GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סעיד מרעי: יש צורך בשילוב זרועות ובפעילות משותפת עם המשטרה.
<סעיד מרעי: אני לא מתכוון לתלמידים עצמם אלא למבוגרים יותר שלוקחים שתייה וסמים בקרב בני נוער.
<סעיד מרעי: בנוסף, צריך להגדיל את השותפות עם מערכת החינוך.
<סעיד מרעי: אנחנו בבית ג'אן קיבלנו ציונים מאוד גבוהים בנושא של בגרויות אבל אני לא רוצה שהציונים האלה יורידו לשוליים את הנושא של התרבות והחינוך כי האפקט עשוי להיות שולי ובלתי רצוי.
<סעיד מרעי: אנחנו רוצים שיהיה איזון עם מערכות החינוך וגם עם מערכות הרווחה וגם עם שאר ה ארגונים בכפר.
<סעיד מרעי: תודה רבה על ההזמנה, אדוני, חבר הכנסת מוחמד ברכה, תודה לוווליד.
<סעיד מרעי: יצא לי הכבוד להכיר כאן את מר יעקב נוי ונראה לי שיהיו לנו שיחות ארוכות בנושא של שילוב זרועות עם "עיר ללא אלימות", כדי לעבוד בצורה יותר אינטנסיבית.
<סעיד מרעי: אנחנו מעוניינים שבית ג'אן תהיה נקייה לחלוטין מסמים, מאלכוהול ומנרגילה.
<סעיד מרעי: אף אחד לא דיבר כאן על נרגילות, אבל זה כלי לשימוש בסמים.
<סעיד מרעי: זה שלב ראשון בנושא של סמים.
מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה מקום להכניס הערה לרשות.
מוחמד ברכה: לפני כשנה התבשרנו על-ידי הרשות שעומדים להוציא חומר הסברה בערבית.
מוחמד ברכה: אני חושב ששנה זה זמן לא סביר על מנת ליישם את זה.
מוחמד ברכה: אני רואה את זה בעין מאוד לא נוחה שמה שהובטח לוועדה מסביב לשולחן למעלה, שזה עדיין לא מתקיים.
<ורדית ישראל: אני משפ"י, משרד החינוך.
<ורדית ישראל: אני באה ממחוז דרום.
<ורדית ישראל: מחוז דרום כולל עבודה עם המגזר הבדואי.
<ורדית ישראל: אני יודעת שגם הרשות למלחמה בסמים הכניסו הרבה מאוד מתאמים והעבודה שם היא מאוד חשובה.
<ורדית ישראל: ווליד, אתה דיברת על תת תרבות ועל עבודה בסיסית שצריך לעשות.
<ורדית ישראל: אני רוצה להציג פה גם את המגזר הבדואי באותו הקשר.
<ורדית ישראל: חשוב לי להגיד שצריך לא לשכוח את המגזר הבדואי שהוא ייחודי ושונה מהתרבות הערבית בצפון הארץ.
<ורדית ישראל: הוא צריך דברים אחרים.
<ורדית ישראל: הוא צריך דברים תואמים תרבות וחיבור למאפיינים שיש שם ויש שם הרבה עבודה.
<ורדית ישראל: בהקשר לשעות הפנאי, יש איזו חשיבה חדשה אותה ניסינו לקדם השנה והתחלנו בעיר באר-שבע.
<ורדית ישראל: אנחנו חשבנו שההתייחסות שלנו לשתיית אלכוהול ושימוש בסמים בקרב בני הנוער היא בעיה חברתית, או שההתייחסות אליה צריכה להיות התייחסות חברתית.
<ורדית ישראל: המבוגרים כאן יכולים מאוד להשפיע על התרבות של בני הנוער.
<ורדית ישראל: אנחנו מאוד מאמינים בחיזוק של היכולת של המבוגרים לנהל שיח משמעותי עם הילדים.
<ורדית ישראל: אנחנו חושבים שמעט מאוד מבוגרים פוגשים את הילדים ומנהלים אותם שיחה.
<ורדית ישראל: אנחנו מאוד רוצים לעודד ולפתח בקרב מורים את המסוגלות הזאת.
<ורדית ישראל: אני חושבת שאנחנו גם צריכים להביא לקדמת הבמה את ההורים.
<ורדית ישראל: סמינר "עמיתים" הוא סמינר שבו אנחנו מכשירים בני נוער להיות מנהיגי דעה שפוגשים את בני הנוער במקומות האלה ב-12 בצהריים ושהם חברים שלהם.
<ורדית ישראל: אנחנו חושבים שיכולת ההשפעה של בן נוער על בן נוער, במקום הכי חברי ובמקום שאנחנו לא יודעים עליו, זאת השפעה שיש לה יכולת גדולה לאין ערוך מהשפעה של מבוגרים.
<ורדית ישראל: השנה ניסינו לקחת את העמיתים האלה ולבדוק יחד איתם איך הם כקבוצה רוצים להביא את ההורים שלהם להיות בקדמת הבמה, להנכיח את עצמם, להיות אנשים שמדברים עם הנוער לאו דווקא בשיח אישי הורה ילד אלא ברמה חברתית.
<ורדית ישראל: בעיניי, ערים שייקחו את זה לתשומת לבם – אי-אפשר להשאיר את זה רק לאנשי מקצוע.
