GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן אקשטיין: הקטין מסכים, המשפחה מסכימה, אבל אין תקציב, אין מיטות.
איתן אקשטיין: קיבלנו עכשיו ילדה מאזור קריית ארבע – היא מספר 24 – ואין לנו יותר מיטות טיפוליות פנויות.
איתן אקשטיין: זה אומר שמכאן ואילך, אם יהיו כאלה מעצרים, אותם ילדים לא יוכלו להיכנס לטיפול.
איתן אקשטיין: זה אומר אחד מהשניים: אם לא נצליח לארגן לילד מיטה טיפולית, ייתכן שהמשפחה תצליח להגיע לחלופת מעצר במעצר בית, הילד הזה יוכל לתחמן את המשפחה, בדרך את הסבא הזקן שנשאר לשמור עליו, ייתכן שגם בחלופת המעצר הזאת הוא ישתמש בסמים.
איתן אקשטיין: דיברתם על הטלוויזיה, אבל לא דיברתם על האינטרנט שבו הוא יכול להגיע לכל האתרים שמלמדים ילדים איך לדלג על בדיקות שתן של המשטרה.
איתן אקשטיין: כל אחד יכול להיכנס לאתרים האלה ולראות.
איתן אקשטיין: יוצא שלבדיקות השתן אין היום משמעות, הילדים לא פוחדים, הם כבר מכירים את הטרמינולוגיה.
איתן אקשטיין: יש כלי שצריך להשתמש בו – שילוב בין הקהילה, משטרה, מערכת טיפולית.
איתן אקשטיין: יש גם טיפול אמבולטורי.
איתן אקשטיין: בכל מקרה חייבים לסגור את המערכת הזאת, מכיוון שאותם ילדים שנעצרו וחזרו לקהילה, הם הילדים הכי מסוכנים.
איתן אקשטיין: הם יושבים אחר כך באפרת או בכל מקום אחר ויש להם "סיפורי מלחמה".
איתן אקשטיין: הם מספרים שהכל צחוק מהעבודה, לא עושים לנו שום דבר, לא יקרה שום דבר.
איתן אקשטיין: אם לא נסגור את הקצוות ונעשה תוכנית מערכתית, שתכלול מניעה שניונית, המצב יחמיר.
איתן אקשטיין: אם יש מידע, צריך לשלוח מייד לטיפול.
איתן אקשטיין: אם הילד לא רוצה, צריך לחייב אותו לא רק דרך המשפחה, אלא גם דרך הקהילה.
איתן אקשטיין: אם נעשה פעילות מערכתית, גם מי שנתפסו יטופלו.
איתן אקשטיין: שואלים איך יכול להיות שזה קורה במשפחות דתיות.
איתן אקשטיין: מי שמשתמש בסמים, נכנס לעולם הסמים בגלל סקרנות, ריקנות, שעמום, יש מתנ"ס או אין מתנ"ס, אין פעילות חוץ בית-ספרית וכו'.
איתן אקשטיין: מי שנשאר שם, יש לו סיבה טובה להיות שם.
איתן אקשטיין: אף אחד לא נשאר שם כי היה לו משעמם.
איתן אקשטיין: מי שמשתמש שוב ושוב, השימוש מבחינתו הוא פתרון – אומנם לא נכון - למצוקה.
איתן אקשטיין: אם נטפל במצוקה במרחב הקהילה, המשפחה, של בית הספר – זה תפקיד היועצת – הוא לא יחפש פתרון באמצעות הסמים.
איתן אקשטיין: הילדים שאני מכיר שהולכים לכיכר ציון הם כאלה שמשתמשים באופן קבוע ומחפשים את ה"באנג" או את הג'וינט" שהם "הפסיכולוגים" שנותנים פתרונות של כאן ועכשיו.
איתן אקשטיין: הם לא ילדים רעים, הם ילדים שרע להם.
איתן אקשטיין: אם נבין, נבין שצריך להכריח אותם לקבל פתרון טיפולי.
איתן אקשטיין: זה פרוייקט מערכתי שצריך לבנות.
איתן אקשטיין: לפני חודשיים הייתי עם יעל נרדימון בביתר עילית.
איתן אקשטיין: הם טענו שאין בכלל בעיה של סמים.
איתן אקשטיין: ראש המועצה לא ידע על מה אנחנו מדברים.
אוריה גן: אני רוצה להציג משהו שונה ממה שהציג מר איתן אקשטיין.
אוריה גן: לפני כשנתיים החליטו במלכישוע לפנות לציבור הדתי.
אוריה גן: הרוב המוחלט של התקציב לא מגיע מהמדינה, אלא מגורמים אחרים.
אוריה גן: מלכישוע הצליחה לגייס כספים מגורמים אחרים , ובין השאר היא מציעה טיפול לנערים דתיים.
אוריה גן: דיברתם כאן על כמה פרשיות, בשבילי חלק גדול מהפרשיות האלה זה ילדים, גם המדוברות ביותר.
אוריה גן: הילדים שהזכרתם פה , גם סוחרי הסמים הגדולים, כשהם מגיעים אליי אני לא מרגיש שהם שונים במיוחד, הם לא עבריינים, הם לא נראים משהו אחר, שונה, שאפשר להצביע עליהם.
אוריה גן: הם לא שונים מהילדים אצלכם או אצלי בבית.
אוריה גן: יש את העניין של החיים הכפולים שמתרחשים כל הזמן, לא רק פה אלא בכל מקום.
