GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמי כהן: יש עלייה דרמטית באכיפה.
שמי כהן: אני מוכן להגיד לך גם בדיונים של הפרקליטות בהיבט של הגשת כתב אישום, למשל ב-2002 הוגשו 808 כתבי אישום על תיקי סמים.
שמי כהן: ב-2003 כבר עלינו ל-968 תיקים.
שמי כהן: זו עלייה דרסטית.
שמי כהן: זה משקף מדיניות.
שמי כהן: יש לנו עלייה בצבא בתחום של השימוש בסמים המסוכנים בתחום של ההירואין, הקוקאין.
שמי כהן: זה לא בגלל שזה משקף עלייה, אלא בגלל שאנחנו הצלחנו לטפל בזה.
שמי כהן: ב-2003 טיפלנו באופן אינטנסיבי בנושא הסחר והברחות הסמים.
שמי כהן: יש לנו עוד הרבה מה לעשות.
איוב קרא: כמה מתוך ה-968 יש תיקי סחר בסמים לא בשימוש?
שמי כהן: משהו כמו 10% זה תיקי הברחות, 20% תיקי סחר בסמים.
איוב קרא: ברשותך, בהקשר להברחות הללו האם יש כל הזמן כוונה ללכוד חיילים במתן מידע מודיעני לאוייב בתמורה לקבל כמויות של סמים?
איוב קרא: אתם מרגישים עלייה.
שמי כהן: פה צריך לזכור שמטפלים שלושה גופים, השירות, שאני לא יכול לדבר בשמם, משטרת ישראל ואנחנו.
שמי כהן: ב-2003 הצבתי כצי"ח מרכזי ליחידת מצ"ח, ליחידה המרכזית שלנו לאמל"ח, התחלנו לטפל באופן אינטנסיבי במעורבות חיילי צה"ל בנושא ההברחות.
שמי כהן: ברור לנו שני דברים.
שמי כהן: אחד שיש פוטנציאל בתחום הברחות סמים בזליגה של מידע ביטחוני.
שמי כהן: ראה הסיפור של עומר - התביעה סיימה את ראיותיה, והוא כרגע בפני מערכת ההגנה.
שמי כהן: הפוטנציאל קיים.
שמי כהן: אם תרצה שארחיב, אסביר למה הוא קיים.
שמי כהן: זה דבר אחד שברור לנו.
איוב קרא: זה מפחיד.
שמי כהן: הדבר השני שברור שמי שנמצא על גבול הבט"ש זה חיילי צה"ל.
שמי כהן: כשזולג מידע או זולגים סמים זה מעיד על פרצות בתחום היכולת למגן את גבולות המדינה.
שמי כהן: חלק זה פרצות שצריך לטפל בהן.
שמי כהן: וחלק לצערי מתאפיינים מזה שיש שיתוף פעולה ברמה כזו או אחרת בין אלה שנמצאים על גבול הבט"ש, קרי חיילי צה"ל.
שמי כהן: אני לא רוצה לחלוטין להכפיש אוכלוסיות או לציין יחידות, אבל אנחנו יודעים שהתופעה הזאת קיימת לצערי.
שמי כהן: ב-2003 התחלנו לטפל בה באופן משמעותי וכלל שאתה נוגע בזה אתה נחשף ליותר פרשיות.
שמי כהן: אני מקווה שנצליח להביא אותן לידי מיצוי, גם בצפון וגם בדרום.
איוב קרא: האם זה נכון שבעיקר ביחידות קרביות קורות כל ההברחות הללו?
שמי כהן: רק חיילים קרביים יושבים על גבול הבט"ש.
שמי כהן: כולם חבר'ה טובים ביותר.
שמי כהן: על ציר פילדלפיה הם נלחמים יום יום.
שמי כהן: באמת, יום יום.
שמי כהן: שם יש מלחמה.
שמי כהן: ובוודאי יש גם תופעות פליליות.
שמי כהן: בשנת 2003 היקף התפיסות של סמים שנתפסו על גבול מצרים היו דרמטית הרבה יותר גבוה ממה שהיה ב-2000 שנים אחורה.
שמי כהן: למה?
שמי כהן: כי מפקד אוגדה 80 החליט לטפל בזה.
שמי כהן: הכניסו שם כמה פלוגות של מג"ב שהכפיפו אותם לאוגדה הצה"לית, וראה זה פלא.
שמי כהן: התחילו לסכל.
שמי כהן: הסיכול שם הוא באמת משמעותית יותר גבוהה ממה שהיה ב-2002.
שמי כהן: זה פחות גמלים שנכנסים עם טונות של סמים לארץ.
שמי כהן: זה פחות נערות ליווי שנכנסות לארץ, וזה פחות טבק שנכנס לארץ.
שמי כהן: בגבול לבנון, הגבול שם הרבה יותר חזק, הרבה יותר מאובטח, שם אין שום בעיה בשלוש וחצי דקות לזרוק סם ולזרוק כסף.
שמי כהן: מגיעים לנקודה מסויימת על הגדר, זורקים כסף, מקבלים סמים, ותוך דקה וחצי הוא נעלם מהשטח עם כמה קילו סם.
שמי כהן: ושם הרבה יותר קשה להפליל.
איוב קרא: למרות שהמשטרה אומרת שם ש-90% מהכמויות שמתכוונים להבריח - מצליחים.
