GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איוב קרא: היתה פניה מהרשות הפלשתינית אליך לגבי השיתוף פעולה בעניין המלחמה בנגע הסמים?
תגריד גאנם: לא, אבל שמעתי לאחרונה שיש איה שהוא קשר בין הרשות למלחמה בסמים לבין הרשות הפלשתינית.
חיים מהל: אני הייתי בקשר איתם עד לפני התחלת האינתיפדה, הייתי בקשר טוב, והיו פגישות משותפות ומחשבה להקים גם קהילה טיפולית ביריחו, ובסוף הכל קרס.
איוב קרא: את מרגישה שמאז האינתיפדה יש עליה של הכנסת סמים דרך הרשות הפלשתינית?
תגריד גאנם: אני לא יכולה להצביע על זה, אבל ברור שהיקף התופעה הוא ממש גבוה.
איוב קרא: יש מאיזור הרשות הפלשתינית לפה יש איזה בעיה, יותר מרגישים בזה, יש עליה בשיתוף פעולה בהעברת סמים?
תגריד גאנם: לא ממש אין לי מידע על זה ואני מנסה להתרחק שאנשים לא יתפסו אותי כי אני יותר מטפלת ופחות מתעסקת בפוליטיקה...
ואסל טאהא: רציתי רק לשאול את הגברת תגריד גאנם שאלה: בקשר לעיריית ירושלים, בקשר למזרח העיר, אין טיפול במיוחד בעניין הסמים, את היחידה שמטפלת בנגע הסמים בירושלים לא נוגעת בעניין הזה במזרח העיר?
תגריד גאנם: אני במזרח העיר.
תגריד גאנם: אנחנו יושבים במזרח העיר, יש יחידה שמטפלת וכוללת עובדים סוציאלים מומחים לטיפול בבעית הסמים.
תגריד גאנם: יש לנו מרכז יום שיקומי שהוא מכיל חמש עשרה מטופלים נקיים מסמים זאת אומרת מסיימים טיפול לשלושים איש תוך שנה שהיו מכורים לסמים ומשתקמים.
ואסל טאהא: רציתי לשאול: אחוז המשתמשים, אחוז האנשים שהשתמשו בסמים מכל הסוגים יש לכם סטטיסטיקה לגבי זה?
תגריד גאנם: לא, אין לנו אבל ידוע על תופעה שהיא ממש נפוצה, ידוע על שכונות מוכות סמים בירושלים.
תגריד גאנם: מדובר על שכונת א-טור שהיא ממש מוכה, הבעיה העיקרית בה היא בעית השימוש בסמים.
תגריד גאנם: גם קיים מרכז יום שיקומי שהוא משרת את אוכלוסיית מזרח ירושלים והוא מפוצץ-בדרך כלל יש בו חמישה עשר מטופלים זה להבדיל ממערב העיר שקיים שם עוד מרכז יום שהוא משרת את כל אוכלוסיית מערב ירושלים.
עאדל אבו ריא: אדוני היו"ר , הדברים שגברת תגריד גאנם אמרה נוגעים ללב.
עאדל אבו ריא: רק הגברת תגריד גאנם לא התיחסה לדבר אחד ויתכן שזה טבעי בגלל תפקידה: עיריית ירושלים היא בעלת המשאבים הגדולים ביותר מבחינת התקציבים והיא איננה מקצה את המשאבים הדרושים והראויים.
עאדל אבו ריא: אגודת "אל הילאל" פעלה ועדיין פועלת בחלק קטן ממזרח ירושלים על-ידי הסברה ואני יודע שהעירייה איננה נאותה להציב את התקציבים ולו טיפה בים ממה שדרוש.
עאדל אבו ריא: אני באמצעותך רוצה להתריע על הנושא הזה, העירייות כמו טירה וטייבה מפרישות סכומים בסכום מינימלי יותר ממה שעיריית ירושלים עושה.
עאדל אבו ריא: עיריית ירושלים יש לה כל כך הרבה מחלקות, הרבה תקציבים, הרבה ג'ובים אבל הנושא של מלחמה בסמים אני יודע שאין ואני מבקש לפתור את הגברת תגריד גאנם מהתשובה הזו.
עאדל אבו ריא: ואני מבקש לייחס את הדברים האלה אליי ולא אליה.
תגריד גאנם: מר עאדל אבו ריא מדבר על מניעה, על מניעה אני לא יכולה להתייחס, אני מתייחסת לטיפול אני כן חווה שהעירייה משתפת פעולה איתנו ומקצה משאבים לא שונים מאשר שאר המחלקות, נגיד במערב העיר, אבל לגבי מניעה אני ממש לא יכולה להתייחס.
חיים מהל: הרשות למלחמה בסמים מימנה שש עשרה מרכזי יום בארץ, בהדרגה זה עובר למשרד הרווחה, אנחנו שותפים קטנים היום, והמרכזים במזרח ירושלים במצב בדיוק כמו כל אחד אחר.
איאד זחאלקה: אנחנו לא מרגישים שאנחנו חלק מהעשיה בפועל של הטיפול בנגע הסמים לא המניעתי ולא הטיפולי...
איוב קרא: אני חשבתי לנכון לשתף אתכם כי אני חושב שאתם יכולים לעזור מאוד בעניין הזה במניעה: בהטפה במוסר בהכוונה...
