GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עזרא סולומון: אני בהסתדרות הרוקחים, לאחרונה הרוקחים היו בעלי עניין למכור תרופות בבית מרקחת, יצא חוק למכור לכל דיכפין, בכל מקום.
עזרא סולומון: הפיצוציות גם כן נמכרו, תחת השם שיהיה זמין, זמינות, זמינות.
עזרא סולומון: זאת אומרת, בעיר יש 20 בתי מרקחת, שיהיו עוד 30 פיצוציות.
עזרא סולומון: מה זה זמינות למצוא כל דבר בכל מקום?
עזרא סולומון: למשל לידי יש פיצוציה, הוא מוכר את האקמול.
עזרא סולומון: אני אומר לו איך אתה אומר, הוא אומר אצלך יש OVER THE COUNTER , אצלי יש UNDER THE COUNTER וכך זה הולך.
רחל בר-המבורגר: מדענית ראשית של הרשות למלחמה בסמים.
רחל בר-המבורגר: אני שומעת את הדיון כאן, ואני חושבת שיש לנו מספר נתונים שחשוב שהוועדה הזאת תדע.
רחל בר-המבורגר: קודם כל מבחינת היקפי שימוש בסמים, שהסמים מוגדרים לצורך העניין כפי שהגדרתי סמים אסורים לפי חוק, או סמים שאינם אסורים לפי חוק.
רחל בר-המבורגר: הרי שהסמים שאינם אסורים לפי החוק, מהסקרים שעשינו ומצאנו למשל שחומרים נדיפים, אלה החומרים שבני הנוער משתמשים בהם הכי הרבה, בנתונים זה בערך פי-שלושה יותר מאשר כל חומר אחר יותר או פחות זמין, אבל שאסור לפי חוק.
רחל בר-המבורגר: כבר מהסקרים ברור לנו שיש לנו בעיה עם אותם חומרים שאינם כלולים בפקודת הסמים המסוכנים, והחומרים הנדיפים יכולים להיות אציטון, יכולים להיות כלורופון, יכולים להיות דלק בתחנות דלק.
רחל בר-המבורגר: ואני חושבת שהרשימה ארוכה ומפחידה, כי לא ניתן להכניס את כל החומרים האלה תחת פקודת הסמים המסוכנים, פשוט לא נצליח.
רחל בר-המבורגר: בפיצוציות כשמוכרים חומרים שאינם אסורים לפי חוק, תפסו את הפירצה הזאת.
רחל בר-המבורגר: והפירצה הזאת אומרת לנו שיש נתון נוסף, והוא כשאנחנו עוקבים במחקרים מדעיים מאוד מבוססים, אחרי פעולות החינוך והמניעה שנעשות בבתי ספר, לא נעשות פעולות חינוך ומניעה בהיקף שבעצם התכוון משרד החינוך לעשות.
רחל בר-המבורגר: בשטח כשאנחנו בודקים, האינפלמנטציה, האיסור של תכניות המניעה לא מתרחש בבתי ספר.
רחל בר-המבורגר: מה הסיבות לכך, אני חושבת שהגברת היושבת לידי תוכל לספר.
רחל בר-המבורגר: אבל כל מחקר שעשינו עד עכשיו, הראה שלמרות הכוונות הטובות, ולמרות ההחלטה ללמד, לחנך את הנוער, מערכת החינוך מתקשה מאוד ביישום התכניות שהיא בעצמה בונה בתפיסה נכונה של איך מחנכים.
רחל בר-המבורגר: זה נתון נוסף.
רחל בר-המבורגר: מצד אחד ישנה בעיה עם החוק, ואני לא חושבת ששם נוכל להכניס את כל החומרים לרשימה.
רחל בר-המבורגר: מה שהראיתם לנו כאן, זה לא היה במקרה זה הקטינון, או החגיגת, אלא דווקא הסאלוויה, שזה צמח.
רחל בר-המבורגר: ישנם עוד צמחים שבני נוער משתמשים, צמחים מאוד זמינים, והם לומדים מהר מאוד מהו צמח זמין.
רחל בר-המבורגר: בדרך כלל הצמחים האלה עולים לכותרת, ויורדים מהכותרת לפי המקרים שמגיעים לחדרי מיון.
רחל בר-המבורגר: ניקח את הדאטורה, היה ידוע שבני נוער משתמשים בו.
רחל בר-המבורגר: לא ניתן לחסל אותו במדינת ישראל, כי זה צמח שצומח באקלים שלנו וזמין מאוד.
רחל בר-המבורגר: כך שגם לא ניתן להפעיל את המשטרה.
רחל בר-המבורגר: אם נתחיל במחשבה נכונה, נתחיל אולי לבדוק כיצד אנחנו מצליחים כן להעביר תכניות מניעה בכל גיל, מותאם לכל גיל.
רחל בר-המבורגר: מכיוון שלא תמיד גם מכינים את התכניות לכל גיל.
רחל בר-המבורגר: ילדים לפעמים לא רוצים להקשיב, כי התכניות כבר קטנות עליהם.
רחל בר-המבורגר: כשאני עוברת לחינוך הממלכתי דתי, הוא בכלל חוסם היום את שעריו, אפילו בפני בדיקה, אפילו בפני הסקרים שאנחנו עושים כדי לדעת מה היקף התופעה.