<ורדית ישראל: זה לא יכול להיות שיועצת ותלמיד יפתרו ביניהם את השיח הזה.
<ורדית ישראל: אנחנו חייבים לראות איך כחברה אנחנו מביאים את ההורים לקדמת הבמה.
<ורדית ישראל: צריך להנכיח את ההורים.
<ורדית ישראל: בין היתר, הילדים הציעו רעיונות מדהימים.
<ורדית ישראל: למשל, הם הציעו שתהיה פרסומת בטלוויזיה שמבקשת מההורים להיות בקדמת הבמה.
<ורדית ישראל: הם הציעו מקום שיאפשר התייעצות טלפונית להורים בהקשר של שתיית אלכוהול.
<ורדית ישראל: אמרתם שההורים לא יודעים מה קורה עם הילדים.
<ורדית ישראל: אנחנו רוצים לספק להורים כלים בעיר כדי להיעזר בהם כדי להיות יותר נוכחים.
<איתי בגנץ: אני מבאר שבע בכיתה ט'.
<איתי בגנץ: דיברתם הרבה על שעות הפנאי ואיך להעסיק את הילדים.
<איתי בגנץ: אני בא משכונה שנחשבת שכונת פשע שבה משתמשים באלכוהול ובסמים.
<איתי בגנץ: לא נכנסתי לזה לעומק אבל ראיתי את הילדים שמסתובבים בשכונה.
<איתי בגנץ: זה לא רק בגלל השעמום אלא גם בגלל מה שקורה בבית.
<איתי בגנץ: יכול להיות שאין מי שיפקח עליהם.
<איתי בגנץ: אני, למשל, בן יחיד.
<איתי בגנץ: אימא רוב הזמן בעבודה ואני לא בקשר עם אבא.
<איתי בגנץ: אין באמת מי שיפקח עלי.
<איתי בגנץ: אני יודע לא לעשות שטויות ומודע לזה.
<איתי בגנץ: יש ילדים שבאמת רוצים להגשים את עצמם במוסיקה, בספורט אבל המצב הכלכלי בבית הוא הבעיה.
<איתי בגנץ: אין להם באמת איך לשלם את זה ואיך להיכנס לכל הדברים האלה.
מוחמד ברכה: ואם העירייה מספקת את הדברים האלה?
<איתי בגנץ: כנראה שזה יפחית את האחוזים של שימוש בסמים ושתייה.
<ורדית ישראל: זה צריך להיות נגיש למי שאין לו כסף.
מוחמד ברכה: אמרת דברים חשובים, תודה.
מוחמד ברכה: לקראת סיום נשמע את פינו קבלו ונאמר כמה מילות סיכום.
<איילת מליס-כהו: אני יו"ר עמותת "ישראל אומרת לא לסמים".
<איילת מליס-כהו: אנחנו פועלים בחינוך למניעת שימוש בסמים ובאלכוהול ואנחנו פועלים בכל הארץ שנים רבות.
מוחמד ברכה: מר שפרן לא תרצה לומר משהו?
<אהוד שפרן: אני יחידת שטח ארצית ואין לי ממשק עם רשויות מקומיות אלא אם כן אנחנו צריכים משהו נקודתי.
<אהוד שפרן: מעבר לזה, לצערי אני יותר נתקל בקורבנות.
<איילת מליס-כהו: אני רוצה להודות לכבוד היו"ר ולכל הפועלים שפועלים שנים במאבק בנגע הסמים והאלכוהול.
<איילת מליס-כהו: כמו שאמרתי, אנחנו פועלים לחינוך ולמניעה.
<איילת מליס-כהו: אנחנו ארגון של מתנדבים שמתבסס על ידע של ארגון עולמי שנקרא "עולם ללא סמים".
<איילת מליס-כהו: זה ארגון שפועל ב-170 מדינות והוא הוקם בשנות השמונים על-ידי אנשי ציבור, אנשים מכל הציבור, סינטולוגים.
<איילת מליס-כהו: כבר בשנות השמונים הבינו שהבעיה של הסמים מתפשטת במהירות.
<איילת מליס-כהו: לפני שאני אדבר על נקודות האור שיש לנו, אני רוצה להעלות את רמת הנחיצות שלנו לפעול.
<איילת מליס-כהו: היום בשוק הסמים בישראל יש לנו 80 טון חשיש, מריחואנה בשנה.
<איילת מליס-כהו: יש לנו מסרים כפולים שמגיעים לנוער.
מוחמד ברכה: מאיפה המספרים האלו?
<איילת מליס-כהו: זה של הרשות למלחמה בסמים.
<איילת מליס-כהו: 80 טון חשיש ומריחואנה בשוק בישראל.
מוחמד ברכה: אני חושב שאין כלי מדידה.
<איילת מליס-כהו: בזה אני מסכימה איתך.
<איילת מליס-כהו: הנוער היום מקבל מסרים כפולים.
<איילת מליס-כהו: בהרצאות אנחנו שומעים שמריחואנה זה בריא.
<איילת מליס-כהו: יש מריחואנה רפואית ואז הילדים חושבים שמריחואנה זה בריא.
<איילת מליס-כהו: לך תתמודד עם הנתון הזה שמגיע אליהם.