נורית גרינשפן: אין תכנית מניעה במגזר הערבי שלא נכנס איש דת בבתי הספר.
איוב קרא: אני רוצה לומר לך שזה נגד הדת כל הדבר הזה והדת צריכה להילחם בתופעה הזו.
איוב קרא: ומאחר ויש לי הערכה גדולה אליו חשבתי שהוא ידע גם בסולם הערכים שידע להעביר את המסר שלו למי שצריך.
איאד זחאלקה: אני רק רוצה להעיר הערה קטנה.
איאד זחאלקה: ...
איאד זחאלקה: עושה הרבה מאמצים בכל הכיוונים לתרום לקידום האוכלוסייה הערבית והמגזר הערבי בכללותו, על כל גווניו.
איאד זחאלקה: אבל אנחנו צריכים להכיר: יש בתי דין שרעי ויש אגף גדול ששם יש גם מחלקה מוסלמית ושם יש את כל האימאמים וכל האלה שהמטיפים במסגדים.
איאד זחאלקה: שם באמת הם הצד שחי עם הצבור, מטיף במסגדים ואמור לעסוק בפעילות הדתית בקרב האוכלוסייה המוסלמית והערבית בכלל.
איאד זחאלקה: אנחנו כבתי דין שרעי אנחנו בתי דין, בתי משפט לצורך העניין, אנחנו דנים בתיקים ומטפלים באופן מאוד פורמלי בכל ההליכים שנגשים לבתי הדין שלנו ופחות עם הסביבה היום-יומית, זה כמו בתי דין רבניים אנחנו הצד המשפטי ולא הצד העשייתי.
איאד זחאלקה: אבל למרות זאת אנחנו מאוד שמחים שאנחנו משתתפים ואנחנו מאוד רוצים להביע דעה ועמדה בנושאים האלה.
ואסל טאהא: עניין הסמים זה עניין חוצה עדות, חוצה ערים וחוצה מדינות, זה עניין שדורש מכל אחד מאיתנו לשתף פעולה עם הזולת על מנת למנוע מחלה מסוכנת שגורמת להתפוררות של חברות שלמות, קל וחומר שאנחנו במצב מאוד קשה מדברים על דו-שיח בין הרשות לבין ממשלת ישראל.
ואסל טאהא: כדי לשתף פעולה במלחמה בסמים, כשהמאפיות הפלשתיניות והישראליות כבר חתמו מזמן על שלום ויש שיתוף פעולה, במאפיה יש שלום, אנשים שבאמת השכילו לדעת שבלי שיתוף פעולה לא יצליחו אבל השפויים עוד לא השכילו לדעת שבשיתוף פעולה יצליחו.
ואסל טאהא: אנחנו מקווים ששני הגורמים ישתפו פעולה עם הנושא הזה על מנת למנוע, גם שיתוף פעולה איזורי זה חשוב מאוד בעניין הזה מפני שהסם הזה מוברח מחוץ לארץ ורוב רובו מוברח מחוץ לארץ למדינת ישראל.
ואסל טאהא: ואיך מבריחים?
ואסל טאהא: ודאי דרך המכולות ודרך המים, בסופו של דבר שר לשעבר הבריח, לכן אני חושב שיש פה צורך לשתף פעולה, יש צורך להקצות משאבים למלחמה בסמים במיוחד בחברה הנגועה ביותר, ברבדים החלשים איפה שזה כבר משורש צריך לעקור אותו מהשורש, צריך לשתף פעולה, להקצות משאבים, לעשות הסברה, אפשר להעביר דרך מסגדים או מסיון אפשר להסביר בבתי הספר למשל אחת שתיכנס ותסביר לכל בתי הספר כיצד נלחמים בעובדה הזאת וזה חשוב מאוד.
ואסל טאהא: אני חושב שבלי הקצאת משאבים אי אפשר לזוז.
איוב קרא: נסכם את הדיון בכמה נושאים שנצטרך לקחת בחשבון, גם כוועדה וגם כנציגי משרדים שונים שצריכים לטפל בזה.
איוב קרא: ראשית כל אני אומר שנפנה לראשי המגזר הערבי, ראשי הרשויות לפעול מיד לשלוח רכזים לנושא הסמים והשתלמויות באופן דחוף על-פי הנחיות שרת החינוך כאמור להתחיל בכל בית ספר, חטיבת בינים או תיכון להיות רכז בנושא סמים, אחראי בית ספרי החל מספטמבר אלפיים וארבע, חוסר ההענות מדאיגה אותנו מאוד.
ואסל טאהא: בסופו של דבר ימנו, אחרי עשרים באוגוסט, מורים מתוך בתי הספר- - -
נורית גרינשפן: הם חייבים לעבור הכשרה מיוחדת לפני.
איוב קרא: לכן אנחנו נפנה לגורמים המשפיעים במגזר הערבי כדי שיפעילו את השפעתם לשלוח מיד אנשים להשתלמויות כדי שיהיו מוכנים לקראת שנת הלימודים הקרובה, זה דבר ראשון.
איוב קרא: אנחנו פונים אליכם, הרשות למלחמה בסמים, לאייש את כל המקומות שבהם צריך להיות מתאם, גם במחיר של חיבור רשויות לטובת העניין הזה.
איוב קרא: אם קבעתם, נגיד, מתחת לחמישים אלף אין תקן ואין מתאם אז שיחברו כמה רשויות ביחד שיהיו חמישים אלף.