אוריה גן: היתה תחושה שזה מפלצתי, אבל זה לא משהו מפלצתי, הנערים האלה יכולים להיות כל אחד שאתם מכירים.
אוריה גן: בנוגע לקשר עם המועצה האזורית - אנחנו פועלים בשיתוף פעולה מלא עם גברת יסכה לנדאו ועם המועצה.
אוריה גן: זה בא לידי ביטוי בהתייעצות או בהפניית נערים וכו'.
אוריה גן: חשוב לי לציין זאת.
אוריה גן: דיברו פה על ירידת הגילאים – למלכישוע לא היו מגיעים ילדים מתחת לגיל 15 ובכלל לא היו מקבלים ילדים.
אוריה גן: היום ילדים בני 13 מתדפקים על דלתות מלכישוע באמצעות הגורמים השונים.
אוריה גן: זאת תופעה שצריך לשים לב אליה.
אוריה גן: לגבי נוער הגבעות - חלק גדול מהילדים שדיברו עליהם פה ומגיעים אלינו קשורים גם לעניין הגבעות.
אוריה גן: הם מסתובבים שם, כי לילדים יש אפשרות להסתובב במקומות האלה חודשים רבים בלי פיקוח ובלי התייחסות.
איוב קרא: אני מבקש שתרחיב על כך.
אוריה גן: יש מקומות מסוימים שילדים יכולים לשבת, לקבל אוכל, מקום לישון, סביבה להיות בה, לעשן וגם אנשים שיכולים להשתמש איתם ביחד, ואין עליהם פיקוח.
אוריה גן: אף אחד לא רואה.
אוריה גן: יכול להיות שאף אחד גם לא יכול לראות או שיש מישהו שרואה ולא אכפת לו.
אוריה גן: זה לא רק ביהודה ושומרון, אלא גם בגליל.
אוריה גן: בפרשיות שצוינו פה לעניין הגבעות יש חלק ספציפי בנושא.
אוריה גן: גם בגלל החיים הכפולים, כפי שציינתי וגם בגלל הגילאים, יש הפניה לטיפול.
אוריה גן: כרגע במלכישוע אנחנו יכולים לקלוט ילדים, יש לנו אמצעים לכך.
אוריה גן: כפי שאמר מר איתן קופרשטיין, התקציב לא מגיע מהמדינה, כי אין מיטות פנויות, אלא זה כסף שמגיע משום מקום.
אוריה גן: יש אפשרות לקלוט ילדים, אבל יש בעיה בהפניית הילדים שצריך לבדוק אותה.
אוריה גן: ייתכן שלא מאתרים את הילדים או שמפנים אותם למקומות אחרים שלא מתאימים דווקא להם.
אוריה גן: אני חושב שצריך לבדוק את העניין בכובד ראש.
איתן אקשטיין: כמה ילדים מהאזור הזה יש לכם עכשיו בטיפול?
אוריה גן: שישה ילדים.
איתן אקשטיין: כמה אתם יכולים לקלוט בקהילה הדתית?
אוריה גן: אני לא המנכ"ל של מלכישוע ואין לי על כך תשובה מדויקת.
אוריה גן: אני סבור שיש לפחות עוד ארבעה מקומות.
איתן אקשטיין: עוד ארבעה מקומות לא פותרים את הבעיה, אפילו לא עוד 14.
אוריה גן: במלכישוע יש קהילת נוער שיש בה 50 ילדים, קהילת בוגרים שיש בה 80 מבוגרים.
אוריה גן: הקהילה הדתית הוקמה לפני שנתיים ומלכישוע שמה למטרה להקדיש משאבים לנושא הזה.
לאה צ'סטרמן: לגבי התשלום – כל ילד שנשלח מהמועצה, חסות הנוער שילמה עבורו.
לאה צ'סטרמן: חשוב לי לציין את זה.
לאה צ'סטרמן: זה בדיוק כמו במקרים שאנחנו מפנים לרטורנו וגם משלמים.
איתן אקשטיין: זה חדש לחלוטין, משום שנאמר שזה לא יהיה על חשבון מיטות של הועדה.
אוריה גן: הילדים שמגיעים לקהילה הדתית במלכישוע הם לא על חשבון המיטות של הועדה.
אוריה גן: הדבר העיקרי שאני רוצה לציין הוא שהבעיה מתעוררת בגוש בצורה כזאת משום שמציפים את הבעיות, מתייחסים לזה במלוא הרצינות ולא מתעלמים.
אוריה גן: צריך להקפיד שילדים שנמצאים בדרגת סיכון גבוהה וצריכים את הטיפול המתאים אכן יגיעו למקומות המתאימים.
איתן אקשטיין: האם אין דרך לכפות על ילד שנעצר וידוע שהוא משתמש ללכת למקום שיש מיטה פנויה?
איתן אקשטיין: אני מניח שמבחינת המשטרה אין דרך, כי אם המשטרה עוצרת וההורים מבקשים חלופת מעצר, הילד חוזר לקהילה.
לאה צ'סטרמן: יש לנו קושי בנושא וכבר קרה לנו כמה פעמים שאם ילד הגיע למלכישוע בצו של שופט, עדיין החוק מחייב שיתוף פעולה של הילד ואם יש נקודת זמן שהילד אומר שהוא לא רוצה, הוא יכול לעזוב את המסגרת הטיפולית.