<איילת מליס-כהו: בינואר מדינת קולורדו אישרה את השימוש בקנאביס באופן חופשי.
<איילת מליס-כהו: יש להם חברת כנסת - באתר הכנסת של מדינת ישראל מתנוססים חוקים שרוצים להפוך את הקנאביס לסם חוקי.
<איילת מליס-כהו: אלה המסרים שמגיעים אל הנוער ואיתם אנחנו צריכים להתמודד.
<איילת מליס-כהו: התכנית שלנו היא תכנית של מתנדבים ללא עלויות כך שכל רשות מקומית, משרד החינוך ותנועות הנוער, כולם יכולים לאמץ אותם.
<איילת מליס-כהו: אני רוצה להדגיש עיר אחת שלקחה אחריות ולפני כמה שנים הם אימצו את התכנית הזאת בשתי ידיים.
<איילת מליס-כהו: הם פשוט חטפו כל מה שהיינו מוכנים לתת להם.
<איילת מליס-כהו: הם רצו את החוברות, את ההרצאות, הכשרות מרצים, טורנירים של כדורגל וכדומה.
<איילת מליס-כהו: מדובר בעיר טמרה.
<איילת מליס-כהו: ווליד בטוח שמע עליה.
<איילת מליס-כהו: ווליד פגש אותנו גם בפעילויות בעוספיה.
<איילת מליס-כהו: העיר הזאת הודיעה שהשימוש בסמים ירד ב-70% לפחות והגיע אלי מידע שהנושא של הסמים כבר לא מורגש בעיר לחלוטין.
<איילת מליס-כהו: הפעילות האחרונה שלהם, שהם עשו ביוזמתם לפני שבועיים, היתה ללכת ולנקות פיסית את המקום שבו השתמשו בסמים ולסדר אותו.
<איילת מליס-כהו: אני מבינה שיש נושאים של תקציבים אבל בנושא שלנו לא צריך תקציב.
<איילת מליס-כהו: פשוט צריך את שיתוף הפעולה ולאמץ את החומרים.
<איילת מליס-כהו: המחויבות של הרשות המקומית היא להעביר מסר חד משמעי.
<איילת מליס-כהו: המסר של הרשות צריך להיות חד משמעי: סמים זה רע, אלכוהול זה רע.
<איילת מליס-כהו: יש עיר אחת שעושה פסטיבל בירה.
<איילת מליס-כהו: רשות מקומית לא יכולה לעשות פסטיבל בירה וכשאני נכנסת לפסטיבל המשטרה בודקת אם שתיתי אלכוהול או לא.
<איילת מליס-כהו: מצד אחד עושים פסטיבל בירה ומצד שני אומרים למשטרה לעמוד על הכביש ושיתנו את כל הכוחות כדי למנוע נסיעה בשכרות.
<איילת מליס-כהו: ד"ר פיש פרסם לפני מספר שנים שישראל מובילה בשכרות של ילדים בני 11, מקום שני בעולם.
<יוסי הראל פיש: ממש לא.
<יוסי הראל פיש: אנחנו פרסמנו שגיל ההתנסות הראשון בקרב תלמידי כיתות ו' ירד ושאחוז הילדים שטען שלפחות פעם אחת בשבוע הוא שתה משקה אלכוהולי כלשהו, היה הנתון השני באירופה.
<יוסי הראל פיש: אבל בשכרות תמיד היינו למטה.
<יוסי הראל פיש: לא אמרתי לכם את הנתון רק נתתי את ההשוואה הבינלאומית.
<יוסי הראל פיש: זה לא אומר שהמצב בארץ טוב, זה רק אומר שהמצב יותר גרוע במקומות אחרים.
<יוסי הראל פיש: כן היתה בשלוש השנים האחרונות התחלה של ירידה והנתונים שאני מדבר עליהם אלה נתונים על תלמידי בתי ספר בלבד ולא על נוער מנותק וגם על כיתות ו', ח' ו-י' ולא על הגילאים היותר מבוגרים.
<יוסי הראל פיש: רק כדי לשים דברים על דיוקם.
<איילת מליס-כהו: חשוב לי להדגיש, בייחוד שנמצאים פה בני נוער ומועצת תנועות הנוער, שהפעילות שלנו היא עם הנוער עצמו.
<איילת מליס-כהו: באמת הנוער לא כל-כך אוהב שמבוגר אומר לו מה לעשות.
<איילת מליס-כהו: אנחנו מכשירים בני נוער מגיל 14 ומעלה, שהם יעבירו בעצמם את ההרצאות לחברים שלהם בבתי הספר.
<איילת מליס-כהו: זה לא אנחנו.
<איילת מליס-כהו: הם לומדים והופכים להיות מנהיגים כי פתאום הם מעבירים את הדברים.
<איילת מליס-כהו: ילד שהפך להיות מרצה אמר לי: פעם ראשונה שאני יכול ללמד את המורה שלי משהו.
<איילת מליס-כהו: באמת אתה מאפשר להם להיות במקום הזה שהם מלמדים את החברים שלהם.
מוחמד ברכה: מר פיני קבלו נציג השלטון המקומי.
<פיני קבלו: הדיון פה מאוד מעניין ומרתק.
<פיני קבלו: יישר כוח על רמת הדיון שהתנהל פה.
