GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאול גולדשטיין: התחום הלא פורמלי הוא על הכתפיים שלנו.
שאול גולדשטיין: תוסיפו לזה את כל הקיצוצים שמשיתים עלינו כל הזמן, היכולת שלנו להתמודד עם הבלתי פורמלי יורדת משנה לשנה.
שאול גולדשטיין: לפני כארבע שנים הקמנו כאן מחלקת נוער מאוד אינטנסיבית, שמנסה דרך המתנ"ס – שאחראי לחינוך הבלתי פורמלי – לטפל בתחום הזה.
שאול גולדשטיין: אנחנו עושים את זה באמצעות רכזי נוער בכל יישוב.
שאול גולדשטיין: יש 20 יישובים וזה אומר 20 רכזים.
שאול גולדשטיין: זה דבר שלא קיים במקומות אחרים.
שאול גולדשטיין: בעיר בסדר גודל דומה מספיקים שניים-שלושה, אבל במועצה אזורית כל אחד שייך למקום אחר.
שאול גולדשטיין: הילדים פנויים בערב מסוים כי יש "בני עקיבא" ודברים אחרים וקשה מאוד להתמודד עם זה.
שאול גולדשטיין: עכשיו נכנסנו לפרוייקט הספריות של מרכזים קהילתיים, כדי לתת מענה לנוער.
שאול גולדשטיין: כל הנושא הבלתי פורמלי צריך לקבל מענה, טיפול אחר לחלוטין, ברמה הלאומית.
שאול גולדשטיין: אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים, אבל זה לא מספיק.
שאול גולדשטיין: אני מקבל כסף מארה"ב, 200,000-300,000 לשנה, וזה מה שיש לנו.
שאול גולדשטיין: בסכום כזה קשה לעשות פעילות אמיתית.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, החינוך הבלתי פורמלי לא פחות חשוב מהחינוך הפורמלי - הדוגמא האישית שהילדים רואים, ההתנסויות האישיות, החוויות שיש להם – שהוא דבר מאוד משמעותי.
שאול גולדשטיין: לגבי נושא הסמים – זה אחד הצדדים של הניתוק של הנוער, אחד המוצאים.
שאול גולדשטיין: כמובן שבעינינו זה רע מאוד שיש נוער שפונה לזה, אבל יש עוד הרבה בעיות אחרות.
שאול גולדשטיין: מי שהולך לכיכר החתולות יכול לראות במו עיניו כמעט את כל שאר הבעיות של הנוער בכלל, לאו דווקא אצלנו.
שאול גולדשטיין: אנחנו מודעים לכל סוגי הבעיות, שום דבר לא מטאטאים מתחת לשטיח וגם אצלנו, בחממה היפה של גוש עציון, יש את הבעיות האלה.
שאול גולדשטיין: זה אמנם באחוזים הרבה יותר נמוכים, ברמה יותר נמוכה, אבל עדיין זה קיים וכל ילד הוא עולם ומלואו.
שאול גולדשטיין: אנחנו מתמודדים עם בעיית הסמים ברמה מסוימת.
שאול גולדשטיין: גם פה אין מה לעשות, הדברים מוגבלים.
שאול גולדשטיין: מה שיש לנו זה מה שיש.
איוב קרא: יש מתאם?
שאול גולדשטיין: לא.
שאול גולדשטיין: עשינו פרוייקט מעניין עם מלכישוע.
איוב קרא: יש מתאם ביהודה ושומרון?
איתן גורני: יש מתאם במעלה אדומים.
איתן גורני: זה שאין מתאם לא אומר שאין קשר ולא מסייעים.
איוב קרא: יש פה 200,000 תושבים.
איתן אקשטיין: אי אפשר לשים מתאם בכל מקום – בגוש עציון וכו'.
איתן אקשטיין: אין מתאם אזורי, אבל נותנים תשובה דרך הרשות.
שאול גולדשטיין: כמו שאמרתי, המספרים נמוכים ואנחנו עושים מה שאפשר.
שאול גולדשטיין: עשינו פרוייקט עם מלכישוע לטיפול בקהילה עצמה.
שאול גולדשטיין: בגוש עציון יש 20 יישובים.
שאול גולדשטיין: בקטע הזה של הגוש יש 50,000 נפש .
שאול גולדשטיין: זה כולל את בית"ר, אפרת ויישובי גוש עציון.
שאול גולדשטיין: האופציות שיש לילדים זה ביישובים עצמם, באפרת ובירושלים.
שאול גולדשטיין: העירבוב גדול מאוד.
שאול גולדשטיין: ירושלים היא במרחק עשר דקות נסיעה מכאן, רבע שעה או חצי שעה בטרמפים.
שאול גולדשטיין: לכן הקשר הטבעי שלנו הוא לירושלים, על כל היתרונות והחסרונות.