רחל בר-המבורגר: יש חסימה של השערים גם במשרד החינוך, בחינוך הממלכתי דתי, וחשוב שיבינו את זה.
רחל בר-המבורגר: מצד אחד יש צעקה שאומרת בואו נחנך את הנוער, ומצד שני אפילו חסימה של הבדיקה, האם הנוער יודע, ומה הוא יודע, וכיצד הוא יודע, בתוך המערכת עצמה.
רחל בר-המבורגר: ואני חושבת שאני מדברת ממקום של ידע ומידע ולא מתוך המיית לב.
רחל בר-המבורגר: זה המצב הנתון בשטח.
רחל בר-המבורגר: רציתי לומר שבני נוער בסקרים שאנחנו עושים, שמים את רשימת ההרתעה בראש הרשימה.
רחל בר-המבורגר: כשמרתיעים אותם איכפת להם.
רחל בר-המבורגר: זאת אומרת, שאם אנחנו לא אוכפים את החוק, על הצרכנים, לא רק על הסוחרים, אין ספק לכולנו שהסוחר צריך להיענש.
רחל בר-המבורגר: אבל אם אנחנו לא מנסים לאכוף את החוק על הצרכנים, אם אנחנו אומרים שהצרכנים הם בדרגה השנייה, או אולי לא הם האשמים כי קל מאוד לשכנע אותם, אנחנו מאבדים מכשיר מאוד חשוב שהוא חד משמעי ברור וידוע.
רחל בר-המבורגר: להרתעה יש משמעות.
רחל בר-המבורגר: זאת אומרת אי ענישה או העלמת עין, או החלטה שנעניש את הסוחרים ולא את המשתמשים, איבדנו כוח מאוד חזק של היכולת שלנו להילחם בתופעה הזאת.
עזרא סולומון: אני בהסתדרות הרוקחים, לאחרונה הרוקחים היו בעלי עניין למכור תרופות בבית מרקחת, יצא חוק למכור אותו לכל דיכפין, בכל מקום.
רחל בר-המבורגר: קודם כל מבחינת היקפי שימוש בסמים, שהסמים מוגדרים לצורך העניין אולי שהגדרתי סמים אסורים לפי חוק, או סמים שאינם אסורים לפי חוק.
רחל בר-המבורגר: הרי שהסמים שאינם אסורים לפי החוק.
רחל בר-המבורגר: הרי שהסמים שאינם אסורים לפי חוק, מהסקרים שעשינו ומצאנו למשל שחומרים נדיפים אלה החומרים שבני הנוער משתמשים בהם הכי הרבה, בנתונים זה בערך פי-שלושה יותר מאשר כל חומר אחר יותר או פחות זמין, אבל שאסור לפי חוק.
רחל בר-המבורגר: והפירצה הזאת אומרת לנו שיש נתון נוסף, והוא כשאנחנו עוקבים במחקרים מדעיים מאוד מבוססים אחרי פעולות החינוך והמניעה שנעשות בבתי ספר, לא נעשות פעולות חינוך ומניעה בהיקף שבעצם התכוון משרד החינוך לעשות.
רחל בר-המבורגר: מה שהראיתם לנו כאן, זה לא היה במקרה זה הקטינון, או החגיגת אלא דווקא הסאלוויה, שזה צמח.
רחל בר-המבורגר: אבל אם אנחנו לא מנסים לאכוף את החוק על הצרכנים, אם אנחנו אומרים שהצרכנים הם בדרגה השנייה, או אולי לא הם האשמים כי קל מאוד לשכנע אותם, אנחנו מאבדים מכשיר מאוד חשוב שהוא חד-משמעי ברור וידוע.
רחל בר-המבורגר: באשר לחומרים אסורים לפי חוק, אותם חומרים שלא ניתן להכניס אותם לפקודת הסמים המסוכנים, אני אכן חושבת שהחינוך וההסברה הוא הכלי היחידי שיש לנו.
רחל בר-המבורגר: אם אנחנו לא מצליחים להעביר אותו אפילו במקומות שבעצם נועדו להעביר, שלא לדבר על מקומות חוץ בתי ספר, אז אנחנו בבעיה.
רחל בר-המבורגר: כאן מהשולחן הזה צריכה לצאת הקריאה שלא מספיק בדיבורים, אלא כשאנחנו בודקים את הדברים, שהפקת הלקחים תהיה שבאמת יהיו תקציבים, ושתהיה נכונות של המערכת לפתוח את השערים תודה.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, צריך לדעת ולזכור שנושא הסמים הוא חמור כמו קטל בכבישים, כמו טרור.
נסים זאב: הגדרתי את זה כטרור.
נסים זאב: אנחנו מאבדים את הנוער, וזה לא משנה מה שמות הסמים, אם זה חגיגת או סאלוויה, לא משנה אם הסם הוא חוקי או לא חוקי.
נסים זאב: אני מבין שהנוער בוודאי יחפש את הערוץ החוקי, למה לו להסתבך.
נסים זאב: נכון, ההגיון אומר שיש פי-שניים או פי-שלושה כמו שאמרה הגברת הנכבדה, של שימוש בסמים חוקיים, מה שאינו חוקי.
נסים זאב: זה הרבה יותר קל, יותר זמין.