<פיני קבלו: בשנים האחרונות ראשי רשויות מנסים למתג את עצמם ואין ספק שאף ראש רשות לא יכול למתג עיר כאשר יש לו נתונים של פשיעה, סמים ואלכוהול.
<פיני קבלו: לכן, כפי שנאמר קודם, יש ראשי רשויות שמקדישים לזה מאמץ מאוד גדול כי זה נושא שמעניין אותם ולכן גם מקימים את אותם שולחנות עגולים.
<פיני קבלו: כראש רשות קיימתי שולחן עגול עם נוער, עם הורים ועם כל גורמי האכיפה על-מנת למנוע.
<פיני קבלו: היתה איזו חלוקת עבודה שהתבצעה וכך ראשי רשויות פעלו.
<פיני קבלו: כמובן שיש הבדלים סוציואקונומיים בין רשות לרשות.
<פיני קבלו: ככל שאתה מגיע יותר למרכז, היכן שהרשויות יותר עצמאיות ויותר חזקות, אתה רואה שיש השקעה גדולה מאוד בנוער, השקעה במצלמות בגנים, כניסה להרבה מאוד פרויקטים.
<פיני קבלו: כשאתה מגיע לפריפריה זה יותר מתבסס על ארגונים, תרומות ולחפש כל מיני גורמים שיבואו ויסייעו בשעות הפנאי.
<פיני קבלו: אני גם אביא אתכם לנתון שפרסם מבקר המדינה בנושא פעילות חברה ונוער בשעות הפנאי.
<פיני קבלו: 80% מהפעילות נעשית במימון של ההורים, 13% הרשויות המקומיות ו-3% המדינה.
<פיני קבלו: בנושא של פעילות אחר-הצהריים המדינה פשוט יוצאת מהתמונה מלבד אותם בעלי תפקידים שדיברו עליהם, רווחה, חינוך ונוער.
<פיני קבלו: אבל אין תקציבים לתת בידם על-מנת לפעול ולקיים או לחזק את תנועות הנוער?
<פיני קבלו: נושא של תנועות נוער זה נושא הכי מדהים שקיים בכל עיר.
<פיני קבלו: הפעילות שמקיימים תנועות הנוער הם ילדים טובים.
<פיני קבלו: אבל האנשים שמשתמשים לא נמצאים באותן מסגרות.
<פיני קבלו: הם נמצאים במקומות חשוכים.
<פיני קבלו: צריך להאיר את המקומות האלה, לנסות לאתר אותם ולהביא אותם.
<פיני קבלו: לכן יש ראשי רשויות שבאמת פועלים.
<פיני קבלו: הגברת שדיברה, נשמח מאוד להזמין אותך אלינו ולהפיץ את התכניות לראשי רשויות.
<פיני קבלו: יש די פרויקטים שהרשויות המקומיות נכנסות אליהם.
<פיני קבלו: "עיר ללא אלימות" היה מודל חלקי.
<פיני קבלו: עכשיו ראשי רשויות מתדפקים על הדלתות ורק מתקציבים של המשרד לביטחון פנים לא לכולם מגיע.
<פיני קבלו: לאט לאט אנחנו נכנסים למסגרות האלה.
<פיני קבלו: יש תכניות לילדים ונוער בסיכון של משרד הרווחה ומשרד החינוך שפועלים יחד עם הרשויות המקומיות.
<פיני קבלו: אנחנו מגייסים בנות שירות לאומי לעשות פעילות וגם גורמים נוספים.
<פיני קבלו: בסך הכול, אני חושב שהרשויות רוצות יותר, אכפת להן.
<פיני קבלו: אני אומר למשרד החינוך ולמשרד האוצר שאי-אפשר להשאיר את הרשות להתמודד עם הבעיה של השעות אחרי בית הספר ולהגיד לרשות להתמודד עם הבעיה.
<פיני קבלו: כל הדברים קורים לאחר שעות בית הספר ולא בזמן הלימודים.
<פיני קבלו: קיבלנו בהבנה את בקשתו של שר החינוך להאריך את חודשי הקיץ.
<פיני קבלו: אצלנו יש תרעומת גדולה מי יממן.
<פיני קבלו: עד היום יש את הוויכוח האם באמת הרשויות המקומיות ייכנסו לפרויקט של הארכה.
<פיני קבלו: יש כוח אדם, יש ניקיון, יש צוותים.
<פיני קבלו: עדיין לא ישבו עם ארגוני המורים ועם כל הארגונים האחרים כדי לסגור איתם את הדברים האלה.
<פיני קבלו: בממשלה יש הרבה סיסמאות שזורקים לפתחנו ואולי הם מצפים שהרשויות המקומיות יתמודדו.
<פיני קבלו: אני בא מעיר פיתוח ואני רואה את ההתמודדות הקשה.
<פיני קבלו: אני רואה את השנור, ראש עיר הולך ומחפש ארגונים ומחפש גופים שיבואו לסייע לו כי בתקציבים הנוכחיים זה לא אפשרי.
<פיני קבלו: אנחנו נמשיך לפעול ונעשה ביחד עם השולחן הזה, כדי שהממשלה תבין שה-3% שהיא מתקצבת, זה לא די על-מנת להפעיל נוער אחרי שעות הלימודים.