שמי כהן: הם בעיקר מתכוונים לרג'ה.
שמי כהן: שם אתה מכיר את הבעיה.
איוב קרא: זאת אומרת 10% מההברחות אלה מיחידות שדה?
איוב קרא: יחידות קרביות.
שמי כהן: אלו חיילים שמעורבים ברמה כזו או אחרת בנושא סמים.
שמי כהן: כשאני אומר מעורבים צריך לזכור שיש מעורבות ברמה של לנקות את השטח.
איוב קרא: בדרך כלל מעורבים בזה מפקדים.
שמי כהן: לא.
שמי כהן: חיילים.
שמי כהן: עומר זו תופעה חריגה שבחריגות.
שמי כהן: מעורבות אחת יכולה להיות ברמה של לתת דיווח, למשל מתי סיורי הבט"ש יצאו.
שמי כהן: מעורבות שנייה זה בפועל, להביא את המבריח.
שמי כהן: מעורבות שלישית יכולה להיות – זה לקחת את הסמים מהגדר ולהוציא אותם החוצה.
שמי כהן: סוג מעורבות אחר – זה לעשות את ההברחה בפועל.
שמי כהן: אנחנו חושבים שביצוע הברחות על ידי חיילים זה המצב הפחות - - -
איוב קרא: כשאנחנו מדברים על 968 כתבי אישום שהוגשו, כבר היו תוצאות מבחינה משפטית?
איוב קרא: איזה ענישה יש?
שמי כהן: אני לא יודע מה רמת הענישה, אבל היא חמורה.
שמי כהן: אני אוכל לבדוק ולהגיד לכם.
איוב קרא: ב-2002 אם יש.
איוב קרא: האם רמת הענישה היא פרופורציונית?
איוב קרא: אני מבין שחלק הולכים לאזרחות.
איוב קרא: אני רוצה לדעת על מה אנחנו מדברים פה מבחינת ענישה.
איוב קרא: כי אני מעלה להצבעה כבר בשבועות הקרובים עונש מינימום לסוחרי סמים של חמש שנים.
איוב קרא: אני רוצה לדעת על מה מדברים.
שמי כהן: אני לא יודע להגיד מה הממוצע שמקבלים.
שמי כהן: אני אגיד את התחושה.
שמי כהן: התחושה היא שמקבלים עונשים מאוד חמורים.
אורי אסטליין: יש סילוק מהצבא כתוצאה מזה?
שמי כהן: כל משתמש שנתפס מעבר לחמישה שימושים, נניח שעצרנו אותו, הוא מדווח שהוא עישן שש פעמים, חמש עשרה פעמים, מעבר לחמישה שימושים הוא עולה לוועדה בבקו"ם שבוחנת את המשך השירות שלו בצבא.
שמי כהן: זה לא נתון לפרשנות, זאת הנחייה, זאת מדיניות.
חנה דולב: זאת אומרת שהוא לא מדווח.
שמי כהן: הכל תלוי באינדיקציה של החקירה שלנו.
שמי כהן: אם הוא הודה בחמישה שימושים, אנחנו מעלים אותו ישירות לוועדה בבקו"ם תוך כדי המאסר שלו.
שמי כהן: בבקו"ם למשל יש עלייה בהיקף החיילים שאנחנו פוטרים אותם משירות צבאי.
שמי כהן: אנחנו לא מאפשרים להם להמשיך ולשרת.
שמי כהן: זה לא מקרי, זאת מדיניות.
שמי כהן: אם היה פה סגן ראש אכ"א הוא היה מסביר לכם את העניין הזה באופן יותר מקצועי כי הוא אמון על הדבר הזה.
שמי כהן: אני יכול להגיד כמה מתוך החיילים שעלו לוועדה השתחררו, אלה יחסית מספרים גבוהים.
חנה דולב: בהסברה שעושים על בתי הספר, יש לנו הסברה של צה"ל של מצ"ח ובתי ספר תיכוניים לפני גיוס, מין פיילוט כזה.
חנה דולב: אני יודעת שדיברו על זה, אבל השאלה היא אם מדגישים את זה היום, את העונשים, במיוחד בשנה האחרונה.
שמי כהן: לקחנו על עצמנו את העניין הזה ביחד עם הרשות ושמחים להירתם למרות כל הקשיים.
שמי כהן: אנחנו מגיעים גם לבתי הספר, ואנחנו מדברים שם בפני החיילים, ובפני האזרחים.
שמי כהן: להגיד לך שהם מבינים על מה אנחנו מדברים - אני לפני חודש הרציתי בבית הספר שבו למדתי לפני הרבה מאוד שנים בבית שאן, זה לא נוגע בהם.
שמי כהן: כשאני מדבר איתם על חצי שנת מאסר ועד כמה זה חמור, זה לא נוגע בהם.
שמי כהן: כשאתה מדבר עם מורים, אתה רואה שהם מכירים את התופעה לצערנו.
שמי כהן: הם יודעים לזהות נער בן 16, שהוא כבר מכור.
שמי כהן: יש כבר פינות עישון בבית הספר לצערי, שהחבר'ה מדברים עליהן.
שמי כהן: אנחנו מנסים גם להיכנס לשם.
איוב קרא: האם אתה חושב שהמדיניות שאנחנו נוקטים בה היא נכונה, האם לדעתך צריך לעשות בכל זאת שינויים בתפיסה?