נסים זאב: לדעתי, צריך לתת סמכות מלאה למשטרה לחקיקת חוק אחת שתמצא, אי אפשר להגיד כל פעם עוד סם ועוד סם, חדשים לבקרים בכל יום הטכניקה והיכולות להשיג סמים חדשים או לערבב חומרים כאלה ואחרים, תסמכו על הנוער ועל האנשים שהם סוחרים בסמים ורוצים למכור ולהתעשר במוצרים מותרים על פי חוק, הם ימצאו את הדרך.
נסים זאב: ימצאו את הדרך לשכנע את הנוער שזה טוב, ושזה לא מזיק הרבה, אפשר רק להינות מזה, וזה גם מותר על פי חוק.
נסים זאב: לכן אני אומר, צריך לתת את שיקול הדעת למשטרת ישראל.
נסים זאב: ברגע שהנושא נהפך להיות מין תופעה, ורואים שהנוער פתאום נוהר לכיוון מסויים, זאת אומרת שהנוער כבר מצא את הדרך ואת הערוץ איך להשתמש בסם מותר, ולתת את שיקול הדעת למשטרת ישראל, במקום לקיים פה דיונים, ואולי מחקרים.
נסים זאב: יש פה אנשי מקצוע מעולים, שהם עוסקים במשך כל ימות השנה בנושא של הסמים.
נסים זאב: ברגע שנראה להם שזה דבר שיכול להוות בעיה והנוער מידרדר בעקבות אותו סם שנהפך להיות מותר, לתת להם את הכלים לעצור את זה.
יחיאל חזן: תודה רבה חבר הכנסת זאב.
אסתי גרוס: אני רוצה להתייחס למה שמשרד החינוך עושה.
אסתי גרוס: אכן יש מדיניות של העברת סמכויות מגן חובה עד סוף י"ב, שזה נושא שצריך לחזור על עצמו כל הזמן.
אסתי גרוס: אבל הדגש הוא על העל-יסודי מכיתה ז' עד י"ב.
אסתי גרוס: לפני כן, תכנית הסמים נכנסה כתכניות, כמשהו שהוא חלק מכישורי חיים בכלל.
אסתי גרוס: לגבי הנושא של החינוך הדתי, שזה נושא שאני הכי מתמצאת בו.
אסתי גרוס: יש אכן מספר מסגרות שמרגישות שזה נושא רגיש מדי, אומרים אל תעירו ואל תעוררו.
אסתי גרוס: זה נושא שאנחנו מתמודדים איתו, וזה לא פשוט.
גילה פינקלשטיין: אז איך אתם מתמודדים איתו?
אסתי גרוס: איך מתמודדים, יש לנו קבוצה של מדריכים דתיים שבאים ומשכנעים.
גילה פינקלשטיין: אתם לא נכנסים לבתי ספר ממלכתיים דתיים.
אסתי גרוס: אנחנו נכנסים.
אסתי גרוס: כ-50% מבתי ספר דתיים מעבירים איזושהי תכנית מניעה.
אסתי גרוס: נכון שזה לא תמיד לפי ההנחיות הרצויות, אבל כן מוכנים לעסוק בנושא.
אסתי גרוס: מה שקידם השנה דווקא מאוד, אם אפשר להגיד אכיפה של מדיניות של העברת תכניות, משרד החינוך מקציב 6% תוספת למשכורת של אדם שיהיה אחראי בכל בית ספר על יסודי להעברת תכניות מניעה.
אסתי גרוס: זה מצויין, כי זה פשוט קידם גם בבתי ספר דתיים.
אסתי גרוס: אני לא מדברת על המיגזר החרדי, שם אנחנו מנועים להיכנס.
גילה פינקלשטיין: במגזר החרדי זה לא קיים?
נסים זאב: השאלה היא מה תעירו ומה תעוררו, האם זה לא נכון מבחינת המגזר הדתי?
נסים זאב: זאת אומרת, האם כדאי בכל זאת לעורר את הבעיה, אולי עדיף לא לעורר אותה.
אסתי גרוס: זאת הנקודה שאנחנו מתמודדים איתה.
אסתי גרוס: יש לנו תשובות.
יחיאל חזן: לצערי הרב מה שאת מדווחת לנו כאן, יש פה נציגים של משרד החינוך גם בישיבות קודמות.
יחיאל חזן: משרד החינוך לא עושה כמעט כלום.
יחיאל חזן: כלום, כאשר רק עושים יום מוקד פעם בשנה בבית ספר, זה מבורך שהיום יש מורה שמקבל תוספת בשכר, כדי לפעול בעניין הזה.
יחיאל חזן: עצם העניין שהיום יש אלפי בני נוער שאין להם שום בעיה להשתמש, והם לא מתביישים גם, זאת אומרת זה אין.
יחיאל חזן: יש פה כשל מערכתי בתוך תחום החינוך בעניין הזה.
אסתי גרוס: זה לא נכון שעושים משהו חד-פעמי.
אסתי גרוס: זו התמודדות מערכתית, ונכון שמה שחסר לדעתי, זה התגברות של כל הגופים יחד, גם של הקהילה וגם של ההורים.
גילה פינקלשטיין: האם יש הבדל במספר תלמידים שלוקחים סמים בממלכתי, לממלכתי דתי.
גילה פינקלשטיין: פחות בממלכתי דתי, הרבה פחות?
אסתי גרוס: לא עשו ניתוחי שונות.
רחל בר המבורגר: כאשר ניסינו לפלג, לפלח את הממלכתי דתי מול הממלכתי, ועשינו את זה למרות שהמדגם של הממלכתי דתי היה קטן, ולכן לא ניתן היה ממש לפרסם, אלא רק כדי לחוש את ההבדל.