מוחמד ברכה: מר קבלו היה ראש עיריית בית שאן והוא עובד מרכז השלטון המקומי.
מוחמד ברכה: אני מציע לך לקחת את הפרוטוקול של הישיבה כדי לראות מה נאמר.
מוחמד ברכה: אפילו לחבר איזה דף שיועבר לכל ראשי הרשויות, במגוון הדברים שהועלו סביב השולחן הזה.
מוחמד ברכה: אני מודה ומתוודה שהאנשים המכובדים שהגיעו לישיבה היום יש להם הרבה מה להגיד בכל מסכת העניינים שנוגעת לנושא של שימוש ואלכוהול וסמים.
מוחמד ברכה: אנחנו כמובן היינו מוגבלים לנושא שלשמו התכנסנו והוא הנושא של הרשויות המקומיות ותרבות הפנאי.
מוחמד ברכה: אנחנו בוועדה נשמח לקבל הצעות או הערות, גם בכתב ללא צורך בנוכחות בישיבה, על מנת להמשיך ולטפל בנושאים שעומדים על סדר היום.
מוחמד ברכה: כמה הערות: נאמר משהו על הקנאביס ועל חברת כנסת שמבקשת לעשות לגליזציה.
מוחמד ברכה: אני הייתי אומר שהמושג הזה אינו קיים סביב השולחן הזה.
מוחמד ברכה: אנחנו לא מכירים במושג של סמים קלים.
מוחמד ברכה: כל סם הוא סם.
מוחמד ברכה: אני יודע שזה יסבך אותי עם כמה אנשים מחוץ לאולם הזה אבל זה לא נורא.
מוחמד ברכה: גם בנושא איסור מכירת משקאות אחרי השעה 23:00 עמדנו בזה ואני חושב שזה הוכיח את עצמו, כל הנושא של חוק האלכוהול ומתן סמכויות למשטרה.
מוחמד ברכה: על אף שזה הרגיז כמה צעירים אני חושב שזה נתן את אותותיו.
מוחמד ברכה: אמנם הוא פתח לנו בעיה אחרת בתחום המסחר באינטרנט.
מוחמד ברכה: לגופו של עניין, אנחנו יכולים לדבר הרבה על כל ההיבטים של העניין הזה אבל יש נקודה שחזרה על עצמה אצל כמה מהנוכחים והיא נוער שמדבר עם נוער.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב, בהתבסס על דיווחים מישיבות קודמות במשך השנים האחרונות.
מוחמד ברכה: נוער שמדבר עם נוער זה חבר שמדבר עם חבר.
מוחמד ברכה: מבוגר יש בזה סוג של פטרוניות מסוימת.
מוחמד ברכה: זה לא שאני מבטל את מה שעושים אבל אני חושב שחשוב לייצר את האינטראקציה הזאת בקרב בני הנוער על-מנת להילחם בתופעות השליליות.
מוחמד ברכה: אני מקווה שמרכז השלטון המקומי ייקח לתשומת לבו את הדברים שנאמרים ואת הצורך במלחמה בבעיה הזאת.
מוחמד ברכה: גם ללא ההיבט האלקטורלי של גיל 17, בסופו של דבר גם מי שלא מגיע לגיל 17 יגיע באחד הימים.
מוחמד ברכה: אנחנו רוצים שהוא יגיע כשהוא איתן ועומד על שתי רגליו ויוכל לתרום לחברה ולמשפחה ולכל האנשים מסביבו.
מוחמד ברכה: אחד הדברים שעלו, אני חושב שיש מקום לעמוד עליו, הוא הנושא עליו דיבר ד"ר ווליד חדאד.
מוחמד ברכה: לפעמים מייצרים את הבסיס של התקציב על-פי מספר התושבים.
מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שייעשה מיפוי באמצעות גופים מוסמכים, אם זה על-ידי משרד הרווחה, הרשות.
מוחמד ברכה: צריך לעשות מיפוי של הבעיה ולקבוע את התקציבים לפי המיפוי הזה.
מוחמד ברכה: יש ישובים מבוססים שהתופעה הזאת כמעט אינה קיימת, או שכונות מבוססות שהתופעה הזאת היא מינימאלית.
מוחמד ברכה: בגלל שיש 1,000 תושבים כאלה אתה תיתן להם.
מוחמד ברכה: יכול להיות שיש מקום שיש בו 500 אנשים ויש בו יותר בעיות.
מוחמד ברכה: דיברו כאן על חדרה, אני חושב שזה אומר הרבה בכל מה שקשור בטיפול בנושא הזה.
מוחמד ברכה: מר קבלו, אני יודע שיש ראשי רשויות שחושבים שזה לא משתלם פוליטית לעסוק בסמים ובמשתמשים בסמים בפוליטיקה הפנימית.
מוחמד ברכה: אז לפעמים קמה מלחמה עולם כשרוצים לעשות מרכז שיקום.
מוחמד ברכה: אני יכול להבין זאת בצורה כזאת או אחרת, אבל אני גם יכול להבין שהרשות המקומית צריכה לתת פתרונות תעסוקה אפילו זמנית והתנדבותית לאלה שיצאו ממעגל הסמים.
מוחמד ברכה: למרבה הצער, חלק גדול מהחברה ומהרשויות המקומיות לא עומדים באתגר הזה.