לאה צ'סטרמן: יש לנו ילד שעד היום זרוק, מכיוון שאחרי חודש וחצי במלכישוע והתנגדות עזה מצדו הוא עזב ולחוק אין מענה למצב כזה.
איתן אקשטיין: זה קורה, השאלה היא אם הקהילה יכולה לחייב את המשפחה.
איתן אקשטיין: לפעמים זה בגלל המשפחה כי למשפחה לא נעים שהילד יהיה במלכישוע או ברטורנו.
לאה צ'סטרמן: קח לדוגמה מקרה שההורים משתפים פעולה עם הקהילה והרשות, הילד נכנס לרכב של מי שמסיע אותו ובורח באמצע.
איתן אקשטיין: יש צו שמחייב אותו לקבל טיפול ואם הוא בורח המשטרה יכולה לטרטר אותו.
לאה צ'סטרמן: אז המשטרה מטרטרת או שלא ואם זה יום שישי מחכים ליום ראשון.
לאה צ'סטרמן: משטרת ישראל טרודה בדברים נוספים מלבד למצוא אותו.
לאה צ'סטרמן: נציגת משרד הרווחה לא יכלה להגיע, אבל אני רוצה בכל זאת להתייחס לזה.
לאה צ'סטרמן: משרד הרווחה נתן רבע תקן לנושא הזה.
לאה צ'סטרמן: היה חצי תקן משותף למועצה מקומית אפרת ומועצה אזורית גוש עציון.
לאה צ'סטרמן: מתוך הבנה שבמועצה מקומית שיטות העבודה והיכולות שונות מאוד ממועצה אזורית, הוחלט לחלק התקן הזה והיום עומד לרשותנו רבע תקן לעובד טיפול בסמים מטעם משרד הרווחה.
לאה צ'סטרמן: גם למשרד הרווחה וגם לנו ברור שהתקן הזה יכול להתייחס למספר קטן של נערים שכבר מוכרים כסובלים מהתמכרות.
לאה צ'סטרמן: אנחנו יודעים על כ-5% מבני הנוער שהם משתמשים.
לאה צ'סטרמן: אני יכולה לומר שהדברים היו כתובים על הקיר וידענו, אבל אין לנו את הכוח המקצועי המספיק כדי לכסות את הטיפול בנערים שרק התחילו לגעת.
לאה צ'סטרמן: השימושים בסם מגוונים.
לאה צ'סטרמן: במשטרה מתייחסים רק למריחואנה, אבל אנחנו לא יכולים להתייחס בקלות ראש לחשיש ואלכוהול.
לאה צ'סטרמן: יש גם נוער ששואף גז ממזגנים.
לאה צ'סטרמן: אנחנו מודעים לדברים האלה, אבל אין לנו כוחות מקצועיים להתייחס.
לאה צ'סטרמן: היום אנחנו עובדים בשיטה של כיבוי שריפות ואם יש לנו שיתוף פעולה עם המשפחה הם כמובן יקבלו טיפול מסיבי יותר ויעיל יותר.
לאה צ'סטרמן: כאשר יש התנגדות הכלים העומדים לרשותנו לא תמיד מספיקים.
לאה צ'סטרמן: לגבי הקשר עם הרבנים – בגוש עציון יש קשר אינטנסיבי בין הרבנים לבין כל הצוות.
לאה צ'סטרמן: אנחנו עובדים בקשר הדוק עם רבני היישובים ובדרך כלל יש שיתוף פעולה טוב ופורה.
לאה צ'סטרמן: כשקורה דבר חריג ביישוב קטן, כמו בנווה דניאל, כמובן שהמשמעות גדולה יותר, כי תפיסה של סוחר כזה או אחר בירושלים לא דומה, משום ההשלכות של זה ביישוב קטן.
לאה צ'סטרמן: גם על כך חשוב לתת הדעת.
לאה צ'סטרמן: אני רוצה להדגיש שהידע המקצועי שהוא בהחלט מועט וכוח האדם שעומד לרשותנו בתחום זה הוא עוד יותר דל.
לאה צ'סטרמן: אנחנו מאוד חוששים שאנחנו חוסכים בתוכניות מניעתיות לא רק לבני נוער, לא רק בבתי הספר, אבל אל ההורים שהם חלק אינטגרלי - ובעינינו הם בראש ובראשונה –אנחנו בקושי מגיעים.
לאה צ'סטרמן: למרות שהם בעדיפות ראשונה בסולם העדיפויות ה-SOS שלנו, הם בדרך כלל נדחקים למדרגה התחתונה.
פקד אסף ציוני: את אומרת שמתייחסים בקלות לאלכוהול וחשיש - - -
לאה צ'סטרמן: לא.
לאה צ'סטרמן: אמרתי שמתייחסים בחומרה לסמים קשים כמו מריחואנה.
איתן אקשטיין: אין סמים קלים בוועדה הזאת.
לאה צ'סטרמן: אני שמחה להבין אחרת.
פקד אסף ציוני: הוזכר כאן העניין של גז ואלכוהול – חשוב להזכיר ששני הדברים הללו אינם מופיעים בפקודת הסמים.
פקד אסף ציוני: אנחנו אוכפים את הנושא של הסמים, לגבי השימוש בגז פריאון אין לנו שום סעיף להיאחז בו ובלית ברירה אנחנו פועלים תחת הסעיף של גרימת נזק, כדי לנסות ולהכניס את זה לשירות מבחן לנוער או איזשהו הליך טיפולי.