רחל בר המבורגר: ההבדל היה מעניין.
רחל בר המבורגר: אם מדובר בסמים בלתי חוקיים, בממלכתי הדתי יש דיווח של פחות שימוש בסמים מאשר בממלכתי.
רחל בר המבורגר: אבל אם מדובר בסמים שעליהם דיברתי, הסמים שנקראים חוקיים, חוץ מסיגריות, אני מדברת על חומרים נדיפים, על החומרים הפסיכו-אקטיביים חוץ מסיגריות.
רחל בר המבורגר: אליהם אני לא מתייחסת.
רחל בר המבורגר: בדיון הזה יש שימוש יתר בחומרים נדיפים, 9.5% מבני הנוער בממלכתי דתי מדווח על שימוש בסמים נדיפים, לעומת 7.5% בממלכתי.
רחל בר המבורגר: בשני המקרים זה הרבה יותר מאשר דיווח בכל סם אחר.
רחל בר המבורגר: הרבה הרבה הרבה יותר.
רחל בר המבורגר: אני נזהרת מהנתון הזה וההשוואה שלו, בגלל שהמדגם של הממלכתי דתי לא היה מספיק גדול.
רחל בר המבורגר: אם הממלכתי דתי היה מאפשר לנו השנה בשנת הסקר שאנחנו עושים להיכנס אליו, הוא סגר את השערים, היינו יכולים לדעת יותר, לשאול יותר ולהגדיל את המידגם.
רחל בר המבורגר: זאת אומרת, לא רק שיש התכחשות, יש כאן אפילו בעיה באיסוף נתונים.
רחל בר המבורגר: הנתונים שאני מדברת עליהם, זה מהסקר הקודם שעוד התאפשר לנו.
רחל בר המבורגר: לגבי ההשוואות האחרות אם לקחנו ילדים שהצהירו שהם דתיים, או שהם שומרים על כל כללי המסורת, והם לא למדו בבתי הספר הממלכתיים דתיים, אלא למדו במסגרות כוללות בכלל, הם השתמשו יותר בסמים שהחברה קוראת להם סמים קשים.
רחל בר המבורגר: הם משתמשים יותר בסמים, לכן המערכת הממלכתית דתית יש בה הגנה שחבל לפספס אותה, אבל צריך גם לדעת להיכנס אליה ולהעביר את הידע בה.
גילה פינקלשטיין: במגזר החרדי, יש בעיה כזאת?
רחל בר המבורגר: לא ניתן להיכנס אליו בשום פנים ואופן.
רחל בר המבורגר: אבל ילדים שמגיעים לטיפול, אם הם לא היו עם בעיה, הילדים היו חסרי טיפול.
רחל בר המבורגר: הם מגיעים לטיפול לתחנות "אל-סם" הם מגיעים לטיפול ב"רטורנו".
רחל בר המבורגר: גם חרדים, ולפעמים יותר חרדים ממה שאנחנו חושבים.
גילה פינקלשטיין: בקיצור מכת מדינה.
אסתי גרוס: לגבי אכיפה.
אסתי גרוס: זה קצת יוצר כאן חוסר פרופורציה שגם סיגריות, וגם אלכוהול עכשיו יש איסור מכירה לקטינים, ופתאום חגיגת נמכר חופשי בפיצוציות.
אסתי גרוס: כאן יש באמת מסר מבלבל.
פנחס הלפרין: אני לא מומחה להסברה, אבל אין ספק שיש כשל הסברתי בכך שכל האנשים שמגיעים אלינו לא מתייחסים כלל לעובדה שהם נטלו את הסם הזה, אגב, כמו סמים אחרים שהם נוטלים, כאל בעיה לא חוקית, לא מוסרית, ואפילו לא אישית.
פנחס הלפרין: הם מופתעים שהיו תופעות לוואי, הם לא מרוצים שהיו תופעות לוואי, ולא קיבלו רק את החלק החיובי שהם ציפו לו.
פנחס הלפרין: כלומר, אין לך תפיסה של תחושה של או.
פנחס הלפרין: קיי, משהו לא בסדר שאני ידעתי שהוא לא בסדר, אבל עכשיו שילמתי את המחיר.
פנחס הלפרין: זה רק מסר מן השטח, אם תרצו, כי אני לא יודע מה הפתרון.
פנחס הלפרין: אין ספק שמסר אחד נוסף שעובר, הוא העובדה שהוא כל כך קל וזמין שאם היום הייתי רוצה לשתות כוסית יין, ובמקום זה אני יכול לרדת למטה ולהגיע לפיצוציה או למקום אחר, ולקחת כדור, אז למה לא להחליף אותו במשהו שעושה הייפר יותר גבוה.
פנחס הלפרין: כך שלי מהצד של המסתכל הלא מקצועי באכיפה, אין שום ספק שהזמינות היא חלק מאוד מהותי בתפוצה של הסמים.
פנחס הלפרין: אין שום ספק שלאסור סם אחד זה רק פתח לסם נוסף שייכנס.
פנחס הלפרין: ולכן, צריך לנסות באופן יצירתי למצוא מנגנון שיטפל בחומרים פסיכו-אקטיביים באופן כללי.