איוב קרא: אני מדבר בעיקר בצה"ל, ובכלל.
שמי כהן: בצה"ל, חשוב גם להגיד את זה, אנחנו זוכים לשיתוף פעולה כמעט בכל המערכות, וזה גם על המדיניות של הצבא.
שמי כהן: כשאני בא לרמטכ"ל למטה הכללי ואני מצביע על בעיית הסמים, כל מה שאני צריך אני מקבל.
שמי כהן: אבל צריך לזכור עוד דבר אחד - - -
איוב קרא: האם המדיניות של ענישת חיילים לא צריכה לכלול גם הדחות של מפקדים?
שמי כהן: היא כוללת.
שמי כהן: למשל יש את דו"ח האתגר בצבא, הוא משקף את תשקיף המנהלים אל מול יחידה בצה"ל, והתשקיף הזה מגיע למטה הכללי, לרמטכ"ל.
שמי כהן: שם בא לידי ביטוי כמה תיקי סמים היו ביחידה, כמה עריקים היו ביחידה.
שמי כהן: כמה תאונות דרכים היו ביחידה.
שמי כהן: הרבה מאוד נתונים.
שמי כהן: מפקד יחידה כזה שעולה למקום הראשון, מגיע למטה הכללי להסברים.
שמי כהן: בחלקים מסויימים יש פארדוקס.
שמי כהן: ככל שהוא משתף פעולה עם מצ"ח הוא אוכל אותה מהצד השני.
שמי כהן: אני תמיד מסביר למפקדים, אתה תעלה חודש אחד בדו"חות האלה אבל יהיה לך אחרי זה תפקיד שלם שקט.
איוב קרא: במקרה של תל-נוף, בית ספר לצניחה, האם נחקרו גם מעבר לבית הספר, האם היתה אחריות מיניסטריאלית, קצח"ר?
שמי כהן: את זה אנחנו לא בודקים בתיקים פליליים, בתחום הזה של שימוש בסמים, כי זאת עבירה שאף אחד לא שיתף פעולה.
שמי כהן: לא רק בתחום השימוש.
שמי כהן: אם מדובר בתרבות ארגונית, מצ"ח לא חוקרים.
שמי כהן: זה לא מימד פלילי.
שמי כהן: אבל יש כלים נוספים לחקור את התרבות הארגונית.
שמי כהן: למשל בכל ארוע שבו חייל מתאבד, אני בודק את נסיבות ההתאבדות, ואת התרומה הישירה להתאבדות.
שמי כהן: אבל מי בודק את התרבות הארגונית, את השיבוץ שלו לאור הנתונים שלו, זה כלי שקוראים לו בצבא - תרבות ארגונית נמדדת בכלים האלה.
שמי כהן: מפקדים מקבלים החלטה למנות או לא למנות - - -
איוב קרא: במקרה של 4 מדריכי צניחה, גם מעבר לכם היתה ועדת חקירה לגבי התנהלות בית ספר לצניחה?
שמי כהן: זאת שאלה מעניינת, למשל לבדוק איך ממיינים מדריכי צניחה, האם שואלים, האם בודקים.
איוב קרא: חשוב לי להיכנס לעובי הקורה בקטע הזה.
איוב קרא: אני אדם שמושרש בתוכו הנושא הביטחוני, קשה לי לעכל את זה באופן אישי שבבית ספר לצניחה קורה שמדריכים משתמשים.
איוב קרא: מצ"ח חקרה והוגשו כתבי אישום ל-4 אנשים.
איוב קרא: האם למשל הרמטכ"ל או הקצח"ר הורה לפתוח בחקירה סביב התנהלות הדברים, בחירת מדריכי הצניחה, התנהלות בית ספר לצניחה.
איוב קרא: האם נעשה משהו סביב העניין הזה או שהשאירו לכם את זה, תחקרו את המדריכים ובזה נגמר העניין.
שמי כהן: אני לא יודע על פח"ק שהתנהל במקביל אלינו שבדק את התרבות, את ההתאמה לתפקיד, את מערכת המיון.
שמי כהן: זה לא משהו שמצ"ח בודקים את זה.
שמי כהן: אני יכול לבדוק ולעדכן אותך ולהוציא את החומר לוועדה דרך הערוצים הצבאיים, ולהודיע לך אם יש פח"ק או אין.
איוב קרא: הסמים הגיעו מבית ספר לצניחה או מבחוץ?
שמי כהן: מבחוץ.
שמי כהן: החיילים שקנו אותם הם מחוץ למערכת הצבאית.
שמי כהן: שלא יתקבל הרושם שהיה סוחר שהסתובב בבסיס ומכר, זה לא העניין.
שמי כהן: חזרו מחופשות.
שמי כהן: אין נטייה שכל מי שמגיע ליחידות לחפש בכליו.
שמי כהן: אני לא רוצה שניצור תרבות של חשיבה שנכנסים לבית סוהר.
איוב קרא: רק חסר שיהיו טייסים מסוממים.
איוב קרא: במקום לטוס לדמשק יבואו לכיוון ישראל.
איוב קרא: זה מה שנשאר.
שמי כהן: זה מצב רחוק.
איוב קרא: אנחנו יושבים איתך כדי להביא למצב שבמערכת חלילה לא יקרה אסון, שבמקום שינחיתו אנשים בשטח אוייב ינחיתו אותם בים.
