספקטרום ...
<יהודה סנצקי: על הקשת עצמה.
<יהודה סנצקי: העלות שלה לחברה היא מאד גבוהה ובמושגים של היום, בשנת 2014, בארצות הברית מדובר על 4 ביליון דולר, וגם כאן הם מדברים בעבודות השונות על 2 מיליון ויותר לכל ילד, נער, עד הגיעו לבגרות.
<יהודה סנצקי: יש גם עבודות שונות מקנדה, בעיקר ארצות הברית וקנדה הן המדינות שבודקות את העלויות.
<יהודה סנצקי: אני לא רוצה להלאות אתכם עם יותר מדי מספרים.
<יהודה סנצקי: יש למעשה בכל העולם כ-13 עבודות טובות, עבודות מחקר תקינות, שמדברות על הנושא הזה בקנדה ובארצות הברית.
<יהודה סנצקי: העלויות בארץ הן עלויות דומות, אז אפשר לעשות חשבון כמה עולה, אם אנחנו מחשבים כמה נפגעים יש בארץ ומה מידת המודעות בארץ, אנחנו יכולים גם כן לחשב פחות או יותר מחירים.
<יהודה סנצקי: אז זה בקצרה.
מוחמד ברכה: יש לי שתי שאלות אליך, השאלה ברמת ההסברה, זה רק במרכזים או גם ברמה של הפרט, של האישה בהיריון, למשל בטיפות החלב.
מוחמד ברכה: זו השאלה הראשונה.
מוחמד ברכה: השאלה השנייה, האם נבדקו גם נזקי אלכוהול של האבא.
<יהודה סנצקי: אני אענה על השאלה השנייה, על השאלה הראשונה היא תענה אחרי זה.
<יהודה סנצקי: לגבי השאלה השנייה, מבחינת הגברים אנחנו יודעים שני דברים.
<יהודה סנצקי: כשהגבר שותה, גם האישה שותה.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת משפחות שגברים לא שותים, הסיכוי שאישה תשתה הוא קטן יותר.
מוחמד ברכה: לא סוציולוגית, מבחינה רפואית.
<יהודה סנצקי: הדבר השני, הוא שהפגיעה היחידה שיש בגבר כתוצאה משתיית אלכוהול, יש מעט מאד עבודות על זה, זו פגיעה באיכות הזרע.
<יהודה סנצקי: זאת אומרת שהפוריות יכולה להיות פגיעה.
<יהודה סנצקי: מעבר לזה, אני לא מכיר עבודות שעוסקות בזה.
<ליזה רובין: שמי ד"ר ליזה רובין ממשרד הבריאות, שירותי בריאות לציבור, אחראית על התכנים המקצועיים בטיפות חלב.
<ליזה רובין: אז אלף כל אני רוצה להגיד משהו לגבי המים, בבקשה, שהשימוש במים, במי ברז, הוא גם כן אות אמון לאיכות מי השתייה במדינת ישראל, שמשרד הבריאות מופקד על הנושא הזה.
<ליזה רובין: אז אנחנו מברכים.
מוחמד ברכה: סליחה שנייה, לפני שאתם עוזבים, יש מישהו שרצה להגיד משהו, או שזה לא מעניין אתכם?
מוחמד ברכה: לא הרבה מכם מועמדים להיריון, זה בסדר.
<יהודה סנצקי: לא רחוק היום.
<ליזה רובין: אז נקודת המבט שלנו זה בעצם נקודת מבט של מניעת התופעה בכלל.
<ליזה רובין: משרד הבריאות גם כן מעורב בחלקים האחרים שד"ר סנצקי דיבר עליהם.
<ליזה רובין: אז אנחנו פועלים תוך כדי מודעות לשינויים בדפוסי השימוש בישראל.
<ליזה רובין: אנחנו מחילים את הנושא, אנחנו רואים את הנושא בתוך העבודה השוטפת שלנו, אני אספר לכם איך, וגם כן רואים שיש צורך לתת כלים להתמודדות עם הנושא לגבי בכלל איך להעלות את הנושא באישה הרה, אם 25% לא קיבלו בכלל מידע.
<יהודה סנצקי: 75% לא קיבלו מידע.
<ליזה רובין: 75% סליחה.
<ליזה רובין: קשה להעלות את זה.
<ליזה רובין: אני חושדת בה וכו'.
<ליזה רובין: אז צריכים גם לכן לתת איזה שהם כלים לאנשי המקצוע, איך להעלות את זה, ובכדי גם כן להשאיר לאישה לספר את האמת ולא לתת את התשובה הרצויה.
<ליזה רובין: אנחנו יצרנו חקיקה וזה מיושם לגבי תוויות על מיכלי האלכוהול, כמו שיש תוויות על חפיסות סיגריות.
<יהודה סנצקי: זה מיושם?
<ליזה רובין: אני לא הצלחתי לבדוק את זה.
<איריס יוגב: על הבקבוקים לא.
<איריס יוגב: תהיה הערת אזהרה כללית, לא יהיה הסכנות לנשים בהיריון.
<יהודה סנצקי: יש רק בבקבוקים שבייצוא לצרפת מישראל, אז עליהם יש את האזהרה, כי זה חובה בצרפת.
<יהודה סנצקי: אבל אזהרה כללית, וסליחה שאני מפריע, אזהרה כללית על בקבוק, בלי להזכיר את נושא ההיריון, היא לא מספקת.
<איריס יוגב: אבל יש חובה לשים שלט אזהרה במקומות ממכר, שבאמת שם יש את הבקבוק הזה, ואישה בהיריון.
<יונה אמיתי: זאת בדיוק הערה לוועדות הכנסת הרלבנטיות.
<יונה אמיתי: שמה שטוב לצרפתים, חייב להיות לפחות טוב באותה מידה לנו.
<ליזה רובין: בתיק האישה ההרה יש סעיף סימון שהאחות חייבת לשאול לגבי זה, וזה כלול גם כן בנוהל אישה הרה, דרישה להתייחס לנושא הזה, וכל אישה הרה, יש לנו חוברת של אורחות חיים שמחולקת לכל אישה הרה שבמעקב היריון בטיפות החלב.
<ליזה רובין: זה אחד מהסעיפים, זה במסגרת של כל אורחות החיים, אבל יש דף בנושא של אלכוהול והמלצות של המשרד לגבי הימנעות מאלכוהול.
<ליזה רובין: אנחנו גם כן פרסמנו בעיתון בריאותן, עיתון שמגיע לכל עובדי משרד הבריאות.