מוחמד ברכה: אדם שכבר עשה את המאמץ ויצא.
מוחמד ברכה: הוא רוצה לנהל חיים נורמטיביים ואז הוא נתקל בקירות אטומים.
מוחמד ברכה: זה תפקיד גם של משרדי הממשלה השונים אבל גם של הרשות המקומית.
מוחמד ברכה: אני לא אחזור על כל הדברים שנאמרו כאן.
מוחמד ברכה: עצם ההתכנסות הזאת היא חשובה.
מוחמד ברכה: אלה אנשים שפועלים בשטח, אנשים ממשרדי הממשלה השונים וגם התלמידים הנכבדים שהגיעו והעשירו את הדיון.
מוחמד ברכה: אני מקווה שמהדיון הזה תצא תועלת ושיתוף פעולה בין כל הגורמים, בעיקר בנושא של הרשויות המקומיות על-מנת שיפעלו יחד למגר את התופעות של שימוש בסמים ושתייה לשכרה.
מוחמד ברכה: תודה רבה לכם ויום נעים.
מוחמד ברכה: הישיבה נעולה.
מוחמד ברכה: אני פותח את ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: הנושא לדיון היום הוא על פי דיונים מהירים שהועברו אלינו מנשיאות הכנסת, הצעה לסדר היום של דיון מהיר, הגשת כתבי אישום בגין עבירות סמים המוגדרות בחוק "שימוש עצמי", כלומר כמויות מזעריות, של חבר הכנסת דב חנין שנמצא איתנו.
מוחמד ברכה: יש שתי הצעות דומות בדיוק של חבר הכנסת משה פייגלין ושל חבר הכנסת משה מזרחי, שאני לא רואה אותם כאן כעת, לכן אנחנו נקיים את הדיון - - -
תמר זנדברג: אני גם רוצה להירשם לדבר.
מוחמד ברכה: את יכולה להירשם לדבר, אבל עוד לא הגענו לשלב הזה.
מוחמד ברכה: אני רוצה להקדים ולומר רבותי, שהוועדה הזו עוסקת בנושא באינטימיות רבה, הייתי אומר הכוונה היא שיש דיונים רציניים ומעמיקים, אבל לא קונטרו-ורסאליים, וחברי הכנסת לא טורחים מדי פעם להגיע לכאן.
מוחמד ברכה: הנה, חבר הכנסת פייגלין הגיע על אף עיסוקיו הרבים ביום הזה.
מוחמד ברכה: היום אנחנו נעסוק בך ואחר כך גם נעסוק בך, זה בסדר.
משה זלמן פייגלין: אני מקווה שפה יהיה קונסנסוס יותר גדול.
מוחמד ברכה: כן, זה בדיוק המשפט.
מוחמד ברכה: גם חבר הכנסת מזרחי נכנס, מצוין, שלום שלום.
מוחמד ברכה: רציתי לומר שהדיונים בדרך כלל לא תופסים תשומת לב של הרבה חברי כנסת בוועדה הזאת, אבל הם דיונים משמעותיים, עמוקים ורציניים, בהשתתפות מיטב האנשים העוסקים בנושא במדינת ישראל, ואני חושב שהוועדה הזו מקדמת ותורמת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: לצורך הדיון אני רוצה להקדים בכמה משפטים.
מוחמד ברכה: אני לא מתנגד שיתקיים בשלב מאוחר יותר, או לייחד ישיבה לנושא של שימוש בסמים קלים.
מוחמד ברכה: זה לא הנושא היום.
מוחמד ברכה: יש כאלה שמדברים על לגליזציה וכו' וכו', אז זה נושא שאני מוכן שניזום עליו דיון, על פי יוזמת הוועדה וחברים, חברי כנסת ואחרים שיש להם מה לומר בנושא הזה יהיו מוזמנים לבוא ולהגיד.
מוחמד ברכה: במשך שנות עבודתי כיושב ראש הוועדה, אני הגעתי למסקנה, הוועדה הגיעה למסקנה, שעיקר המאבק בנגעי הסמים צריך להתמקד בשני כיוונים.
מוחמד ברכה: בעיקר.
מוחמד ברכה: אני לא אומר שהדברים האחרים הם זניחים.
מוחמד ברכה: הדבר הראשון הוא מאבק בהברחה ובסחר בסמים.
מוחמד ברכה: זאת אומרת על מנת לייצר או לא לייצר את המגע הראשוני בין כלל אזרחי המדינה לבין הסמים, ולכן המאבק העיקרי צריך להיות נגד ההברחות ונגד הסוחרים.
מוחמד ברכה: הדבר השני, כדי לא לייצר את המגע בין הסם לבין הפרט, הוא להכניס את זה למערכת החינוך, זאת אומרת חינוך ועוד חינוך ועוד חינוך.
מוחמד ברכה: כמובן, אכיפה והרתעה וענישה הם דברים חשובים, והם תופסים מקום בעבודת הוועדה.
מוחמד ברכה: זאת אומרת אחרי שהתופעה הזו קיימת, אבל אנחנו מתיימרים, על אף שזה לא פשוט, שהמגע בין המדינה לבין הסם לא יתקיים, והמגע בין הפרט, בין האזרח לבין הסם לא יתקיים.
מוחמד ברכה: לכן, כפי שאמרתי, זה הברחות, זה סחר וזה חינוך.