חיים מהל: אני רק מבקש שלא תשכח בסיכום ממשרד הבריאות שבנושא הספציפי שאנחנו מדברים עליו, התאבדויות של בני נוער, אנחנו מחכים לעזרה בטיפול פסיכיאטרי לנוער בסמים.
איוב קרא: טוב, אנחנו פונים למשרד הבריאות לתאם תכנית פעולה בהקשר למקרה ההתאבדויות בכלל והשלכות של זה מנגע הסמים ושהדבר יטופל בעצם מבחינה תקציבית מבחינת גיבוי מערכתי על מנת שנוכל למזער את התופעה הזאת במקסימום שאפשר וזאת לאור הנתונים שהוצבו לפנינו מאוניברסיטת "דרבי".
איוב קרא: דבר אחרון, אנחנו פונים לעיריית ירושלים להקצות את כל המשאבים הראויים באופן פופורציוני לשאר הרשויות הראויות על-מנת לטפל בסוגיה הזאת שהיא מאוד קריטית במזרח העיר לרבות הפניית משאבים לכל הגורמים הפועלים בנושא הזה.
איוב קרא: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
איוב קרא: אנחנו נתחיל את הדיון בנושא החיילים, נושא צה"לי בעיקר, עישון סיגריות מסוג דמוי ג'וינט מהודו.
איוב קרא: זה מאד הפריע לי כשראיתי את הפרסום סביב הנושא, אחרי שאסרו בצה"ל את נושא עישון הנרגילות.
איוב קרא: לצערי הרב, תמיד מוצאים לקונות בחוק, ואנשים מוצאים פריצות כאלה ואחרות ולהמשיך ולעשן, להמשיך ולמצוא דברים שבעצם מביאים אסון עלינו.
איוב קרא: אנחנו עדים למצב של עוד פעם, שמידי יום נהרגים, אני לא קורא לזה מתים אלא נהרגים 27 איש מעישון סיגריות, והעישון הזה בעצם הסיבה למוות הזה ולרצח הזה שאנחנו בכל יום חווים אותו, ואני חושב, בראייה שלי העישון הזה שכל פעם ממציאים איזה חומר חדש, סוג חדש, ודבר חדש, אני באופן אישי לא יודע איך מגיעים לדברים האלה ומאיפה ממציאים את זה?
אורן גלעד: מטיילים בעולם.
איוב קרא: אני לא יודע.
איוב קרא: אני יכול להגיד לכם שמייבאים את זה, אבל מה מוצאים בדברים האלה בכל פעם?
איוב קרא: למה שלא יעשנו סיגריות?
אורן גלעד: הקונספציה של זה.
אורן גלעד: אני גם אוהב לעשן את כל זה, קונים את זה בבודדות, וזה כמו 25 סיגריות בלי פילטר.
ענת אייזיק: יש עוד דבר, שהוא שיקול משמעותי, וזה המחיר.
ענת אייזיק: 8 שקלים ל- 25 סיגריות, זה מאד זול.
אורן גלעד: חפיסה זולה מאד.
קריאה: קופסת סיגריות עולה היום בין 18 ל- 19 שקל.
איוב קרא: זה נראה כמו "ג'וינט".
קריאה: עוד יותר, זה ללכת ולעשות דבר - -
איוב קרא: כמה זמן לוקח לעשן את זה?
אורן גלעד: 350 שניות.
אורן גלעד: צריך לעשן את זה, כל עוד שיש בזה חומר.
ענת אייזיק: אחד הדברים שעושים את הסיגריה אפילו יותר מתוחכמת מסיגריה רגילה, קודם כל, משך העישון יותר ארוך מכמה סיבות.
ענת אייזיק: אחת מהן, כשאתה מחזיק אותה ביד, הבערה שלו פחות טובה ולכן צריך לקחת מה שנקרא "שאחטות", הרבה יותר עמוק והרבה יותר בפנים להחזיק את הבערה סביב הסיגריה.
ענת אייזיק: בגלל שלוקחים אותה יותר עמוק אז זה נכנס יותר לריאות.
ענת אייזיק: מעבר לזה שאתה יכול לראות שפילטר אין בסיגריה הזאת.
איוב קרא: זה עישון מסוכן.
ענת אייזיק: הרבה יותר מסוכן.
ענת אייזיק: שמתי לכם על השולחן מחקר - -
איוב קרא: כמה עולה חבילה כזו?
אורן גלעד: כל חפיסה עולה לי 5 שקלים פלוס מע"מ.
איוב קרא: לכמה זה יכול להספיק?
אורן גלעד: עד חודשיים, תלוי במשתמש.
אורן גלעד: אני לא מעשן אדוני היקר, אני לא נוגע בזה.
איוב קרא: אתה רק מוכר?
אורן גלעד: אני לא צריך לקרוא מחקרים על זה.
אורן גלעד: אין בזה שום שיקול כלכלי, אם אתם מחר תחליטו שאתם מעבירים חוק, אין לי בעיה עם זה כי זה ממש לא מה שמחזיק לי את המזנון.
אורן גלעד: פשוט שפגשתי את זה בכל מקום אחר, אז אם יש לכולם - -
איוב קרא: זאת אומרת שזה קיים בכל המזנונים?