פנחס הלפרין: כי מחר יהיה עוד סם ועוד סם, היום יש לי דיזיינר דראגס שכל כימאי מתחיל יודע באמבטיה שלו להפוך את הסם האסור, לסם מותר ואנחנו לא נעמוד בזה אף פעם.
פנחס הלפרין: צריך התייחסות לחומרים פסיכו-אקטיביים כקבוצה גנרית, ולהפוך אותם לבלתי זמינים, ואז טכנית יהיה קשה יותר להגיע אליהם.
ידידיה בנטור: אני חייב לחדד את השיעור הגבוה של התחלואה הקשה.
ידידיה בנטור: מנתונים שאספנו מכל הארץ, יש כ-13% חולים קשים, כ-16% נפגעים ברמת חומרה בינונית.
ידידיה בנטור: זו תחלואה מאוד קשה, אנחנו חייבים לזכור את זה.
ידידיה בנטור: דבר שני, זו תהיה טעות לחשוב שהשימוש מוגבל רק לבני הנוער.
ידידיה בנטור: מנתונים שהגיעו לידיעתנו, כמחציתם מעל גיל 25, הגיל המבוגר ביותר הוא 54.
ידידיה בנטור: הנקודה השלישית, אנחנו ראינו שלאחר שמשרד הבריאות הוציא באמצע נובמבר את האזהרה ואת ההוראה שזה מחוץ לחוק, היתה עלייה במספר הפניות.
ידידיה בנטור: למעשה שני שליש מהפניות אלינו עקב חקיקה, היו דווקא לאחר שמשרד הבריאות הוציא את האזהרה, ומ-1 בדצמבר יש ירידה דרמטית, כמעט ואין מקרים.
ידידיה בנטור: לדעתי, זה בגלל פעולות אכיפה.
ידידיה בנטור: ולכן אני חושבת שהפעילות צריכה להיות מורכבת.
ידידיה בנטור: אני קצת אחזור על מה שנאמר כאן בשני חלקים.
ידידיה בנטור: צריך להיות מסר הסברתי לכל שכבות האוכלוסייה, שלא יהיה מוגבל רק לבני נוער ותלמידי תיכון, אלא גם אוכלוסייה מבוגרת יותר, וכמו שד"ר קדמן אמר, המסר צריך להיות אחיד.
ידידיה בנטור: דבר שני, חייבת להיות פעולת חקיקה, אכיפה וענישה, שתוריד את הזמינות של החומר.
מיקי אריאלי: הפידבקים שאנחנו קיבלנו על הנושא של המבצע המשותף, יש ירידה בכניסות לחדרי מיון וכו'.
מיקי אריאלי: דבר שני, שיהיה ברור, לרוב הפיצוציות שהגענו אליו, לא היה רשיון עסק בכלל.
מיקי אריאלי: אני מברך על הרעיון של חבר הכנסת זאב, אנחנו, הרשות למלחמה בסמים, והמשטרה, רוצים בעצם עזרה שלכם על שני חוקים שונים.
יחיאל חזן: בבקשה, תביא.
יחיאל חזן: אמרתי לך גם בישיבה הקודמת.
מיקי אריאלי: זה נקרא חוק אנלוגים שהאמריקאים משתמשים, שכל ה-DESIGNER DRUGS נכנסים בתוך הסיפור הזה, במקום שאנחנו נרוץ כל יום אחרי דבר אחר.
מיקי אריאלי: דבר שני, והוא הכי חשוב לנו, ואנחנו רואים את הבעיה עם חגיגת, עם קטינון, לאמריקאים יש מה שנקרא חוק כניסה מהירה, הקריטריונים מסויימים, אם זה מסכן את בריאות הציבור, עד שיש חקיקה, ישר בתוך הפקודה סמים מסוכנים, שהמשטרה תוכל לתפקד בזה.
מיקי אריאלי: תוך 30 יום בלי שיהיה נייר, אין נייר.
נסים זאב: ואת הסמכות למי להעביר?
נסים זאב: לרשות, למשטרה, למי?
מיקי אריאלי: על זה אנחנו יכולים לדבר.
מיקי אריאלי: לאמריקאים זה היה עם היועץ המשפטי.
מיקי אריאלי: אנחנו יכולים להחליט מה מתאים לנו.
מיקי אריאלי: אנחנו רוצים לדחוף את זה כמה שיותר מהר, ומבקש את העזרה שלכם.
מיקי אריאלי: תודה.
סוזי בן ברוך: משטרת ישראל נערכה יחד עם המכס, משרד הבריאות ורישוי עסקים בחודש האחרון.
סוזי בן ברוך: הקצנו תקציבים מיוחדים לנושא הזה, למרות, כמו שאתם יודעים, שלא קיבלנו שום תקציב ליישומם של החוקים האלה.
סוזי בן ברוך: בשיתוף פעולה מאוד פורה, יוצאים כל הכוחות האלה יחדיו, במיוחד בדגש על מחוז דרום, ירושלים ותל אביב.
סוזי בן ברוך: במהלך החודש האחרון, נפתחו מעל 26 תיקים לבעלי פיצוציות, למקומות שמכרו את החגיגת ואת הליקוויד.
סוזי בן ברוך: ובאותה הזדמנות חילקנו קרוב ל-26 מצלמות מיוחדות כדי לתעד את העניין הזה.
סוזי בן ברוך: אני חייבת לציין ששיתוף הפעולה הפורה, כבר הניב תוצאות.