מוחמד ברכה: הסוגיה הנוספת שאני רוצה להקדים ולשים אותה על השולחן, אין ויכוח, לא בין אנשי מקצוע ולא בין נציגי ציבור, על כך שסמים לצרכים רפואיים ולשיכוך כאבים, שמשתמשים בהם על פי חוות דעת או מרשם רופא, הם דברים שאנחנו לא דנים בהם ולא נדון בהם.
מוחמד ברכה: זו שאלה בריאותית, זו שאלה רפואית וזה לא ייכנס לקטגוריה של המאבק בנגעי סמים ואלכוהול וכו'.
מוחמד ברכה: לכן אני רציתי, דרך ההקדמה הזו, להגיד את העקרונות המנחים של הוועדה.
מוחמד ברכה: אני מבקש מחברי הכנסת שיזמו את הדיון שיציגו את הנושא.
מוחמד ברכה: אני כמובן אגיד את דעתי מאוחר יותר, ולאחר מכן נפתח בדיון.
מוחמד ברכה: לפי הרישום חבר הכנסת דב חנין הוא ראשון הדוברים, אחריו חבר הכנסת פייגלין ושלישי יהיה חבר הכנסת מזרחי ואחר כך אנחנו ננהל את הדיון כפי שצריך.
מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני חושב שזו ההזדמנות הראשונה בשנה האחרונה שאני מגיע לישיבת הוועדה הזו, וזו מבחינתי קודם כל הזדמנות, אדוני יושב הראש וכל המשתתפים בוועדה, לברך אותך ואתכם על העבודה המקצועית והרצינית שהוועדה הזו עושה לאורך כל השנה.
דב חנין: אכן, הוועדה הזו היא דוגמה של ועדה קצת אחרת של הכנסת.
דב חנין: לא ועדה שאולי מסוקרת כל הזמן בטלוויזיה, אבל ועדה שעושה עבודה, מנהלת דיונים מקצועיים, רציניים, מעמיקים, בשאלות שהן מאד מאד מורכבות, ומגיע להן ומתאים להן הדיון המורכב, הרציני, המעמיק והמקצועי, ואני באמת ראשית מברך על המתכונת הטובה הזו, הרצינית הזו והמעמיקה הזו של עבודה הוועדה.
דב חנין: הייתי מאחל לעצמנו בכנסת שעוד ועדות של הכנסת יידעו לעבוד בצורה המקצועית, הרצינית, המעמיקה, הלא-פופוליסטית הזאת, שהוועדה הזאת מצליחה לעשות.
דב חנין: אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר כמה מילים על דברי הפתיחה שלך.
דב חנין: אני חושב שהגישה של הוועדה, כפי שאתה הצגת אותה, היא גישה נכונה.
דב חנין: אנחנו מדברים על התמודדות עם תעשיית סמים, שהיא דבר מאד מאד בעייתי ומאד מורכב, אבל בהתמודדות הזאת עם תעשיית הסמים יש הרבה לקחים בעולם, ויש גם חשיבה לפעמים חדשה, רעננה ואחרת, מאשר מודלים שהנחו אותנו כחברה אנושית לאורך שנים במהלך המאה ה-20.
דב חנין: יש מודלים חדשים, מעניינים, איך מתמודדים עם תעשיית הסמים, איך מצמצמים את הנזקים החברתיים שלה, ואיך מתנהלים יותר נכון בסוגיה הזו על בסיס של חשיבה מקצועית, מודרנית ונכונה.
דב חנין: וגם בנושא אותה סוגיה, שאנחנו מתקרבים לסוגיה של הדיון, שאני מיד אנסה למקד אותה, הסוגיה של השימוש בחשיש או במריחואנה בישראל.
דב חנין: אני לא רוצה כרגע לתייג אותו כסם קל או לא כסם קל.
דב חנין: השאלה איננה הקלות או הכובד, אלא השאלה היא שאלה מקצועית וספציפית, של מה בדיוק זה עושה, מה יכולים להיות הסיכונים שבזה, מה יכולים להיות לפעמים השימושים שבזה.
דב חנין: וזו שאלה שיש עליה ויכוח ודיון ציבורי מאד רציני, שהוועדה הזו היא באמת המסגרת הנכונה לקיים אותו, ולקיים אותו באמת בצורה מקצועית, רצינית ומעמיקה.
דב חנין: אני אומר את הדברים, כיוון שאני רואה פה בין היושבים סביב השולחן את ד"ר ברקת שיף, שהיא מומחית בין לאומית לענייני כאב, רופאה שעוסקת בתחום הכאב.
דב חנין: אני מניח שהגעת לדיון, ד"ר שיף, ותקני אותי אם אני טועה, לא בגלל הנושא הספציפי של הגשת כתבי אישום, אלא בגלל זוויות אחרות של הקנאביס הרפואי, שאני יודע שאת אולי המומחית המובילה בארץ היום בתחום הזה.
דב חנין: אז אני חושב שכל הנושאים הם גם כמובן במידה כזו או אחרת קשורים ומשיקים, ויש הרבה מה לשפר, לתקן ולשנות כדי להפוך את התחום לתחום שאנחנו מתנהלים בו בצורה יותר נכונה.