איוב קרא: אני מאוד מודאג מהעניין.
איוב קרא: כשקיימתי את הדיון הזה, לרגע לא חשבתי שאני צריך להביא תקשורת.
איוב קרא: אני לא יודע איך הגיע צוות הטלוויזיה, תדע לך חד וחלק, שכאב לי לראות את הכותרת הזאת.
איוב קרא: אני אישית מסתובב עם הכותרת הזאת האם זה יכול להיות, האם זה נכון.
איוב קרא: וכשאמרת לי שהוגש כתב אישום, חשבתי שאולי טעו.
איוב קרא: מאוד חרה לי העניין.
איוב קרא: בעיניי האחריות צריכה להיות לא רק של החיילים, של המדריכים.
איוב קרא: הרמטכ"ל ושר הביטחון צריך מייד להורות על הקמת ועדת חקירה כדי לבדוק את כל הקונספציה ולא רק בהקשר של שימוש או סחר וכו'.
איוב קרא: כשמדריכים נמצאים בהזיות, צריך לבדוק כיצד התגלגל הדבר הזה בבית ספר לצניחה, כדי למצות את האחריות עם כל הגורמים.
איוב קרא: היינו מפקדים בצבא, וכל מה שקרה סביבנו לא פנו רק לחייל, אלא גם אנחנו הודחנו כשלא היינו בסדר, כי יש אחריות קולקטיבית בעניין.
שמי כהן: מי שיזם את כל התיק הזה, אלה המפקדים.
שמי כהן: למפקדים יש אחריות מוחלטת.
שמי כהן: היא לא מתחלקת עם אף אחד והיא לא ניתנת לפרשנות.
שמי כהן: אבל כל הזמן בודקים את מידת האחריות אל מול הרלוונטיות של הארוע.
שמי כהן: המבחן הוא האם היתה להם יכולת השפעה על הארוע ועל המהלכים.
שמי כהן: בנקודה בו המפקדים זיהו את התופעה, אז המפקדים גם דיווחו עליה.
שמי כהן: השאלה איך זה קורה לנו, זה קורה לצערי.
איוב קרא: נעשו פעולות הסברה מיידית אחרי הפרשה?
שמי כהן: עשינו דגימות שתן.
שמי כהן: עשינו פעולות הסברה.
שמי כהן: הכתבה זיעזעה את היחידה.
איוב קרא: הודחו אנשים מתפקידם?
שמי כהן: איפה שהיה ספק לא היה ספק.
שמי כהן: אנשים הושעו מהתפקיד.
שמי כהן: נניח שאם היה חייב שהיה עליו ידיעה מודיעינית שהוא כן מעורב בעניין ולא הצלחנו לאסוף ראיות, עד שהתיק לא נגמר עדיף היה לא לאפשר לו, להשעות אותו.
שמי כהן: המבחן של מעורבות ושל אחריות מפקדים הוא מבחן של עד כמה היתה עליהם השפעה על העניין הזה, והאם מרגע שהם זיהו הם התערבו.
יעל נרדימון: נעשית עבודה מאוד יפה, מה שאמרת מאוד נכון בנושא של האחריות ומה נעשה בתוך בית ספר פעילות הענישה, וכו'.
יעל נרדימון: מה קורה במערך של בית הספר הזה ואיזה פעולות נעשו מאוד מעניין.
יעל נרדימון: אני בטוחה ששמי הוא לא הכתובת.
חנה דולב: אני רוצה פשוט להוסיף משהו מהנסיון של משרד החינוך .
חנה דולב: זו שאלה מאוד נכונה – אתה מעביר למפקדים , וכמו ששמי אמר, את הבאלנס הזה, שאם הם יותר מדי יגידו, אז הוא הולך לוועדה ויש אצלו יותר מקרים, הרי זה איזון.
חנה דולב: זה היה בזמנו עם מנהלים שלא דיווחו כל כך מהר, והיום למדו שעדיף לדווח, עדיף לטפל בבעייה, למרות שאולי זה ייראה אצלנו בבית ספר.
חנה דולב: אבל למדו יותר, פעם זה היה בעייתי ויותר טאטאו את זה.
חנה דולב: כנראה שזה הגיע לצבא, כך באותה שיטה גם עם המפקדים.
חנה דולב: אני מאוד מסכימה שאחת הבעיות היא בדרג הזה.
חנה דולב: אפילו המפקדים הלא גבוהים מאוד, אבל נקרא להם הבינוניים , או אלא שבקשר עם החיילים ויכולים לדווח הלאה, להעז ולדווח.
חנה דולב: כי כשאתה מחביא את זה, או שאתה לא מדווח, או שאתה לא רואה, לפעמים אתה לא רוצה לראות כי אתה באמת לא רואה כי אתה לא מחפש.
חנה דולב: תחפש-תמצא.
חנה דולב: שם זו נקודה חשובה שצריך להשפיע.
איוב קרא: ראשית, אני מברך את המשטרה הצבאית על העבודה הגדולה והחשובה שהיא עושה, ומורגשת פעילות עניפה בנושא מיזעור או מיגור תופעת הסמים בצה"ל, אבל אנחנו גם עדים למצב של עלייה דרסטית בפתיחת תיקים, בשימוש, בסחר, וכל מה שמשתמע מכך.