סוזי בן ברוך: ביום שישי האחרון, כשיצאו שוב כל הכוחות האלה יחדיו, נפתחו רק שני תיקים יחסית למה שקרה שלושה שבועות קודם.
סוזי בן ברוך: לכן אותן פיצוציות שמכרו קודם לכן, נזהרות ולא מוכרות.
יחיאל חזן: תודה על המידע.
יחיאל חזן: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר כך.
יחיאל חזן: לגבי מה שעלה כאן לאכוף את האיסור של המכירה של כל המוצרים, שלא נרדוף כל פעם אחרי מוצר, אני כבר בסוף הישיבה אקח ממך את הפרטים, כדי שכבר במושב הזה במהלך החודש וחצי הקרוב, לפחות נביא לדיון הצעת חוק שתאכוף ותמנע מכירה של כל מוצרי הסם הקלים האלה, שבעיניי הם קשים ביותר.
יחיאל חזן: אני מברך על הפעילות כפי שאמרתי בפתיחת דבריי של משטרת ישראל, מכאן אני קורא לרשויות המקומיות, לפעול בדרך של חקיקה של חוק עזר מקומי, שמי שמוכר מוצרים שהם כמו שאמרתם קודם פסיכו-אקטיביים יסגרו להם את העסקים.
יחיאל חזן: תמוה בעיניי שאתה אומר שעד היום, כאשר ביקרתם או ניסיתם לבדוק בפיצוציות בכלל לא היו רשיונות.
מיקי אריאלי: עשינו תפיסת חומר, אבל לא היו רשיונות.
יחיאל חזן: ברשותך אם תוכל להעביר לי, או מישהו אחר, להעביר רשימות של הפיצוציות בערים, אשמח מאוד כדי לבדוק ולבחון דרך היועץ המשפטי לממשלה, מדוע הרשויות לא פועלות בתחום הזה.
יחיאל חזן: כמו שאמרתי, גם חוק עזר עירוני, שהוא בסמכות של רשות, ומצד שני, אני אפעל ביחד עם חבריי בוועדה להגיש הצעת חוק שתמנע את המכירה של הסמים האלה בפיצוציות שהן בעצם מין חנות מכולת לכל דבר ועניין, ומצד שני מוכרים שם סמים שזה דבר מסוכן ביותר.
יחיאל חזן: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון.
יחיאל חזן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
יחיאל חזן: על סדר היום: השפעת תוכניות טלוויזיה והפרסום באמצעי התקשורת על שימוש בסמים.
יחיאל חזן: במדינת ישראל של היום, כולנו חשופים, גם בני הנוער וגם המבוגרים, לפרסום בכל אמצעי התקשורת.
יחיאל חזן: אם זה על ידי העיתונות הכתובה, רדיו, טלוויזיה, ובעיקר הפרסום נמצא בשתי תחומים.
יחיאל חזן: בתחום של הטלוויזיה – פרסומות בטלוויזיה, כאשר יש בפרסומות מסויימות של מותגים מסויימים, שפה שבעצם מדוברת בעיקר על ידי משתמשי הסמים.
יחיאל חזן: הפרסום הוא סמוי, הפרסום מדבר למי שמבין אותו.
יחיאל חזן: וכאשר בני הנוער משוטטים באינטרנט, הם נתקלים באותה שפה סמוייה שנמצאת בפרסומות.
יחיאל חזן: אני לא מדבר על הפרסומות שנמצאות בעמודי העיתונים, אנחנו מכירים אותן בדרך כלל במקומונים.
יחיאל חזן: אני מדבר על כך שישנם מושגים, שמי שמכיר אותם הם בעיקר משתמשי הסמים, הם מופנמים בתוך פרסום.
יחיאל חזן: אם יש מישהו שיכול להעיר את תשומת לב הוועדה, אנחנו נשמח מאוד.
יחיאל חזן: קיבלתי חומר לפני כשבוע בערך, מיצחק קדמן, יושב ראש המועצה לשלום הילד.
יחיאל חזן: אני חושב שמי שעוסק בתחום הזה, אולי יוכל להאיר את עיניי הוועדה.
יחיאל חזן: בסופו של דבר, אנחנו נמצאים אמנם במדינה חופשית ולא מצונזרת, אבל מי שמופקד על אותם גופים, אולי צריך לתת את הדעת.
יחיאל חזן: נתחיל דווקא עם מי שמתעסק בתחום, מהרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
מנשה סמירה: הנושא הזה מטופל ברשות השנייה בשני ממדים.
מנשה סמירה: יש את העניין החוקי, יש חוק שמונע ואוסר פרסומת, הפנייה בתחום הפרסומות בנושא של סמים, זה נקרא חוק סיווג וסימון ומניעת שידורים מזיקים.
מנשה סמירה: אכן, פרסומות בעניין הזה דווקא הדברים מאוד ברורים, גם לגופים המשדרים, בין אם זה בערוץ 2, ובין אם זה בערוץ 10.
מנשה סמירה: אנחנו פונים לערוצים המסחריים הציבוריים.
מנשה סמירה: ערוץ 2, וערוץ 10, ותחנות הרדיו האזוריות.
מנשה סמירה: אז הדברים הם ברורים, וחל איסור מוחלט, פסלנו מעט – אני חייב לומר, שהגופים המשדרים מודעים לכך, ולא נאלצנו להתערב יתר על המידה, אבל היו מקרים קיצוניים.