אורן גלעד: אני מזמין את אדוני היקר, לפסטיבל ה"בומבמלה", שיתקיים במקומות כמו: חוף ניצנים, או בגנים באזור הצפון, או ב"גני בראשית", אתה יכול לראות ש"מעיפים" את זה שם במחיר של חמישה שקלים, במחיר היכרות, ואת אותם חיילים שהם הלקוחות היומיומיים שלי, אני פוגש שם כשהם מעשנים את זה.
איוב קרא: האם זה מאושר ליבוא?
אורן גלעד: יש שם של יבואן, המכס שולם וגם יש אזהרה של משרד הבריאות על הקופסה.
אורן גלעד: כל חברה שעוסקת במזון, רושמת אזהרה.
אורן גלעד: ואני לא רואה - -
קריאה: החוק אומר שכל חברה שעוסקת בטבק רושמת אזהרה.
איוב קרא: זה מטעמים שונים.
אורן גלעד: אני בטעמים לא נוגע, מסיבה אחת, זה על הגבול דק הן בחוקיות והן בנושא של מזון רעיל או משהו כזה, אני לא זוכר בדיוק את ההגדרה - -
איוב קרא: אם זה בריח של תפוח?
אורן גלעד: לא, את אלה אני לא אביא.
אורן גלעד: לא לכל דבר שלא לפי החוק אני כתבתי לך.
אורן גלעד: אני גם לא מוכר כלל סיגריות לנערים, עד היום אין לזה חוק, אני לא יודע, אבל אני אישית לא מוכר.
איוב קרא: אבל יש.
אורן גלעד: אז לנושא הטעמים אני מביא, שמעתי שיש כמה טעמים שמסתובבים בארץ, אני לא יודע.
איוב קרא: אנחנו ניתן לקצין המשטרה הצבאית, שאולי שיעדכן אותנו.
נתי בר נתן: אנחנו בלשכת מפקד מצ"ח מרכז, למדנו את זה פחות או יותר מהפרסום בעיתון.
נתי בר נתן: בכל מסיבה יש טרנד אחר ועכשיו זה הטרנד, כפי שציינת אדוני היושב ראש בהתחלה.
נתי בר נתן: בצבא יש פקודת מטכ"ל, שמגדירה את ההגבלה בתחום העישון, במקומות ציבוריים, במקומות אחרים ומינואר 2003, תוקן הנושא של הנרגילות, שנאסר לשימוש בתוך בסיסי צה"ל, כחלק מאכיפת המשמעת.
נתי בר נתן: כל עוד זה מותר בחוק, זה קצת בעייתי לתקוף זאת.
נתי בר נתן: אנחנו לא ביצענו שום מחקר על שימוש בקרב חיילים, אני לפחות לא יודע על מחקר בשימוש ב- "בי.
נתי בר נתן: זי", למרות שיש היום כל מיני טרנדים של גלגול סיגריות וטבק.
איוב קרא: כשהצבא רואה מישהו בתוך הבסיס מעשן דבר כזה, האם זה חוקי או לא?
איוב קרא: איך מסתכלים על זה?
נתי בר נתן: אני לא שמעתי שנתקלו בענין הזה, לא כתופעה.
איוב קרא: אני מדבר כמסגרת, אם אתה רואה חייל עומד בצד ומעשן.
נתי בר נתן: זה נראה מוזר, זה עשוי לשמש אותנו ברמה המודיעינית, שחייל יכול לספר לנו על חייל אחר שמחזיק דבר כזה ביד, והוא לא מבין מה זה.
איוב קרא: אבל אתה גם לא יכול לדעת אף פעם אם זה מעשן את זה אם זה בעית סמים, זה מטעה אם זה מאות אפילו לא קצת.
נתי בר נתן: זו הבעיה.
נתי בר נתן: בהיבט של החזות של המוצר ולא בהיבט, אבל לפחות לפי ההגדרה זה מטעה.
אורן גלעד: אני יכול לספר לך על עצמי, אדוני היושב ראש, לא היית צריך חוק לפני שנה וחצי.
אורן גלעד: אני מנהל את העסק שלי כבר ארבע שנים, ובגלל ש- 99% מהלקוחות שלי הם חיילים, אז אני בונה את העסק לאט, ואני גם לא אכרות את הענף שאני יושב עליו, ולכן נוצר גם קשר טוב עם המפקדים שנמצאים שם.
אורן גלעד: לפני שלוש שנים חשבתי שזה נחמד שחיילים קצת יברחו מהמסגרת, ושמתי שם שטיחים וכריות על הרצפה, כדי שיהיה אפקט כזה נחמד.
איוב קרא: באיזה מקום נמצא?
אורן גלעד: בבסיס צה"ל בכניסה לשכם.
איוב קרא: איך אתה מגיע לשם?
אורן גלעד: אני גר באלון מורה, שבע דקות נסיעה.
איוב קרא: משום מה, לא חשבתי שיש לך זיהוי עם אלון מורה.
אורן גלעד: אם היו יודעים שאני מרומן 17, לא היו נותנים לי להכנס לשם.
אורן גלעד: בכל מקרה, אני אומר על הקשרים הטובים שנוצרו לי עם המפקדים ואני גם אמרתי את זה קודם ליעל, שלא לכל דבר צריך שיהיה חוק במדינה, זה גם ענין של איזה חינוך קבלת בבית.
אורן גלעד: הגעתי לרס"ר הנחמד ואמרתי לו שיש לי רעיון ומה דעתו על זה שאני אביא פינה נחמדה, והוא אמר לי: אל תחשוב על זה אפילו.