פקד אסף ציוני: לגבי אלכוהול - אין חוק שאוסר שתיית אלכוהול, אלא יש חוק האוסר מכירת אלכוהול לנוער.
פקד אסף ציוני: את הדבר הזה אנחנו אוכפים במסגרת חוק רישוי עסקים.
מלכה בארי: גם הסנפת דבק בעייתית.
יסכה לנדאו: אני לא מצטרפת לחוות דעתך, גברת רחל נויבואר, אולי את מדברת ספציפית על בית-ספר מסוים, אבל גם בבית-הספר האזורי הסמוך אלינו נעשה פרוייקט בנושא.
יסכה לנדאו: אומנם הם לא נכנסו באהבה, אבל אחר כך הם התלהבו מאוד.
יסכה לנדאו: הם עשו פרוייקט מניעה מאוד רחב ומוצלח, לא רק בתחום של הסמים אלא איזושהי הכנה לחיים.
יסכה לנדאו: יש לנו בקשה שהוא ימשיך גם שנה הבאה.
יסכה לנדאו: זו יוזמה מהמרכז הישראלי והמועצה.
יסכה לנדאו: התדהמה ביישובים היא יותר מהדמות המסוימת שלא היתה מזוהה מראש, כי דווקא בנווה דניאל, אם היו מבקשים רשימת שמות של כאלה שעשויים לעסוק בזה, אני לא חושבת שהשם הזה היה מופיע.
יסכה לנדאו: אם היתה תדהמה, הרי היא היתה מהכיוון הזה ולא מעצם התופעה.
יסכה לנדאו: בנווה דניאל וביישובים אחרים תופעה כזאת מוכרת כבר במשך שנים.
יסכה לנדאו: כבר לפני ארבע שנים היתה תפיסה גדולה של סמים וגם אז הנושא עלה לכותרות.
יסכה לנדאו: אנחנו רחוקים משלב ההכחשה ואנחנו לא אומרים שאצלנו זה לא קורה.
יסכה לנדאו: אנחנו יודעים שאצלנו זה קורה.
יסכה לנדאו: אני רוצה לציין לשבח את נווה דניאל שהיום יש שם ארבעה ילדים שנמצאים במסגרות שונות בחסות הנוער.
יסכה לנדאו: אני רואה בזה את כוחו של היישוב ואת כוחם של ההורים ולא להיפך.
יסכה לנדאו: זה לזכות.
יסכה לנדאו: יש יישובים אחרים שיש שם ילדים שהיה ראוי מאוד שייכנסו לרטורנו או מסגרות של חסות הנוער במקומות אחרים, אבל הם לא שם.
יסכה לנדאו: אני רואה בזה כשל שלנו וכשל של ההורים.
יסכה לנדאו: דווקא בנווה דניאל הנושא הזה מטופל היטב.
יסכה לנדאו: בכל מקרה, טוב שנזעקים ממקרים כאלה, כי אף פעם זה לא מספיק.
יסכה לנדאו: אנחנו עובדים באמצעות רכזי הנוער ובשיתוף פעולה מלא, מתוך ראייה שרכז הנוער אחראי על כלל הנוער ביישוב.
יסכה לנדאו: זה לא מובן מאליו, אבל זה מאוד חשוב לנו.
יסכה לנדאו: רכז הנוער אחראי גם על ה"טובים" וה"מוצלחים" וגם על הנוער, שאנחנו קוראים לו "הנוער העגול" , "הנוער האחר", "הנוער הפורש".
יסכה לנדאו: יש רכזים שרוב זמנם ומרצם מוקדש לנוער "העגול", מכיוון שלנוער הנורמטיבי יש את "בני עקיבא" ומסגרות נורמטיביות אחרות ופחות צריך את תרומתו של רכז הנוער.
יסכה לנדאו: מאוד חשוב לנו, בכל רמות המועצה, לתת את המענה גם לנוער הקשה שלנו.
גיא כהן: חשוב לדעת שאין מצב של הכחשה של הנושא הזה.
גיא כהן: זה מוצף למעלה ואנשים כן מטפלים.
גיא כהן: זה הדבר שנראה לי החשוב ביותר.
איוב קרא: אני מבקש לסכם את הישיבה.
איוב קרא: אני פונה לרשות למלחמה בסמים ומבקש להקצות מתאמים לא רק במעלה אדומים.
איוב קרא: אני חושב שצריך למצוא לפחות שני רכזים נוספים לאזור הזה ולאזור צפון השומרון.
איוב קרא: אני חושב שחייבים לתת דגש לחלק הזה, כי מדובר במאות אלפי אנשים שהרשות בעצם לא נוגעת בהם.
איוב קרא: זה כמובן יחסית למה שאתם עושים במקומות אחרים.
איוב קרא: לכן אני מבקש שתבדקו איך אפשר לגבות את הרשות הזאת וגם רשות נוספת בשומרון.
איוב קרא: צריך שיהיו רכזים שיוכלו לפעול, לתאם ולהביא למזעור התופעה הזאת ושהנושא לא ייפול בין הכיסאות.
איוב קרא: דבר שני, אני פונה לראשי המועצות האזוריות לשלוח אנשים להשתלמות.
איוב קרא: מגיע לכם רכזים בית-ספריים, שעל פי הדיווח של משרד החינוך אני מבין שהתקנים לא מלאים.
איוב קרא: מגיע לכם תקציב לנושא הזה, אבל זה לא מנוצל.