איוב קרא: אם זה מסמל משהו, זה אומר שבמערכת נעשית עבודה חשובה מאוד.
איוב קרא: מאידך אנחנו מודאגים מתופעת ההברחות שבעצם מתקיימת בתוך יחידות השדה והיחידות הקרביות, ולדעתי זה אחד מהאסונות הקשים על צה"ל ועל מדינת ישראל שמיטב בנינו מלח הארץ מתפתים ללכת ולסחור בסמים בתמורה למידע מודיעיני על חיינו ועל בטחוננו.
איוב קרא: ואם יש משהו שצריך לסכל אותו זו התופעה הזאת שבעצם יכולה להמיט אסון על החברה בישראל.
איוב קרא: אני קורא לשר הבטחון ולרמטכ"ל לפתוח בוועדת חקירה סביב בית ספר לצניחה, שאי אפשר רק למצות את הדין עם ארבעה מדריכי צניחה, אלא צריך למצוא את הסיבות שהביאו למצב הזה שיחידת עילית, יחידות הכי מובחרות של הצבא, בעצם נגועות בסמים, ואי אפשר לעבור לסדר היום מבלי לבדוק את כל הקונספציה, לרבות מפקד היחידה, הקצח"ר, כל מי שיש לו נגיעה מיניסטריאלית לאסון הקשה שפקד את אחת היחידות החשובות של צה"ל, ולהביא את ההמלצות לכל הגורמים הנוגעים בדבר, כדי שחלילה הדבר הזה לא יקרה.
איוב קרא: אני לא מאמין ולא עלה בדעתי יום אחד, גם כחייל קרבי, גם כקצין לשעבר, שבתוך היחידה הכי מהוללת יכולים אנשים לצנוח כאשר הם תחת השפעת סם ובהזיות.
איוב קרא: לכן המערכת כולה, ראש החוץ שלה, שזה שר הבטחון והרמטכ"ל, מצווים לעשות בדק בית חשוב ביותר ומהיר ביותר כדי שחלילה דבר כזה לא יקרה בעתיד.
איוב קרא: נדון היום בשידור שימוש בסמים בתוכניות טלוויזיה בזמן צפיית שיא.
איוב קרא: אני מודאג מאוד מן התופעה הזאת שאמורה להשליך רבות על מזעור נזקי הסמים בקרב הציבור בישראל.
איוב קרא: אני מציע שהרשות למלחמה בסמים תתחיל את הדיון ונשמע מהם את ה"אני מאמין" שלהם, ואחר-כך משרדי הממשלה יתייחסו לכך.
שמאי גולן: בוקר טוב לכולם.
שמאי גולן: זה מתקשר אצלנו לעניין הרחב יותר – האווירה הציבורית.
שמאי גולן: התקשורת היא אחד הגורמים – ואולי הגורם – שמוביל את האווירה הציבורית ומשפיע עליה שמתחילה בשימוש בסמים, ובעיקר בשימוש בסמים הקלים.
שמאי גולן: הדיון כאן הוא בבעיה שמבחינתנו היא לא כל-כך חוק.
שמאי גולן: אולי בסוף נגיע לחוק, אבל נדבר יותר על המצפון, על המוסר ועל הערכים החברתיים.
שמאי גולן: אנחנו פונים כאן אל כלי התקשורת האחרים.
שמאי גולן: אנחנו רואים יותר תוכניות שעורכיהן, יוצריהן, בעלי ההחלטה מה ייכנס למסך ומה לא ייכנס למסך – בערוצים ממלכתיים, וודאי בערוצים המסחריים למיניהם – אינם מתייחסים לסוגיית הסמים כמרכיב שמתייחסים אליו בהחלטה מה ישודר ומתי.
שמאי גולן: בני –הנוער שנמצאים כאן וגם המבוגרים מכירים את כל התוכניות ורואים איך הרבה מאוד פעמים אנחנו נתקלים בסרטים עם שימוש בסמים, והוא נתפס בעין המצלמה כחוויה טובה ויפה.
שמאי גולן: כיף עם העניין הזה.
שמאי גולן: אתמול הגיע אליי במאי, והוא הביא לי סרט חדש על חמישה ימים באמסטרדם.
שמאי גולן: מסתבר ששם יש תחרות בפעם בשנה על ה"קופי שופ" הטוב ביותר.
שמאי גולן: אלה חמישה ימים של התמסטלות טוטלית, ובאחת ההזדמנויות אני אביא את זה לוועדה, ואני אמליץ לצפות בזה.
שמאי גולן: זה דבר מדהים! ומה הוא אומר לי?
שמאי גולן: זה שודר בערוץ 8 לפני שלושה שבועות.
שמאי גולן: מזל שלא ראינו.
שמאי גולן: יושבים מסטולים טוטל באמסטרדם מהבוקר עד הערב, ואין אחד בישראל שאומר: "רגע, עצור, אין כניסה, הסרט הזה לא ייכנס" או כל מיני אייטמים אחרים.
שמאי גולן: להבדיל למשל, אתם לא תראו היום סרטים שבהם מישהו נוהג באוטו בלי חגורת בטיחות כי יוצרי הסרט, הבמאים והעורכים, יודעים שהוא לא יכניס פריים כשהנהג נוהג בלי חגורת בטיחות.
שמאי גולן: הוא גם נזהר היום לא לתת שימוש רב מדיי בסיגריות, בוודאי לא באלכוהול; אבל בסמים – עם העניין הזה אין בעיה.