איוב קרא: אתה נמצא מחוץ לבסיס?
אלון גלעד: כן, בכניסה ליד ה- ש"ג.
אלון גלעד: אז לא היה לזה חוק ויכולתי כמובן להתעלם מהכל ולהגיד שאני חושב נטו מסחר, אבל זה לא עובד ככה.
אלון גלעד: זה מדהים להגיד, שהפרסום גרם להתעניינות הרבה יותר גדולה, מאשר ביום יום.
אלון גלעד: הסקרנות גברה ממש יום אחרי שדובר צה"ל דיבר על זה, והיתה איזו כתבה במעריב.
אלון גלעד: אם אני אדע שזה יוצר רושם רע מבחינת החיילים, אני הראשון שאוריד את זה מהמדפים, זו באמת לא שאלה אפילו.
אלון גלעד: אבל, עכשיו אם השאלה היא בנושא בריאות, זה כבר רבותי לא התחום שלי.
אלון גלעד: אנשים אצלי מעשנים, ואני מדבר על ממוצע של כמעט כל חייל וחצי, מעשנים סיגריות.
אלון גלעד: הדבר הזה מדאיג הרבה יותר ב- בי.
אלון גלעד: זי, עם כל מה שמשתמע מזה.
איוב קרא: הם באים אליך ויושבים על הרצפה?
אלון גלעד: לא יושבים, מה פתאום?
אלון גלעד: אני דברתי על הרעיון והוא שלל את זה על הסף.
אלון גלעד: יש לי ספות שיוכלו לנוח בכיף.
אלון גלעד: לא יושבים על זה, זה לא נרגילה, נרגילה זה הקבוצתיות.
איוב קרא: בתוך הבסיס מעשנים את זה?
אורן גלעד: כן, מעשנים את זה.
נתי בר נתן: קודם כל אני שמח שאותו רס"ר אמר, "שכח מזה".
נתי בר נתן: כשבאת למסיבה בפסטיבל ה-"בומבמלה" בראשית, איך אתה יודע שדווקא חיילים באים אילך?
אורן גלעד: אתה פוגש אותם.
נתי בר נתן: אבל אתה יכול ליחס יותר לחיילים את השימוש בסיגריה הזו מאשר לבני נוער.
אורן גלעד: אני לא רוצה להתחייב, אבל בפסטיבל הראשון שזה היה ב"בראשית", כשמכרו את זה בחמישה שקלים, כל המי ומי באו ולא ספציפית חיילים.
אורן גלעד: וזה אותו פסוק שאנחנו מכירים על נושא של "מים גנובים ימתקו", על הגבול הדק הזה, כמה אפשר ללכת כמו שאדוני היושב ראש אמר.
אורן גלעד: כמה דק עוד יכולים ללכת על הגבול הזה.
אורן גלעד: אני לא ראיתי בזה אז בעיה, להביא את זה, כי ראיתי את זה בפסטיבלים וזה אומר שמישהו כמובן הכיר את זה, בפסטיבלים שכמובן גם אנשי רוקי נמצאים שם הן להגן עלינו והן גם לבלות, ואז או שבררתי שאין עם זה בעיה, אז הבאתי את זה.
אורן גלעד: אבל היום, אני אומר שוב אם זה יצור כזאת בעיה, אני לא יודע לגבי אנשים אחרים, לגבי אני יודע שזה לא יהיה המדף יותר.
ריקי צימר: אני רוצה לומר, שאנחנו עוסקים בחמרים אסורים לפי החוק, ולגבי התופעה של השימוש בנרגילות, היום הרשות תומכת במחקר שנערך על ידי בחורה, לגבי התופעה החברתית של השימוש בנרגילות.
ריקי צימר: ואנחנו יודעים שגם השימוש בנרגילות שהחבר'ה היום משתמשים, זה ענין כמו שאמרת של קונספציה, של קפיצה, של החלפת חומרים ולאו דווקא את החומרים הרגילים אלא לפעמים משתמשים באלכוהול ובסמים, אנחנו לא יודעים.
ריקי צימר: אבל, עדיין בעצם אין לנו מחקר שבודק את הנזק של הנרגילות.
ריקי צימר: כנ"ל לגבי הנושא הזה, ששמענו עליו ממך, שבעצם אנחנו קוראים ושומעים על הנזקים בתוך הממ"רים, הנושא הזה עדיין לא נבדק על ידי משרד הבריאות, ולגבי יצור חומרים אז השאלה היא באמת שאלה מאד מהותית, אני חושבת שהיא חינוכית ערכית, שאולי אפילו צריכה לקום ועדה ולחשוב בכלל לגבי השימוש בחומרים, ועד כמה ניתן לה לאסור את החומרים ועד כמה תתגלה, כמו שאמרת, מים גנובים ימתקו.
ריקי צימר: זאת אומרת, זה בהחלט כבודך אמר שהענין של הגבול הדק הוא פה מאד חשוב.
ריקי צימר: אין ספק שהסיגריות האלה - -
איוב קרא: זה באותיות הינדיות?
ריקי צימר: אנחנו לא יודעים בכלל מי עושה אותם, איך, ומאלו חומרים, וגם הקונוטציה הזו של הג'וינט פה בסיגריה הם מאד דתיות.
ריקי צימר: אבל זה לא נבדק עדיין.