איוב קרא: חבל שתפסידו אותו.
איוב קרא: לקראת שנת הלימודים הבאה זה מתחיל לפעול ולכן ב-1 בספטמבר צריך להיות בכל בית-ספר – חטיבת ביניים או תיכון - רכז בית ספרי.
איוב קרא: חשוב שהאנשים המתאימים יעברו השתלמות עוד במהלך החודש הזה.
איוב קרא: חשוב שיהיה רכז מה גם שהוא עצמו מקבל על כך גמול השתלמות.
איוב קרא: אני אפנה לשרת החינוך להגביר את החינוך הבלתי פורמלי ביהודה ושומרון.
איוב קרא: אני חושב שיש משהו לוקה בחסר בעניין הזה.
איוב קרא: אני מבקש ממנהלת הוועדה להכין מכתב ברוח הדברים האלה, כדי לתגבר את החינוך הבלתי פורמלי בגוש עציון ובכל יהודה ושומרון.
איוב קרא: היעדר תחום כזה הביא להידרדרות במספר יישובים.
איוב קרא: אני אפנה בכתב גם לשר הרווחה, זבולון אורלב, ואבקש להעלות את מספר התקנים לטיפול בסמים ביהודה ושומרןו.
איוב קרא: התקנים שיש כרגע לא נותנים מענה, אפילו לא חלקי, לסוגיה הזאת שצפה בתקופה האחרונה.
איוב קרא: אני גם אפנה, באמצעות הוועדה, לכלל הרבנים שיהיו יותר מעורבים במיגור התופעה הזאת ביישובים באמצעות הטפות, הרצאות וכו'.
איוב קרא: חשוב לגייס אותם לטובת העניין.
איוב קרא: אני חושב שמעבר להשפעה של בתי-הספר הם יכולים להיות גורם מאוד משפיע, במיוחד באוכלוסייה זו.
איוב קרא: אני רוצה להודות לראש המועצה, סגנו וכל החברים שאירחו אותנו פה.
איוב קרא: אנחנו מקווים לשמוע רק בשורות טובות.
איוב קרא: הממוצע פה 5% והארצי הוא 10%-11%.
איוב קרא: אנחנו רוצים שבאזור הזה לא יהיו בכלל את התופעות האלה.
איוב קרא: תמיד חשבתי שהנושא הזה שייך אליכם.
איוב קרא: אני מאמין שעם עבודה נכונה ושילוב ידיים, תהיו מה שהיינו פעם.
שאול גולדשטיין: אני מודה על הדיון, הוא היה חשוב לכולנו.
שאול גולדשטיין: חשוב לי להוסיף עוד נתון – בגוש עציון 50% מהתושבים מטופלים במחלקת רווחה.
שאול גולדשטיין: צריך להגיד את זה בלשון של כסף - כל זמן שהגזירות הנוכחיות על המועצות האזוריות יימשכו, אנחנו נמשיך להיות בגירעונות.
שאול גולדשטיין: אחרי הישיבה הזאת אני אכנס את כל הצוות לדון בקיצוץ עוד תקנים, כי אין כסף.
שאול גולדשטיין: אני לא אומר את זה בגלל הישיבה הזאת.
שאול גולדשטיין: אנחנו בגירעונות שאי אפשר לעמוד בהם, אנחנו על סף פשיטת רגל ואז מקצצים במקומות שאין לנו חובה סטטוטורית לטפל.
שאול גולדשטיין: רוכבים עלינו עוד ועוד עד שזה נשבר.
שאול גולדשטיין: השבר יפגע בכל החברה הישראלית.
שאול גולדשטיין: הצוות של המועצה שלי ואני ביקרנו פעמיים בכיכר החתולות.
שאול גולדשטיין: עשינו סיור מאוד מקיף שם.
שאול גולדשטיין: היינו ערב שלם בגשר, מקום של זולה.
שאול גולדשטיין: היינו גם בסיור במלכישוע.
שאול גולדשטיין: אנחנו מנסים להחכים, אבל בסופו של דבר המשאבים שציינת הם החשובים.
שאול גולדשטיין: מטבע הדברים, בגלל שהדברים יוצאים החוצה, חשוב לשמור על הפרופורציות שעלו פה.
שאול גולדשטיין: התדמית מאוד חשובה בכל מקרה ומצב.
שאול גולדשטיין: אני מודה לכם מאוד ומזמין את כולם לחזיון אורקולי מאוד יפה ומרגש.
איוב קרא: מאיפה?
תיגריד באשיר: ממזרח ירושלים, חוץ מבית צפפא ששייכת ללשכת דרום.
איוב קרא: כמה לשכות יש בירושלים?
תיגריד באשיר: יש 4 יחידות לטיפול בנפגעי סמים, ואנחנו עובדים במסגרת לשכת הרווחה של מזרח ירושלים.
תיגריד באשיר: מגיעים אלינו אנשים שהם פעילים ודורשים גמילה והמשך טיפול ושיקום; מגיעים אנשים נקיים שדורשים המשך טיפול פסיכו-סוציאלי ושיקום; מגיעים אסירים משוחררים דרך בית-הכלא שמתכוונים להשתקם ולקבל המלצות לגבי שחרור מוקדם.
תיגריד באשיר: ההתערבות שלנו היא בעיקר פרטנית.