מנשה סמירה: למשל, לפני חודש היה תשדיר שהוצג על ידי קבוצת מקאן אריקסון, זוהי חברת מדיה.
מנשה סמירה: דרך אגב, פסלנו אותו בגלל העניין הזה.
מנשה סמירה: רואים שם את הנושא של שימוש בסמים, וכל מיני עניינים.
מנשה סמירה: הם עתרו לבג"צ, בנושא הזה בג"צ הוריד אותם מן העניין.
מנשה סמירה: לגבי מסרים סמויים שדיברת עליהם, אני חייב לומר שאם היינו מקבלים את החומר, אז היינו שמחים מאוד להתייחס אליו.
מנשה סמירה: חבל מאוד שלא קיבלנו אותו לקראת הדיון הזה.
מנשה סמירה: מאחר וברשות השנייה אין משתמשים, כך שאנחנו לא מכירים את השפה, ואנחנו לא יודעים על סוג של מסרים סמויים שמועברים.
מנשה סמירה: זאת אומרת, חבל שלא נחשפנו לזה.
יחיאל חזן: ראשית, אני אתן לכם פרטים של אדם שנמצא בנבכי השפה של משתמשים, שהוא העלה לתשומת ליבי כבר לפני כחודש חומר.
יחיאל חזן: אתן לכם אותו כדי שתהיו איתו בקשר.
יחיאל חזן: למשל פרסומת של גיל קופטש.
מנשה סמירה: מייד ניגע בנקודות ספציפיות.
מנשה סמירה: הדבר השלישי, בנושא הרגולציה על נושא סמים בכלל, ולא רק בפרסומות.
מנשה סמירה: כי בפרסומות אמרתי, הדברים די ברורים, למעט דברים סמויים שאולי אף אחד לא מבין אותם.
מנשה סמירה: מי שלא חי את העולם הזה, לכן טוב שאתה מעיר את תשומת ליבנו, ואנחנו נשמח להשתמש בכך.
מנשה סמירה: אנחנו מקיימים עבודה מאוד רצינית של בדיקה בעולם, ובתחנות שידור מקבילות, ובחברות מערביות שהתמודדו ומתמודדות עם הנושא הזה לא מעט.
מנשה סמירה: ומה רמת הרגולציה שמופעלת סביב הנושאים הללו, ולא רק בפרסומות.
מנשה סמירה: כי בפרסומות קל יותר לטפל בזה.
מנשה סמירה: הבעיה היא הרבה יותר גדולה בתכניות, סרטים, דרמות וכו'.
מנשה סמירה: משום ששם לנגד עיניינו, ויושב ראש הוועדה דיבר על זה בפתיחה, עומדים שני דברים.
מנשה סמירה: עומד העניין של חופש הביטוי, והעניין של חופש היצירה.
מנשה סמירה: המערכת החוקית שבמדינת ישראל תומכת בעניין הזה מאוד, ומקדשת את הערך הזה, ונותנת לו משקל.
מנשה סמירה: אנחנו חושבים שזה נכון, שוב, השאלה היא איזה סוג של סייגים וגבולות ראוי, ואנחנו לא מתביישים להתערב גם במקרים כאלה, אבל אנחנו צריכים בעניין הזה לעשות את זה בשום שכל, ובאיזון הנכון כדי שזה גם יעמוד, מהבחינה הציבורית, גם מהבחינה התרבותית, וגם מהבחינה החוקית.
מנשה סמירה: ולכן אנחנו לומדים את העניין הזה, ונצא איתו לדרך, כי אנחנו רואים איזושהי זחילה, למרות שישנה מחוייבות, והגופים המשדרים יודעים שאסור להם.
מנשה סמירה: יכול להיות שבמקרים מסויימים אתם תמצאו – אתה בטח הולך להזכיר את גיל קופטש, אני משער שגם לנו היו הרבה ויכוחים על התשדירים הללו, ויהודית אולי תוכל להוסיף על העניין.
יהודית לויט: צר לי, אני לא כל כך יכולה להוסיף על העניין הזה, כי אני ראש אגף תכניות, ויש גם ראש אגף פרסומות, אז ההפרדה ברורה בדברים האלה.
יחיאל חזן: אני לא בא בטענות על כך שאם כבר יש חברה שמצליחה, הרי היא מייצרת את הפרסומת בעצמה, היא מפיקה אותה, ואחרי כן היא מבקשת לשדר אותה, ואתם לפני זה אולי בודקים.
יחיאל חזן: השאלה הפשוטה היא, האם אצלך ברשות יש מישהו שמופקד, שמכיר את הנושא, או האם פעם פניתם לרשות למלחמה בסמים.
יחיאל חזן: האם היה איזשהו קשר, כי ככל שעובר הזמן, יש איזושהי זחילה.
יחיאל חזן: כמו שאמרתי אתן לך את השם של הבן אדם, אבל אפילו בסיפור של במבה, יש שם מין מסר סמוי למי שמכיר את המסר הזה.
יחיאל חזן: אולי אתם צריכים להשקיע קצת יותר באנשי מקצוע, כי בכל אופן העניין הזה של שימוש בסמים היום, הוא כל כך נפוץ.
יחיאל חזן: ישנם כ-300 אלף אנשים שבאים במגע עם סמים, וזה כבר לא עניין של מישהו שמשתמש בסמים באיזושהי שכונה נידחת.