איוב קרא: אפשר להגיד את זה על כל משטר הסיגריות הרגילות?
ריקי צימר: ממש לא.
איוב קרא: שם עשו מחקר מפה ועד הודעה חדשה.
ריקי צימר: אנחנו כבר חמישים שנה יודעים בדיוק מה מכילות מה עושות הסיגריות הרגילות.
ריקי צימר: והמחקר שחילקתי בתחילת הישיבה הוא לדעתי, אמנם משרד הבריאות לא עשה מחקר, אבל אנחנו לא נחכה שמשרד הבריאות יעשה מחקר כדי להגיד שCDC (Center for the Dis-Control) באטלנטה ארצות הברית בדק את הבידי.
ריקי צימר: יש פה אלפי מחקרים שנעשו על הבידי וכולם אומרים שמה שיש ב- "בי.
ריקי צימר: זי", הוא הרבה יותר מסוכן ממה שיש בסיגריות, מבחינת יתרן, ומבחינת ניקוטין, ומבחינת חומרים מסרטנים.
ריקי צימר: האמת גלויה פה במאמר כתוב ואנחנו יכולים לספק לכם, לועדה, לכבודו את המקורות של המחקרים האלה, אין פה סימני שאלה בכלל, ההלם שבציבור זה ברור מפני שזה דבר חדש, לא יודעים איך לאכול אותו, תשמעו, אני מבינה למה זה טרנד.
ריקי צימר: זה חמוד, זה קטן, זה נראה לא מזיק, זה שוקל פחות מסיגריה ובדרך כלל גם צבעוני, יש את זה בריחות של פירות, על העיקרון שדיברנו עליו, זה מאד מפתה.
ריקי צימר: למה אני פוחדת מהדבר הזה?
ריקי צימר: כי הוא נראה לא מאיים.
ריקי צימר: הוא נראה לא מאיים הוא נראה כמו משחק כזה קטן שאפשר להחזיק מעבר לזה שזה ג'וינט זה בכלל לא על הקטע, וכל מי שנרתע למשל מהריח של הסיגריות, לא צריך להירתע יותר.
ריקי צימר: בבקשה, יש לו סיגריה בריחות.
ריקי צימר: ותקראו טוב, הכל נמצא כאן.
ריקי צימר: יש פה יותר עיטרן מסגריה רגילה פי 5.
ריקי צימר: יש כאן יותר ניקוטין בריכוז במקום 14.9 בסיגריה רגילה, יש פה 21.2.
ריקי צימר: רמת הניקוטין בדם לאחר סיגריה אחת 26 מק"ג, לעומת 18.6 מק"ג, יש חומרים מסרטנים, פנול, אסטרנול, והחומר המסרטן בנזירן, הרבה יותר מאשר בסיגריות רגילות.
ריקי צימר: אני בדקתי אפילו קשר.
ריקי צימר: זה מאד מסוכן.
ריקי צימר: למה עושים את זה.
רחל נויבאור: אני רוצה להוסיף לגבי מה שקורה, אני חושבת שמה שקורה עם כל הדברים הטבעיים, שאנחנו גם כן קונים בבתי מרקחת.
רחל נויבאור: והאמהות קונות, ואנשים אחרים צורכים תרופות רגילות, וכל מיני תרופות מעשבים.
רחל נויבאור: העניין הוא שאנשים מתרשמים ממה שעושה רושם בריא, כי אומרים לך שזה טבעי.
רחל נויבאור: אבל אנחנו יודעים שגם החשיש הוא טבעי, ואנשים לא יודעים לשים את הגבול הדק.
רחל נויבאור: אולי משרד הבריאות צריך לשים איזה שהיא חותמת אחרת על הדברים הטבעיים, שעוברים את הבדיקה והם באמת מזכירים בריאות, והדברים הטבעיים במרכאות, שהם הדבר הכי גרוע שבגרוע.
רחל נויבאור: עם כל הפיקוח שיש לנו.
רחל נויבאור: פה יש איזה שהוא מילכוד, שאני רואה גם את עצמי נופלת בו, עם כל החכמה ועם כל הידע אני יכולה להכנס לחנות טבע או לבית מרקחת וגם ולהתרשם.
רחל נויבאור: כי אתה כבר לא יודע, אתה מתבלבל אומרים לך זה חומרים הסינטטיים של התרופות זה לא טוב, כדאי היום להיות טבעוני, ואתה הולך לשם פתאום יכולים להגיע לכל מיני דברים שאתה לא מבין מה אתה קונה אפילו.
רחל נויבאור: יש איזושהי עמימות בחוק או אולי בפיקוח, אני לא מתמצאת בזה, חייבים לעקוב - -
ריקי צימר: אם מותר לי רק להגיב, החינוך יכול להתמודד עם זה.
ענת אייזיק: הנסיון שלנו עם סיגריות, כשדיברנו עם הילדים, הסברנו והשקענו כספים רבים, לא עזר כמעט כלום.
ענת אייזיק: ברגע שיצא חוק והיתה אכיפה, פתאום היה שינוי.
איוב קרא: איזה חוק?
ענת אייזיק: הגבלת עישון הסיגריות במקומות ציבוריים, פתאום יש פחות מעשנים, פחות הורים מעשנים, פחות ילדים מעשנים.
איוב קרא: האם איסור מכירת סיגריות עם ניקוטין, החומר הממכר, יכול להואיל?