תיגריד באשיר: אנחנו מקבלים אותם כחלק ממערכת שלמה כי הפרת האיזון משפיעה על כל המשפחה ודורשת התייחסות והתערבות שלנו, ולכן הטיפול הוא לא רק פרטני, אלא גם משפחתי, זוגי, קבוצתי, ולאחרונה גם ברמה הקהילתית.
תיגריד באשיר: יסמין הוכשרה לטיפול זוגי, ולאחרונה עושה התערבויות זוגיות.
תיגריד באשיר: אני אשמח אם בהמשך היא תפרט יותר.
תיגריד באשיר: המיוחד אצלנו ביחידה הוא שיש לנו מרכז יום שמשווק את האוכלוסייה של המזרח.
תיגריד באשיר: יש למרכז הזה הרבה קשיים היום, ואני אפרט אותם בהמשך.
תיגריד באשיר: האוכלוסייה המטופלת הם אנשים שבאים ממצוקה כלכלית מאוד קשה, מתנאי דיור נוראיים.
תיגריד באשיר: יש אנשים שגרים בחמולות בחדר אחד, אז תארו לעצמכם משפחה, סבא, סבתא, דודים ודודות, כלה ובחור שגרים כולם בחדר אחד.
תיגריד באשיר: לכן יש גם קשיים זוגיים מכיוון שהם גרים בחמולות אין פרטיות הזוגית, יש התערבות משפחתית מיותרת, נוצרים כל מיני לחצים וקשיים זוגיים; יש הרבה אלימות במשפחה גם בגלל היעדר מיומנות בעמידה בתנאי לחץ ובהתמודדות עם מצבי לחץ.
תיגריד באשיר: רוב המכורים הטופלים הם בעלי השכלה מאוד נמוכה, רובם מובטלים או עובדים באופן לא סדיר.
תיגריד באשיר: כאלה שמסתדרים ומוצאים עבודה, מוצאים לרוב עבודה מזדמנת ולא סדירה.
תיגריד באשיר: למטופלים רבים אין מיומנות של גידול וחינוך ילדים; הרבה מהם מתחתנים בגיל מאוד צעיר, והם חסרי ידע בגידול ובטיפול בילדים.
תיגריד באשיר: הבחורים שהופכים להיות אבות שקועים מאוד בעצמם, ואשתו גם כן מרוכזת בו ובמה שקורה לו, והילדים מוזנחים, בלי תשומת לב, דאגה ואכפתיות.
תיגריד באשיר: מן התכונות האלה נגזרו כל מיני תוכניות שהוצגו בהתאם לצורכי האוכלוסייה.
תיגריד באשיר: יש אצלנו היום 150 מטופלים, ו- 85 מהם מגיעים אלינו מדי שבוע.
תיגריד באשיר: יש לנו 23 מטופלים שהם אסירים משוחררים שאינם מתמכרים ומטופלים בקביעות.
תיגריד באשיר: אלה אסירים שמגיעים אלינו אחרי השחרור מהכלא כחלק מתוכנית השיקום שלהם.
תיגריד באשיר: יש לנו 45 מטופלים שחלקם מתמכרים וחלקם אסירים משוחררים; הם נמצאים במעקב פעם בשלושה שבועות או פעם בחודש, באופן סובייקטיבי, לפי מצבו של המטופל.
תיגריד באשיר: ציינתי בהתחלה שההתערבות שלנו היא לא רק פרטנית, אלא גם משפחתית וזוגית, ולפעמים כאשר המטופל אינו משתף פעולה אתנו, ואנחנו מרגישים שיש צורך להמשיך בהתערבות עם הילדים ועם הנשים, אנחנו ממשיכים.
תיגריד באשיר: יש לנו 12 מקרים של בנות זוג וילדים או הורים של מטופלים שמטופלים אצלנו ללא המכור.
תיגריד באשיר: יש 39 מטופלים נקיים למעלה משנה, והם מטופלים באינטנסיביות.
איוב קרא: מתוך ה- 150 כולם גברים?
תיגריד באשיר: יש שתי נשים: אחת פעילה, ואחת נקייה ונמצאת בשלב מתקדם של השיקום.
תיגריד באשיר: יש 21 מטופלים שנמצאים בטיפול אינטנסיבי, הם השתקמו ועובדים באופן סדיר; יש 14 מטופלים שעובדים בעבודה מזדמנת; ויש חלק נוסף של אנשים שאין להם בכלל תעסוקה, ואני אשמח שתפגשו אותם ותחושו את המציאות דרכם.
תיגריד באשיר: מהצרכים שהצגתי הוצגו פרויקטים בקבוצות שיענו על הדרישות.
תיגריד באשיר: קבוצה ראשונה שהתקיימה במשך שנתיים הייתה של מכורים נקיים, והיא כללה 9 מטופלים.
תיגריד באשיר: הייתה קבוצת טיפול פסיכודינמית שיסמין הנחתה אותה, ואני אשמח אם יסמין תפרט על הקבצה.
יסמין אבו-ג'ליל: התחלנו עם 12 מטופלים וסיימנו עם 9 מטופלים במכורים שעברו מסגרת טיפול, והם נקיים למעלה מ- 7 חודשים ועד שנתיים.
יסמין אבו-ג'ליל: קבוצה שדנה בבעיות שמטופלים מביאים אותן: התמודדות עם הניקיון, חוסר תעסוקה, בעיות זוגיות; ישבנו אותם פעם בשבוע במשך שנתיים וחצי, וזה מאוד עזר להם ונתן להם כוח.