איתן גורני: אני רוצה לחזק את דבריו של ראש המועצה, כי התמונה אצלנו היא דומה.
איתן גורני: הנוער באזור, ביהודה ושומרון, לא שונה מהנוער הרגיל בכל הארץ, לא לטובה ולא לרעה.
איתן גורני: בעיית הסמים פוגעת בכל הארץ ופוגעת כאן לא יותר, אבל גם לא פחות.
איתן גורני: מהעובדה שנציגים של שתי קהילות טיפוליות דתיות יושבים אצלנו, רואים שגם הנוער הדתי נפגע מנגע הסמים לא הרבה פחות מאשר הנוער הרגיל.
איתן גורני: לכן המערך הכללי שלנו ברשות מנסה להתמודד, עד כמה שיכול, גם עם נגע הסמים כאן.
איתן גורני: כאמור, יש לנו מתאם במעלה אדומים, שהיא עיר גדולה, ולשאר אנחנו מנסים לתת מענים תקציביים ומענים טיפוליים דרך הנהלת הרשות.
איתן גורני: זה לא הרבה, אבל כאשר פונים אלינו לקבל סיוע, בין אם זה סיוע להצגות או לפעילויות, אנחנו משתדלים לעזור.
איתן גורני: משרד הרווחה הקצה חצי משרה למטפל בנוער באפרת וחצי משרה לטיפול בנוער בקרני שומרון.
איתן גורני: מבחינתנו, כפי שאמר ראש המועצה, לא רק כיכר חתולות יש בירושלים, כל המערך הטיפולי של הרשות וגם של עיריית ירושלים קיים למען כולם.
איתן גורני: מבחינתנו הכלל הנקוט ברשות הוא שכל נער יכול לקבל טיפול בכל מקום ויכול לפנות לעזרה בכל מקום.
איתן גורני: אנחנו בירושלים הגב של המקום הזה ולמקומות אחרים שנמצאים ביהודה ושומרון זה כפר סבא וכו'.
איתן גורני: בסך הכל כל המקומות האלה קרובים.
איתן גורני: זה אולי לא כל כך טוב, כי היינו מעדיפים שהטיפול יגיע גם לפה ולא יצטרכו לצאת מהיישוב.
איתן גורני: לזה יש כמה מכשולים, העיקרי שבהם הוא שקשה למצוא אנשים שיסכימו לבוא.
איתן גורני: הרבה פעמים, גם כאשר יש לנו תקציב, אנחנו מתקשים למצוא בעלי מקצוע שיסכימו לבוא הנה.
איתן גורני: המכשול השני הוא המגבלה התקציבית של המועצות והיישובים במקום, כי אם צריך מנחה וכד', זה בדרך כלל על בסיס שותפות, שכן גם לנו יש קשיים תקציביים לא מעטים.
איתן גורני: גם אנחנו סובלים מהמגבלות שלנו.
איתן גורני: בעיקרון אנחנו סבורים שלכל הנערים מגיע אותו יחס ואותו טיפול ואנחנו מנסים להושיט ידינו מהצד השני לסייע ככל יכולתנו.
איתן גורני: אני אומר את זה במוצהר כי יש פה אנשים מתחום הטיפול בנוער ובנוער במצוקה.
איתן גורני: לגבי חלופות – פה קראו לזה חינוך בלתי פורמלי ואנחנו קוראים לזה חלופות – אנחנו בדעה שאם לנוער, במיוחד בשעות הפנאי יהיו דברים יותר טובים לעשות, הם לא יתעסקו בסמים ולא בדברים מזיקים אחרים.
איתן גורני: אנחנו משקיעים הרבה מאוד בחלופות, כמו למשל נוער אומר כן לספורט ולא לסמים, חוגי מוסיקה, חוג שחמט.
איתן גורני: גם בגלל המצוקה שיש, כל הגורמים חייבים לחבור יחד כדי לעשות איזשהו מערך.
איתן גורני: כשאני הייתי צעיר היו תנועות נוער – "הצופים", "בני עקיבא", "עזרא", "הנוער העובד" – וכל החיים שלנו לאחר שעות הלימודים היו בתנועה.
איתן גורני: הרשות ניסתה לפעול בכיוון הזה, אבל היום תנועות הנוער זה לא מה שהיה והתנועות לא מגיעות לכל מקום.
שאול גולדשטיין: פה זה מפותח.
יסכה לנדאו: יש את "אריאל" בבת עין, הנוער העובד בהר גילה, וכאן "בני עקיבא".
איתן אקשטיין: ניתן יד לעשות פעילויות דרך תנועות הנוער.
איוב קרא: אני מבקש לשמוע מנציג משטרת ישראל לגבי המצב כאן מבחינת היקף תיקים, תפיסות, וכו' באופן פרופורציוני לשאר המקומות.