ענת אייזיק: עד גיל 18.
איוב קרא: יכול להיות שנגביל את זה ל- 18.
איוב קרא: אני הולך להגיש הצעה כללית.
איוב קרא: אני מדבר על ניקוטין, החומר הממכר.
ענת אייזיק: הסיגריות באות עם הניקוטין ועוד מגבירים את זה.
איוב קרא: אני מדבר על ההגברה, למה הם מגבירים כדי שיתמכרו?
איוב קרא: עכשיו, אם אנחנו אוסרים בחקיקה, שחברות הסיגריות לא יגבירו את החומר הממכר?
ענת אייזיק: יש מספיק ניקוטין שמשתחרר גם ככה, אז הוא לא יתמכר בשנתיים, אלא הוא יתמכר בשלוש שנים.
ענת אייזיק: מי יבדוק את זה?
איוב קרא: המערכת תמצא מי שיבדוק את זה, אבל יותר קל מאשר לאסור עישון סיגריות בצורה זו או אחרת.
איוב קרא: זה יותר קל, יש פקחים, יש אנשים של המשרד למסחר ותעשיה שיבדקו את זה.
ענת אייזיק: אתה בעצם חותך את הניקוטין פחות או יותר, עדיין יש לו 3,999 חומרים אחרים.
איוב קרא: אני מדבר על החומר שמוסיפים אותו לסיגריות.
איוב קרא: אני בעד להיות כזה פנאטי, כשאני אומר הסיגריות הוציאו ממנו את הניקוטין.
איוב קרא: אבל יש כאלה - -
אורן גלעד: למה לא?
איוב קרא: לכל דבר יש חומר ממכר, טבעי.
איוב קרא: על זה אני לא הולך להתווכח, אני מתווכח על זה שמוסיפים כדי שיתמכרו, וזה אסור.
איוב קרא: זכותו לעשן טבק, - -
אורן גלעד: אתה תמצא מי שיעשה את ההליכים בחומר ממכר?
איוב קרא: אז שיבדקו את הסיגריות שמיבאים.
איוב קרא: אם מיבאים סיגריות לארץ מוסיפים עליהם חומר ממכר, ואז למה, כדי שהאנשים האלה יגבירו את התלות שלהם בסיגריות.
אורן גלעד: אבל גם כבוד היושב ראש יודע וגם אני יודע, שמזה החברות האלה מתפרנסות, על ידי כך אתה מגיע - -
איוב קרא: אבל החברות האלה גם לא איכפת להם שימותו כל 27 איש מעישון רגיל, ופסיבי.
איוב קרא: אז גם את זה צריך לזכור.
איוב קרא: זה מדהים כשאתה רואה את הדברים האלה אתה לא יכול להשאר אדיש.
ענת אייזיק: החוק הזה נשמע לי יפה, אבל הבעיה שלך יכולה להיות זה ענין של התחכמה לך, השבוח הגנטי.
ענת אייזיק: מה שהם עושים הם כל הזמן מגדלים עלים שמכילים יותר ויותר ניקוטין.
ענת אייזיק: היום העלים לא דומים למה שהיה לפני כן.
איוב קרא: אני מוכן לקבל כל טבק שהוא בצורה טבעית, אבל לא שיוסיפו על זה חומר כימי ממכר.
איוב קרא: זו לדעתי יותר הבעיה של ההתמכרויות, והפגיעה הבריאותית.
ענת אייזיק: יכולה להיות רק בעיה אחת מזה, אני מנסה לחשוב בראש של חברות הטבק שהם לא ישתמשו בזה כגימיק פרסומי אחר כך.
ענת אייזיק: שיכתבו על הקופסאות שלנו, ללא תוספות ממכרות, הם יהפכו את זה, הרי הם כל הזמן עושים לנו תרגילים.
איוב קרא: אין לזה סוף.
איוב קרא: אתם צריכים לדעת דבר אחד, אנחנו במדינה דמוקרטית ואי אפשר לאסור דבר, אתה רוצה למזער את הנזק ושהאנשים יהיו תלויים בזה כמה שפחות.
איוב קרא: אני לא יודע מה הם יעשו, הרי תמיד יש אין סוף התחכמויות בכל דבר, אבל אם אני יכול להביא למצב להקשות עליהם את החיים, בזה שאנשים לא יתמכרו, ולא יוסיפו חומר.
איוב קרא: החומר הזה המיניגרם אני לא יודע כמה הם מוסיפים לטבק, לדעתי הוא יכול להיות שבגלל זה, אנשים יוכלו להיגמל גם יותר מהסיגריות, אני לא יודע כמה, אבל יכול להיות שמזה ירד 10% 50%, אני לא יודע בדיוק, אבל זה כבר משהו.
ריקי צימר: לא 50%, אני חושבת שהרבה פחות.
איוב קרא: בסדר, אני אומר הצלת נפש הצלת עולם ומלואו.
איוב קרא: זה אפשרי, ואיזה רעיון שיכול לעשות משהו, כדי שנוכל למזער את המצב כשאנחנו מקבלים כל שנה את הדיווחים הללו, שמרגיזים, אין דין ואין דיין.
איוב קרא: כשיש פיגוע ונהרג בו אדם אחד, אז כל המדינה מזועזעת, פה 27 איש כל יום נהרגים בגלל סיבות עישון ואף אחד לא איכפת לו.