יסמין אבו-ג'ליל: חלק מהם התחתנו, חלק התחיל לעבוד במשך העבודה בקבוצה, ואלה התוצאות שכולנו הרגשנו.
יסמין אבו-ג'ליל: עד היום אני בקשר אתם, מבקשים לבוא פעם בחודשיים כדי לעקוב אחרי השינויים שהם עברו.
תיגריד באשיר: יש חשיבה להקים בעתיד הקרוב קבוצת מעקב פעם בשלושה שבועות של מכורים נקיים למעלה משנתיים ודורשים התייחסות למשברים ולקשיים מסוימים.
תיגריד באשיר: קבוצת הדרכה הורית כללה 18 מטופלים שנפגשו ב- 16 מפגשים.
תיגריד באשיר: זאת קבוצה שנבעה מקושי של המטופלים בחינוך ובגידול הילדים.
תיגריד באשיר: אני ומנחה בשיטת אדלר הנחינו אותה, והיא הצליחה מאוד.
תיגריד באשיר: 18 המטופלים הם בעצם 9 זוגות שביקרו באופן סדיר, ולא הייתה ממנה נשירה.
תיגריד באשיר: מה שכן, התפתחו בקבוצה הזאת הרבה תהליכים מעניינים של קשיים בזוגיות, ואנחנו כצוות התלבטנו האם להמשיך בהדרכה הורית או לשנות את הקבוצה לקבוצת עבודה על זוגיות.
תיגריד באשיר: בסוף החלטנו שאנחנו ממשיכים כמו שתכננו, והשנה אנחנו מרכיבים קבוצה שתטפל בזוגיות.
תיגריד באשיר: קבוצת אמנות לילדים כללה 12 ילדים שנפגשו ב- 14 מפגשים.
תיגריד באשיר: רבאב הייתה המנחה.
רבאב עוודת אללה: הכוונה הייתה להגיע לתהליך טיפולי עם הילדים דרך האמנות, אבל הם ממש לא רצו להתייחס למצוקות שלהם, וכל הזמן רצו לדבר על הפנטזיות ולברוח מהמצוקות שלהם בבית.
רבאב עוודת אללה: זה היה יותר אומנות מאשר טיפול.
תיגריד באשיר: מדובר בילדים שחיים בתנאי עוני, ואין להם הכלים הבסיסיים של דף ועיפרון, דף וצבע, אז הם מצאו את זה פה והפכו את הקבוצה לקבוצת ציור.
תיגריד באשיר: קבוצת פורקן לחץ חווייתית לילדי מכורים כללה 22 ילדים שנפגשו ב- 16 מפגשים.
תיגריד באשיר: מדובר גם בקבוצה בסיסית ביחידה שלנו שחוזרים עליה כל שנה, והיא מאוד מוצלחת.
תיגריד באשיר: היא משקפת גם צריכם בסיסיים של הילדים שחיים בתנאים מאוד קשים, ולא תמיד מתאפשר למשפחות להוציא אותם, לפנק אותם ולתת להם את הצרכים המינימליים של הילדים.
תיגריד באשיר: קבוצת נשות מכורים כללה 9 נשים שנפגשו ב- 12 מפגשים.
תיגריד באשיר: זאת קבוצה שכמאל ורבאב טיפלו בה.
כמאל אגבריה: זו קבוצה שצמחה מהצורך לטפל לא רק בגברים, אלא גם בנשים ובילדים שיש להם המצוקות ושהתפתחו על רקע המחלה שקיימת בבית.
כמאל אגבריה: הנשים עצמן ביקשו להשתתף בקבוצה.
כמאל אגבריה: לא במקרה רבאב ואני נבחרנו להיות מדריכים; הכוונה הייתה לשמש מודל חיובי לזוגיות בקבוצה.
כמאל אגבריה: הקבוצה הייתה מובנית והתמקדה בנושאים של חינוך ילדים בבית ושל התמודדות עם בעל מכור נקי או פעיל.
כמאל אגבריה: גם מבחינה זו הקבוצה הייתה מעורבת: 7 נשים היו נשים לבעלים נקיים ובעלים של שתיים מהן היו משתמשים.
כמאל אגבריה: לכל צד יש הבעיות שלו.
כמאל אגבריה: גם לאישה שבעלה נקי יש הפרת איזון, חלוקת תפקידים חדשה, התארגנות בתוך המשפחה.
כמאל אגבריה: סביב זה התפתחו גם אי הבנות באשר לאחריות.
כמאל אגבריה: הנשים הגיעו לקבוצה והביאו אליה את הקשיים שלהן בבית באשר לחינוך ובהתמודדות עם הבעל.
כמאל אגבריה: לקבוצה הוזמנו אנשי מקצוע בתחומים של חינוך ושל אלימות כלפי ילדים.
כמאל אגבריה: עשינו עבודה יצירתית של עשייה.
כמאל אגבריה: זו קבוצה שהתחילה עם 9 נשים והסתיימה עם 9 נשים.
תיגריד באשיר: ציינתי את פרויקט העלאת המודעות ופרויקט איתור יזום של מתמכרים.
תיגריד באשיר: בירושלים התופעה נפוצה מאוד; אני לא יכולה לציין מספרים כי התופעה לא נחקרה, אבל מדובר על אלפי מכורים בירושלים.
תיגריד באשיר: לעומת זאת יש רק 150 מטופלים.
איוב קרא: מה זה בערך?