דב חנין: אחרי שאמרתי את הדברים הכלליים האלה, ואני מניח שאולי גם דוברים אחרים יתייחסו גם להיבטים הכלליים, אני בכל זאת רוצה לנסות למקד את הנושא של הדיון המהיר בנקודה שאנחנו ביקשנו למקד.
דב חנין: אנחנו נמצאים היום במדינת ישראל במצב אבסורדי.
דב חנין: מצד אחד קיימות הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה, שאומרות מתי מגישים כתבי אישום ומתי לא מגישים כתבי אישום, וההנחיות האלה לא נעשו בקלות ראש, לא נעשו בקלות דעת, אלא הן תוצאה של איזה שהוא שיקול דעת, שמנסה לבחון גם את הנזקים וגם את התועלות שבהתנהלות של המערכת המדינתית.
דב חנין: וההנחיות האלה בעצם קובעות היום שבעבירות סמים, שבהן נמצאה כמות מאד מאד קטנה של סם בידי אזרח, והסם הזה מוגדר כסם לשימוש עצמי, והוא סם מהסוגים, נקרא לזה הפחות חמורים, או הפחות קיצוניים, המדיניות היא לא לתבוע.
דב חנין: למה יש מדיניות כזאת?
דב חנין: מאחוריה יש הרבה טעמים, יש מאחוריה הרבה היגיון והרבה מחשבה, אבל אחד הטעמים העיקריים, זה לא לייצר גזירה שהציבור איננו יכול לעמוד בה.
דב חנין: כי יש תופעות חברתיות, והשאלה שאנחנו עוסקים בה היא שאלה של מה מקומו של החוק הפלילי, לא מה מקומן של הנורמות החברתיות - מה אנחנו רוצים שיהיה בחברה ומה אנחנו לא רוצים שיהיה בחברה.
דב חנין: יש הרבה דברים שאנחנו לא רוצים שיהיו בחברה, ובכל זאת אנחנו לא מפעילים עליהם את החוק הפלילי.
דב חנין: אני אומר את הדברים, כדי שלא יהיה כאן כרגע הוויכוח על השאלה האם זה טוב שמישהו מעשן מריחואנה בביתו, או שזה רע.
דב חנין: זה ויכוח שצריך לנהל אותו ואפשר לנהל אותו והוא ויכוח לגמרי לגיטימי.
דב חנין: השאלה כאן היא שאלה אחרת.
דב חנין: האם כשמישהו מעשן מריחואנה בביתו, בכמות קטנה, ויש אצלו מן הסם הזה כמות מזערית, האם אנחנו רוצים שבניגוד להנחיות היועץ המשפטי לממשלה, המשטרה תיכנס לבית הזה, תעצור אותו, תכלא אותו ואולי גם תגרור אותו לבית משפט.
דב חנין: השאלה הזו איננה אלה שנוגעת רק לשאלה של שימוש במריחואנה, היא שאלה שנוגעת קודם כל לשימוש במשטרה.
דב חנין: כי כאשר אנחנו מגיעים לאינפלציה של מעצרים והטרדות של אזרחים, לפעמים על דברים שבכלל לא מגיעים לכתבי אישום.
דב חנין: ברוב המקרים הם לא מגיעים לכתבי אישום.
דב חנין: אנחנו יוצרים מצבים שבהם אלפים רבים של אזרחים בישראל יש להם תיקים במשטרה על משהו שהוא לא רלבנטי, גם לא יצמח ממנו כתב אישום לפי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, ואותם אנשים הופכים להיות סוג של בני ערובה של המשטרה, כי יש להם תיק פתוח.
דב חנין: למה אנחנו צריכים מצב שיש כל כך הרבה תיקים פתוחים?
דב חנין: לכן אני שמח שבין יוזמי הדיון הזה נמצא גם חבר כנסת שהוא קצין משטרה מאד מוערך, עלי לפחות, חבר הכנסת מזרחי, כי יש גם שאלה אמיתית של במה המשטרה צריכה להתעסק.
דב חנין: יש המון בעיות.
מוחמד ברכה: יש סדר עדיפות.
דב חנין: סדר עדיפויות, בדיוק.
דב חנין: אם זה לא משהו שהולכים להגיש עליו כתב אישום, למה להתנהל בצורה כזאת?
מוחמד ברכה: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: גם אני כמובן מצטרף לפחות על עצם קיום הדיון ועל ההתנהלות של הוועדה החשובה והעומד בראשה.
מוחמד ברכה: לא כל יום אני זוכה למילים כאלו.
משה זלמן פייגלין: תשמע, אתה גם לא כל יום תקבל, אבל אני מבטיח לך שכשמגיע לך תקבל.
מוחמד ברכה: אני מבטיח לך שאתה גם תקבל בסוף היום את מה שמגיע לך.
מוחמד ברכה: הכל ברוח טובה, כן.
משה זלמן פייגלין: בסדר.
משה זלמן פייגלין: תראו, מדינת ישראל פותחת תיקים למעל 20,000 איש בשנה על שימוש אישי.
משה זלמן פייגלין: כמעט 23,000, הנה.
<דוד דקל: ועוד 5,000 קטינים.
משה זלמן פייגלין: אנחנו מדברים על כך שמוגשים כתבי אישום ונעצרים כ-1,500 איש בשנה.