איוב קרא: זה משהו צריך לקרות, אז זה רעיון אנחנו מקבלים רעיונות אנחנו מנסים להביא את זה לחקיקה, אנחנו גם בענין הזה הייתי רוצה לשמוע אולי מהצבא איזה רעיון לגבי איך אנחנו אוכפים כדי שלא הדבר הזה.
ענת אייזיק: מה בעצם הבעיה?
ענת אייזיק: האם זה לא מוסדר כמו טבק?
ענת אייזיק: ולמה בעצם לא חל האיסור בחוקים של הצבא, בנרגילות?
נתי בר נתן: כמו שאמרתי, הנושא עלה לפני כל דרג תוך כדי הפרסום, אבל אנחנו כיחידה אוכפת חוק, למדנו על זה כמשהו בעיתי.
נתי בר נתן: כל אחד מוסיף על זה איזה שהוא טרנד חדש.
נתי בר נתן: עכשיו, הנרגילות היה בזה יותר אלמנט משמעתי, שרואים כמו שתואר קודם, חבורה של חיילים והם במדים יושבים ובחברותה שואפים מהנרגילה, וזה לא פסול, אבל במקומות מסוימים זה בסדר אבל לא חייל שלובש מדים, עושה את זה בתוך מחנה, בתפקיד.
קריאה: זה לא פחות גרוע.
נתי בר נתן: אני לא מתנצל, אני פחות מבין בזה, אבל אפשר למשל, בהמשך להצעה של היושב ראש, מדובר במעשה של בכלל כל אמצעי עישון ללא מסמרים בכלל, הכרתי את זה לגבי דברים שהם ללא מסמר.
נתי בר נתן: אני חושב שאולי זה יעבור אפילו עוד יותר מהר מאשר הענין של רמת, אז יגידו עכשיו, או.
נתי בר נתן: קי, אז עכשיו יעשו את זה בסיגריות, אז יגבילו את הרמה של העטרן, או כל דבר אחר, זה עומד באיזה שהוא סטנדרט.
נתי בר נתן: כל שאר הדברים לצבא אין בעיה לאכוף, אם יש איזו מגבלה נלך למפקדים, וכל שניים יקנסו, אבל המפקדים אוכפים היום את האיסור של הנרגילות, ואוכפים אותם כמו איסור של שתיית משקאות חריפים בתוך הצבא, וכמובן כל הדברים האחרים, של התנהלות חיילים, אם יכולים שגם את הנושא הזה, אבל שוב פעם צריך להכנס לכל נישה, אז לא יהיה זה, מחר יהיה בצבע אחר, בצורה אחרת, וכל פעם, הנרגילה זה דבר שהוא בולט, מול הדבר הקטנצ'יק הזה שנכנס לתוך תא.
ענת אייזיק: אז אולי צריך למצוא איזה שהם כללים.
איוב קרא: אני אגיד לך, תוך כדי הסיפור שלו, אז אולי חשבתי להמליץ לצבא בהערה פנימית שהחיילים לא יעשנו סיגריות אלא עם פילטר.
איוב קרא: האם זה יכול להשמע טוב - -
נתי בר נתן: יש פה את האיסור על עישון של חייל או עובד צה"ל במקום ציבורי, לא יחזיקו חייל או עובד צה"ל במקום ציבורי סיגריה או כלי דולק אחר, חל איסור על הכנסת נרגילה בתחומי בסיסי צה"ל.
קריאה: מה לגבי הסיגריות הרגילות?
נתי בר נתן: בצבא זה בדיוק כמו שהחוק קובע.
קריאה: כמו החוק האזרחי?
איוב קרא: אם מוסיפים לזה "חל איסור לעשן סיגריות ללא פילטר"?
נתי בר נתן: אני חושב ש"סנט מוריס" ו"דובק" יקבלו תעודת כשרות למכור סיגריות.
איוב קרא: הרי בסופו של דבר אנחנו צריכים למזער את הנזקים הבריאותיים שאנשים לא מודעים, בוודאי לא מודעים.
איוב קרא: או יתמכרו ולא, אנחנו מנסים בעצם להביא למצב שאנשים, זה פחות נזק, אם יש פילטר.
נתי בר נתן: אני חושב שיש בעיה.
נתי בר נתן: אנחנו עובדים לא מעט בנושא של החינוך, הרי החייל לא מגיע לצבא ופתאום הוא נתקל בדבר הזה, נכון שהם מכירים את הנתונים אבל גם את הסמים הם ידעו לפני הצבא.
נתי בר נתן: מה נעשה עם החיילים בחופשות, ומה נעשה אז?
איוב קרא: השאלה היא איך אנחנו מתמודדים עם הבעיה הזאת, חייבים למצוא איזה סידור לבעיה הזאת.
איוב קרא: אני חושב שנמליץ לבדוק את ולהכניס לפקודת העישון שלו את הנקודות שאתם מוסיפים שסיגריות יעשנו אך ורק עם פילטר.
איוב קרא: כי אתה לא יכול, אם אתה תחשוב על משהו אחר, תברר, זה אסור לו לעשן.
נתי בר נתן: בצבא אין בעיה להעביר את זה, כמו קיבלו את ההחלטה על הנרגילה, שיש פקודה לנרגילות, שלא מעשנים.
איוב קרא: כן, אבל כל פעם הם מתחכמים.