תיגריד באשיר: בערך 6,000-7,000 מכורים.
חיים מהל: מישהו עשה סקר פעם?
חיים מהל: זה נשמע מספר אדיר.
כמאל אגבריה: גם משתמשים מזדמנים.
חיים מהל: משתמשים מזדמנים זה לא אותו דבר.
כמאל אגבריה: המרכז ערך מחקר פנימי, והוא פורסם בעיתון מקומי במזרח ירושלים, ומדובר ב- 7,000 איש.
חיים מהל: לא הגיוני.
חיים מהל: כמה תושבים יש במזרח ירושלים?
תיגריד באשיר: כ- 200,000.
חיים מהל: 3% מהאוכלוסייה הם מכורים לסמים?
חיים מהל: אין דבר כזה בעולם.
חיים מהל: בדרך-כלל שיעור המכורים להרואין הוא 0.2% מהאוכלוסייה שידוע, ועוד 0.2% שאינם ידועים.
חיים מהל: סדר גודל של 0.5%.
חיים מהל: אפשר להגיד שמכיוון שהאוכלוסייה במצוקה ועוני, יש יותר, אבל זה לא יעלה ל- 3%.
איוב קרא: מתכוונים גם לשימוש חד-פעמי.
כמאל אגבריה: כן, גם כדורים.
חיים מהל: אז צריך להגיד את זה.
כמאל אגבריה: כמעט בכל בית במזרח ירושלים יש משתמש.
חיים מהל: אני הייתי נזהר מלהגיד את זה, ואני ממליץ שיעשו סקר, זה מאוד חשוב.
איוב קרא: אם עובד סוציאלי אומר לך שבכל בית במזרח ירושלים יש משתמש---
קריאה: אבל הוא לא מדבר על הרואין.
כמאל אגבריה: גם אלכוהוליסטים, הכול.
חיים מהל: אני מסכים אתך על משתמשים בחשיש.
כמאל אגבריה: על זה אנחנו מדברים, לא על מכורים להרואין.
תיגריד באשיר: יש משפחות שיש בהן יותר ממכור אחד או שניים.
תיגריד באשיר: יש משפחות שיש בהן 4 או 5 מכורים.
חיים מהל: את זה אנחנו יודעים, אבל יש גם משפחות שאין בהן אף אחד.
תיגריד באשיר: לא אנחנו עשינו את המחקר הזה, אז אנחנו לא יודעים, אבל זה משהו שבאמת ראינו.
תיגריד באשיר: יש לנו 150 מטופלים, ושאלנו למה אנשים לא פונים אם התופעה כל-כך נפוצה.
תיגריד באשיר: חשבנו שאולי לא יודעים עלינו מספיק בקהילה, ולשם העלאת המודעות עשינו פרויקט של פרסום היחידה, פרסום השירותים שאנחנו נותנים, יצאנו לכל מיני מערכות בקהילה כמו קופות חולים, בתי-חולים, תחנות משטרה; התחלנו אפילו מלשכות הרווחה בקהילה כדי לעניין אותם ולספר להם על העבודה שלנו ועל הפרויקטים שאנחנו מפעילים.
איוב קרא: יש רתיעה להגיע לכאן, או בושה?
תיגריד באשיר: יש השערות, אבל אנחנו לא יכולים לדעת בוודאות.
תיגריד באשיר: יש אולי חוסר מודעות, הרבה מסתכלים עלינו כעל מוסד ששייך לעירייה.
חיים מהל: יש כאלה שהולכים למקומות פרטיים?
כמאל אגבריה: אל כריטאס קולטים---
תיגריד באשיר: הכנסייה הצרפתית בתחרות אתנו.
כמאל אגבריה: יש מרכז טיפול גם בעזרייה.
חיים מהל: הייתי שם פעם.
חיים מהל: הולכים לשם הרבה?
תיגריד באשיר: כן.
חיים מהל: אתם מפנים אנשים למתדון או לקהילות טיפוליות?
כמאל אגבריה: כן, גם.
תיגריד באשיר: אין הערכה, אבל אנחנו יודעים שהרבה מטופלים הולכים לשם משום שיש להם משאבים כספיים.
תיגריד באשיר: יש להם יותר כסף לתמוך באנשים.
תיגריד באשיר: לכן אנחנו בתחרות אתם.
חיים מהל: זו תחרות בריאה.
תיגריד באשיר: אני לא יכולה כל-כך להגיד שהיא בריאה כי מבחינה מקצועית זו רמה אחרת לגמרי, רמה שונה מהטיפול והשירות שאנחנו נותנים.
תיגריד באשיר: בהרבה מקרים הם מסתייעים בנו בהמשך טיפול במרכז יום או בטיפול פרטני.
תיגריד באשיר: כאן אנחנו עושים את החיבור החיובי שברמה של הטיפול אנחנו לוקחים, ואת העזרה הכספית הם נותנים.
תיגריד באשיר: ציינתי את פרויקט האיתור היזום של מתמכרים.
תיגריד באשיר: אחמד עטאם הוא מדריך טיפולי שעובד במרכז יום ואמור להצטרף לביקור היום.
תיגריד באשיר: הוא זה שהפעיל את הפרויקט.
תיגריד באשיר: הוא יצא למקומות שבהם יש מתמכרים וניסה להביא אותם לטיפול, לארגן אותם.
קריאה: יש תוכניות למתבגרים?
תיגריד באשיר: זו הבעיה במזרח ירושלים.