שמאי גולן: זו בעצם הנקודה שרצינו להביא לכאן ולשמוע את אנשי הערוצים – אם הם נמצאים כאן – מדוע לא יחילו על הסמים את מה שהחילו בדברים האחרים.
שמאי גולן: נכון, יש טבלאות.
שמאי גולן: אני הייתי שותף באותה ועדה שדנה בהחלה עד גיל 14.
שמאי גולן: 14, 18, 20 זה הכול שטויות וקשקוש.
שמאי גולן: צריך לצאת מכאן קול קורא – ואם אפשר לחייב, אז בוודאי – שלפחות זה יעלה על סדר היום.
שמאי גולן: כשמישהו ברמת צנזור צופה בדברים שבפירוש מעודדים שימוש בסמים, את הקטע הזה או את הסרט הזה לא ייתנו.
שמאי גולן: נכון שהתקשורת תגיד שהם משקפים את מה שהציבור רוצה ואוהב ואת חופש הדיבור ואת חופש המידע.
שמאי גולן: הכול נכון וטוב.
שמאי גולן: אבל באיזשהו מקום צריך להגיד לחברים: "עצרו! תחילו על עצמכם צנזורה מסוימת, בקרה על שימוש בסמים".
איוב קרא: אנחנו רוצים לשמוע מישהו מהרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
איוב קרא: יש מישהו פה?
יהודית לויט: אני ראש אגף תוכניות ברשות השנייה.
יהודית לויט: בלי קשר לתפקיד שלי כרגע, אלא בתור בן-אדם, בטח שאני מסכימה עם מה שאתה אומר.
יהודית לויט: אני חושבת שצריך לקחת בחשבון שבכללים של הרשות השנייה יש מגבלות, ויש בהם סייגים מה מותר ומה אסור עם השעות שאתה משדר.
יהודית לויט: יש לדעתי, תשובה טובה; יכול להיות שאפשר היה להרחיב אותה, אבל נכון להיום הכללים שעומדים לרשות הרשות השנייה כשהיא מתבוננת על התוכניות המשודרות – ואנחנו בודקים את זה לא אפריורי; אנחנו לא צופים בתוכניות מראש.
יהודית לויט: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו היא לא צנזור.
יהודית לויט: אם אנחנו חושבים במספר תוכניות שאנחנו מקבלים מראש שיש דברים שאנחנו לא מסכימים איתם, כמובן שהזכיינים יקבלו את התגובה שלנו.
יהודית לויט: אם שודר משהו שאנחנו חושבים שלא עמד בכללים של הרשות, יש ענישה: יש נטילה של זמן פרסום.
יהודית לויט: תאמינו לי שליטול זמן שידור מערוץ מסחרי שמזה הוא מתקיים זה עולה הרבה מאוד כסף, ואין להם שום עניין להופיע בתור מפירי חוק.
איוב קרא: מה החוק אומר לגבי הכללים?
יהודית לויט: אין סעיף ספציפי בכללים שאומר לא לשדר.
יהודית לויט: יש הגבלה בעניין סימון תוכניות מה מותר, ומה אסור שיהיה בתוכניות.
יהודית לויט: אין להציג שימוש בסמים בצורה שמעודדת.
יהודית לויט: ראיתי פה את כל הפרטים, ועשו פה עבודה מאוד יפה בוועדה.
יהודית לויט: "המשדר כולל התייחסות כלשהי לשימוש בסמים, אך לא בפירוט השימוש, לרבות הקשר ביקורתי".
יהודית לויט: הלכנו גם לפי גילים.
יהודית לויט: בגיל 18 "המשדר כולל תכנים אשר יש חשש סביר שיעודדו עבריינות או שימוש בסמים".
יהודית לויט: צריך לחשוב האם הדברים שאנחנו רואים על המסך באמת מעודדים שימוש בסמים.
יהודית לויט: לדעתי, יש מודעות מאוד גדולה בקרב הזכיינים לא לשדר שימוש בסמים.
איוב קרא: אז איך שידרו בצפיית שיא לפני שבוע בערך קטעים?
יהודית לויט: אני אענה על הרשות השנייה.
יהודית לויט: אני מציעה שאת התשובה של הזכיין ששידר את "דאבל דייט", שעליו הוא דן, מישהו פשוט צריך לציין את זה.
שמאי גולן: אני יודע שעם תוכניות קנויות קשה להתעסק עם זה, אבל הפקות מקור שהמדינה עדיין מממנת את זה לקרן כזו או אחרת, אי-אפשר מראש לקבוע כללים להפקות.
יהודית לויט: לא מממנת.
שמאי גולן: לא ערוץ.
יהודית לויט: לא, גם המדינה.
שמאי גולן: טוב, הפקות מקור.
שמאי גולן: האם בהפקות מקור כתנאי בסיס שיוכלו להיכנס לשידור, אי-אפשר להחיל את ההגבלות ואת הכללים?
יהודית לויט: יש דבר אחד שצריך להיות ברור: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו היא לא צנזור.
יהודית לויט: זה לא הכלים שניתנו לה.
יהודית לויט: מי שכתב בזמנו את הכללים ואת החוק של הרשות השנייה לא אמר שיבדקו כל תוכנית לפני שידור.