יחיאל חזן: היום מי שלא משתמש בסמים הוא לא 'אין'.
יחיאל חזן: אני חושב שאתם צריכים לתת את הדעת על העניין הזה.
יחיאל חזן: זה בסדר שישנה פרסומת שאתם הועדתם, ויש לכם את הרגישות.
יחיאל חזן: אבל כמו שאמרת, אולי אתם לא מכירים מספיק את התחום, לא מבינים, זה לא בדיוק כמו פורנוגרפיה, זה משהו אחר לגמרי.
מנשה סמירה: גם פרונוגרפיה אנחנו לא מבינים.
יחיאל חזן: יש לכם מספיק אנשי מקצוע שיש להם רגישות לעניין הזה.
מנשה סמירה: ברשותך זה לא מדוייק.
מנשה סמירה: אנחנו בוודאי לומדים כל עניין.
מנשה סמירה: קודם כל נשמח לקבל אינפורמציה חדשה ועדכנית שישנה.
מנשה סמירה: אנחנו נדרשים לכל נושא שאנחנו מרגישים שהוא מהווה בעייה.
יחיאל חזן: האם פניתם לרשות?
מנשה סמירה: אנחנו הרבה יותר מוטרדים, כי בפרסומות באופן יחסי - - -
איתן גורני: נשמח מאוד לעזור.
יחיאל חזן: לרשות יש כלים רציניים ביותר.
יחיאל חזן: הם פועלים שם יום ולילה, כדי לבחון ולבדוק את כל הנושא של השימוש בסמים בכללותו.
יחיאל חזן: אני גם יודע שיש להם אינפורמציה, וזה פשוט לא בסדר.
מנשה סמירה: אנחנו נשמח.
מנשה סמירה: נרים את הכפפה, נקבל את החומר, ונראה באיזו מידה אפשר לשלב ולעדכן אותו, ולראות מה זה יכול להועיל לנו.
מנשה סמירה: אבל על פניו, אפשר להגיד גם בנתונים.
מנשה סמירה: בתחום הפרסומות, אולי חוץ מהמקרים שאתם מציינים כרגע, שיש מספר אנשים שרגישים לעניין, שימו לב.
מנשה סמירה: אין לנו שם את הקושי, אנחנו יותר מוטרדים מאיך ההתייחסות לנושא, בנושא של התכניות, כי שם זה יותר מסובך לטפל בזה, בגלל הדברים שהזכרתי קודם, לא אחזור עליהם.
מנשה סמירה: ואכן אנחנו עושים עכשיו ממש עבודת חקר רצינית ללמוד את העניין, איך זה מתנהל בעולם, נשמח גם לשתף אתכם בעניין הזה.
מנשה סמירה: האם הרגולטור צריך להתערב בסוג הזה של דברים, גם באיזו מידה המערכת החוקית תעמוד מאחורינו, כי אתה מכיר את המורכבות של העניין סביב חופש הביטוי, וכל מה שיוצא בכך, למרות שבדברים הללו יש לנו עמדות מאוד נחרצות.
מנשה סמירה: הגופים המשדרים מבינים את האחריות.
מנשה סמירה: שימו לב, זה לא איזשהו מצב רווח שאפשר לבוא ולהגיד, אני מדבר על הערוצים המרכזיים.
מנשה סמירה: היה לנו שם בתחום הזה סחף שאנחנו צריכים להידרש אליו ברמה של רמזור אדום.
מנשה סמירה: נשמח לשמוע, לכן באנו לפה.
עליזה מנדל: אני נציגת משרד החינוך, הבעיה החוקית והבעיה של הרגולציה טופחת על פנינו במערכת החינוך מסיבה פשוטה.
עליזה מנדל: אנחנו עושים מאמצים גדולים לעשות תכניות מניעה בבתי ספר.
עליזה מנדל: יש פה תלמידים, הם יכולים לספר.
עליזה מנדל: השבוע למשל מתקיים כמעט בכל מקום בארץ סמינר עמיתים.
עליזה מנדל: זה לגייס את הצעירים בני שכבה ט' ו-י' להיות מנהיגי דעה לחברים שלהם נגד שימוש בסמים.
עליזה מנדל: אנחנו מעבירים הרבה אינפורמציה.
עליזה מנדל: אנחנו מתייחסים למסרים הסמויים שהתקשורת מעבירה.
עליזה מנדל: אבל עומדת מולנו תקשורת סוחפת, כשהגיבורים בטלוויזיה, בסדרות הכי פופולריות, אגם רודברג לוקחת ג'ויינט.
עליזה מנדל: חברים, זה חוקי, זה חופש הביטוי, אבל זו דמות שמהווה מודל חיקוי, ואחרי סמינר עמיתים עם הרבה מאוד מסרים חיוביים, מספיק לעקוב אחרי סידרה אחת, כדי לעבור לצד השני של המיתרס.
עליזה מנדל: אני לא אומרת שצריך למנוע מאגם רודברג, אבל לא כמסר, לא כדמות שאלה הסממנים שלה.
יהודית לויט: סליחה רגע, אני רוצה לציין שאגם רודברג היתה באחת הישיבות הקודמות שהתנהלה כאן בוועדה למניעת סמים.
יהודית לויט: העניין הוצג והוסבר גם על ידי האורחים, וגם על ידי המפיקים את הסידרה.