יהודית לויט: מן הסתם, יש אחריות מאוד גדולה לזכיינים, והזכיינים שמשדרים היום בערוץ השני הם זכיינים ותיקים, שמכירים היטב את הכללים.
יהודית לויט: יש אפשרות לרשות השנייה, כמובן, להטיל קנסות ועונשים כמו אלה שפירטתי לפני-כן.
יהודית לויט: אנחנו לא צופים בכל תוכנית.
יהודית לויט: התוכנית "דאבל דייט" היא תוכנית שרצה זה זמן; אנחנו לא מבקשים מראש דווקא את התוכנית הספציפית הזאת, אלא אם ראינו בפרסום מוקדם או בקדימון של התוכנית, אנחנו מבקשים לראות את התוכנית.
יהודית לויט: היו מקרים כאלו ואחרים שאמרנו: א.
יהודית לויט: זה לא מתאים מבחינת השעה ב.
יהודית לויט: לא מתאים מבחינת סיווג התוכניות, כי אלו הכלים שיש לנו.
יהודית לויט: לרוב כשעושים סרטים מאוד משתדלים לא להציג את זה בצורה שאין שום בעיה, הכול זמין.
יהודית לויט: לצורך התוכנית הספציפית, כמובן "שנייה כדקה", אבל צריך להסתכל על המידתיות בתוך כל התוכנית.
יהודית לויט: הזוג שיצא לאמסטרדם ומעשן סיגריה אומר: "אני לא מרגיש טוב".
יהודית לויט: היה גם מסר מאוד לא חיובי אפרופו עישון סיגריות.
יהודית לויט: זה לא אומר שהדברים האלו יהיו, אבל לפי הכללים שיש לנו בתור רשות שבודקת את התוכניות, אנחנו מבקשים מראש או בדיעבד את התוכנית בגלל תלונות שמתקבלות.
יהודית לויט: אנחנו עושים פיקוח על כל התוכניות.
יהודית לויט: לפעמים לא ראינו דווקא את התוכנית הזאת, כי אנחנו מתמקדים דווקא בתוכניות החדשות שמביאות לנו הרבה פעמים תכנים שאנחנו רוצים להיות מוכנים אליהם.
יהודית לויט: צריך לזכור שאנחנו צריכים לעבוד לפי הכללים שנתונים לרשות השנייה.
איוב קרא: את יכולה לתת לנו נתונים על 2003?
איוב קרא: הטלתם סנקציות נגד זכיינים.
יהודית לויט: היו סנקציות, שלא נוגות לענייני סמים בכלל.
יהודית לויט: אם הייתי יודעת הייתי מתכוננת גם על השאלה זאת, כמובן.
יהודית לויט: סנקציות יש כל הזמן בתחום הפרסומות.
יהודית לויט: אני נמצאת בתפקיד שלושה חודשים, ובתחום שלי לא הייתה אף פסילה, ובעבר גם לא הייתה פסילה של תוכניות כי לא היו תוכניות שעמדו בקריטריונים או בכללים שיש לנו של עידוד או עידוד לעבריינות, לשימוש וסמים וכדומה.
איוב קרא: יש מישהו מהזכיינים?
זהר אדר: אני מקשת.
זהר אדר: אנחנו הגשנו דבר תגובה לוועדה, שאני מניחה שהובאה לפניכם.
זהר אדר: הדברים מפורטים וכתובים שם.
זהר אדר: אנחנו בהחלט סבורים שלטלוויזיה יש תפקיד מאוד חשוב בחינוך למודעות בני-הנוער לעניין.
קריאה: דימוי מאוד לא גברי.
זהר אדר: על כל מה שמשתמע מכך.
זהר אדר: לכן אני בהחלט מסכימה שצריך לתת את הדעת לתופעה וצריך לנסות לחנך את הנוער ואת הצופים ולהגביר את המודעות לבעיה, אבל צריך לחשוב האם בצורה של איסור גורף היא הדרך הנכונה או שאולי היא מעוררת את ה"אנטי" ואת הרצון דווקא לבדוק את הסמים.
זהר אדר: גם כשמז
זהר אדר: כירים את עניין הסמים בתוכניות טלוויזיה, זה נעשה תמיד מתוך ניסיון – אצלנו לפחות – לחנך ולהראות את הפן השלילי של התופעה.
זהר אדר: כלומר, זה בהחלט לא משהו שמעודד את השימוש.
איוב קרא: יש מישהו ממשרד החינוך?
נורית גרינשפן: אני ממלאת את מקומו של יושב-ראש היחידה למניעת סמים במשרד החינוך.
איוב קרא: את ראית את הסרט שהיא מדברת עליו?
נורית גרינשפן: אני לא ראיתי.
נורית גרינשפן: אין לי ביקורת בעקבות צפייה, אבל אני מסכימה עם שמאי.
איוב קרא: זה היה באמת חינוכי להציג את זה כך?
שמאי גולן: תהיה מידה רבה של אשליה שאנחנו נוכל מהחדר הזה לכפות, אפילו בצו מוסר, על זכייני הטלוויזיה ואחרים לחתוך קטע כזה ולעשות אחרת.
שמאי גולן: צריך לומר לזכיינים, ובעיקר לעורכי התוכניות האחרות, שבשם האיזון צריך לתת דגש או יותר מכך לצד האחר של העניין; זה יכול להיות בתוכניות אקטואליה, בהפקות מקור ובהרבה מאוד דברים אחרים שיש להם.
שמאי גולן: "תנו לנו להיות במה אצלכם כדי להיות מאזנים את מה שרואים בדברים האחרים".
שמאי גולן: זההמסר שהייתי מעביר כאן, כי אי-אפשר להגיד מי ראה את הסרט.
שמאי גולן: סיפרתי לכם, ראיתי אתמול את ה- 50 דקות של אמסטרדם בערוץ 8, זה פשוט משהו מדהים.
שמאי גולן: אתם תראו אותו, ויהיה פה ויכוח אדיר האם זה טוב או רע, ולא נצא מזה, בוודאי לא בהיבט החוקי.
נורית גרינשפן: אני בהחלט רואה בסרטים בערוצים השונים מסרים שמעודדים את התופעה, וצר לי.
נורית גרינשפן: אני מרגישה את זה כמקל בגלגלים של העשייה שלנו.
שמאי גולן: הרבה יותר חמורה ההתייחסות של מובילי דעת קהל ומעצבי דעת קהל בתוכניות בטלוויזיה – לא מעצם העובדה שהם משתמשים בסמים – אבל קלות הדעת שהם משדרים למסך.
שמאי גולן: אני לא רוצה לומר את השמות של החברים האלה, זה הרבה יותר משפיע על הנוער מאשר חתיכת מישהו שמזריק לווריד שלו בסרט של "אוז" או משהו פלילי אחר.
שמאי גולן: אלה שני דברים שונים, וזה הרבה יותר מסוכן מבחינתנו.
איוב קרא: רשות השידור.
איוב קרא: אנחנו רוצים לדעת איך אתם רואים את כל מצב הפרסום.
איתי לנדסברג: אני לא כל-כך מבין מה התלונה נגדנו.
איתי לנדסברג: עשינו תוכנית על חדירה של סמים לבית-הספר, ואני מניח שהם לא מתנגדים לכתבה כזאת.
איוב קרא: בטוח לא.
איתי לנדסברג: אני לא מכיר תוכניות שלנו שמעודדות שימוש בסמים.
איוב קרא: אתם עושים צנזורה של קטעים של סמים או אלימות לפני שאתם משדרים?
איתי לנדסברג: אני לא חותך סרט שמיועד לשידור.
איתי לנדסברג: אני לא הופך להיות השופט התוכני של סרט שאנחנו מעלים לשידור.
איתי לנדסברג: אם מישהו חושב שסרט מסוים מעודד---
איוב קרא: מנהלת התוכניות ברשות השנייה אמרה שיש כללים לזכיינים לא לשדר קטעים שמעודדים סמים.
איוב קרא: איך זה עובד ברשות השידור?
איתי לנדסברג: אני מתייחס לזה כמו אל כל דבר אחר.
איתי לנדסברג: רשות השידור אינה מעודדת אלימות נגד ילדים, לא מעודדת השפלה או פשע, וגם לא שימוש בסמים.
איתי לנדסברג: אלה קריטריונים נורמטיביים ומוסריים שנהוגים לגבי תחומים אחרים, לא רק לגבי השימוש בסמים.
איתי לנדסברג: בתוכניות תחקיר אני לא רואה מניעה לעסוק בנושא הסמים, ובתוכניות דרמה צריך לשפוט כל דבר לגופו.
איוב קרא: ד"ר מרגוליס, בבקשה.
אנטולי מרגוליס: אני דווקא רציתי לשאול את האנשים שנמצאים פה על סמים, כי אני חושב שצריך להעשות הערכה לפני צפייה.
אנטולי מרגוליס: מה שאנחנו רואים לאחרונה זה שימוש באלכוהול, לא בסמים.
אנטולי מרגוליס: יש הרבה תוכניות, למשל תוכניות בישול, ששותים בהן אלכוהול, ואומרים על היין שהוא משובח.
אנטולי מרגוליס: מדי פעם אנחנו רואים שיש פרסומת של יינות משובחים בטלוויזיה, ואני יודע שאסור לעשות את זה.
אנטולי מרגוליס: אפילו בתוכניות של בישול מעבירים מסר שטוב לשתות את היין.
אנטולי מרגוליס: אני לא אומר שלא, אבל אני לא יודע איזה מסר נקלט בציבור כי אומרים את זה אנשים ידועים בציבור.
שמאי גולן: יין זה דבר חוקי לשתות.
אנטולי מרגוליס: אני לא אומר שזה לא חוקי, אני מדבר על ההרגל.
אנטולי מרגוליס: עכשיו אנחנו יודעים שבמדינה שלנו מתייחסים לבעיית הסמים, ובזמן האחרון אף אחד לא התייחס לבעיית האלכוהול שקיימת פה.
אנטולי מרגוליס: יש לנו תרבות אלכוהול מאוד רחבה.
שמאי גולן: אני אעדכן אותך שעל שולחנה של הממשלה נמצאת הצעת חוק להעביר את האלכוהול לתוך הרשות למלחמה בסמים, וזה יקרה עוד מעט.
אנטולי מרגוליס: בדיוק.
אנטולי מרגוליס: יש בעיה עם אלכוהול, ואף אחד לא מתייחס לכך כאל בעיה לאומית.
אנטולי מרגוליס: אף אחד לא אומר שיש לנו כמעט חצי מיליון משתמשים באלכוהול.