רפ"ק סוררו יעקב: אני מצטרף למה שאמר ראש המועצה ונציג הרשות.
רפ"ק סוררו יעקב: אני אחראי על איסוף המודיעין בגזרת עציון וחברון.
רפ"ק סוררו יעקב: מתמונות המודיעין המשטרתי עולה שיש פה נוער מצוין.
רפ"ק סוררו יעקב: יש נוער שוליים כמו בכל שאר הארץ, אלא שבהם אנחנו נתקלים ומטפלים.
רפ"ק סוררו יעקב: למשטרת חברון יש כמה דפוסי עבודה עיקריים: 1.
רפ"ק סוררו יעקב: שיתוף קהילתי השייך לאגף קהילה ומשטרה, ועדות למיניהן, מפגשים עם ראשי המועצות והאוכלוסיה, דרך נציגי האגף.
רפ"ק סוררו יעקב: 2.
רפ"ק סוררו יעקב: דפוס חקירתי – עם נוער חשיפה של הימ"ר והמחוז.
רפ"ק סוררו יעקב: במרחב חברון האגף עוסק בחקירת התיקים שמגלים בעקבות חשיפה.
רפ"ק סוררו יעקב: עבירת סמים מבחינה משטרתית מוגדרת כחשיפה.
רפ"ק סוררו יעקב: רכזי המודיעין שלנו אוספים מידע ממגוון מקורות מודיעין, מעבירים את המידע הזה באופנים שונים, מתאימים את אופן הפעולה לכל מקרה שנתקלים בו, לידי נוער החשיפה.
רפ"ק סוררו יעקב: משם בעקבות כך וגם בעקבות מקרים אחרים צצה הפרשייה האחרונה.
רפ"ק סוררו יעקב: לסיכום, מרחב חברון כשאר משטרת ישראל, רואה את תופעת השימוש בסמים מסוכנים, מריחואנה בכלל זה - אין אצלנו הגדרה של סמים קלים - בעיקר אצל בני נוער כדבר שצריך להתייחס אליו והוא בראש סדר העדיפות גם של היחידה שלי.
רפ"ק סוררו יעקב: אני משער שבעתיד עוד ניתקל במקרים מסוימים, כי ככל שנעמיק ונחפור, כך נגלה.
רפ"ק סוררו יעקב: זאת טיבה של עבירת חשיפה.
איוב קרא: יש נתונים על 2004-2003.
רפ"ק יעקב סוררו: פקד אסף ציוני ייתן בהמשך את הנתונים.
רפ"ק יעקב סוררו: בשורה התחתונה, מדובר בנוער מצוין, יש גם שוליים, אולי פחות ממקומות אחרים.
רפ"ק יעקב סוררו: אנחנו נמשיך ונטפל בזה.
פקד אסף ציוני: אני ראש מפלג נוער חשיפה בימ"ר ש"י.
פקד אסף ציוני: היחידה שאני עומד בראשה נקראת "נוער חשיפה", כשמה כן היא, והיא מטפלת בעבירות חשיפה.
פקד אסף ציוני: העבירה הראשית שאנחנו מטפלים בה היא עבירות סמים בקרב בני נוער.
פקד אסף ציוני: היחידה הזאת מתרגמת ידיעות מודיעיניות לפעילות אופרטיבית בשטח.
פקד אסף ציוני: אנחנו נשענים על מודיעין שקיים ביחידות וכן מודיעין עצמאי.
פקד אסף ציוני: אנחנו מתרגמים את זה לפעילות אופרטיבית-קהילתית וחקירתית שמביאה לפעולות.
פקד אסף ציוני: תופעת הסמים ביו"ש קטנה באופן ברור משאר הארץ.
פקד אסף ציוני: השאלה שאנחנו שואלים את עצמנו היא איך זה מגיע לנוער כזה איכותי – אחד מהמעורבים בפרשייה האחרונה בגוש היה אמור להתגייס ליחידה מובחרת בצה"ל – איך זה מגיע לאוכלוסייה כזאת.
פקד אסף ציוני: תוך כדי דבריי אני אנסה להסביר את התופעה.
פקד אסף ציוני: חילקתי חומר הכולל נתונים והפרשיות שניהלנו מתחילת השנה ביהודה ושומרון.
פקד אסף ציוני: הפרשיות האלה נוגעות לכלל הנוער ביו"ש, לאו דווקא הדתי.
פקד אסף ציוני: אני אנסה להתמקד באזור גוש עציון.
פקד אסף ציוני: מבחינת מספר התיקים אפשר לראות שישנה עלייה – 181 תיקים לעומת 151 בשנה שעברה.
יסכה לנדאו: הנתון הזה נכון עד עתה, כלומר זה כבר יותר ממה שהיה בכל השנה שעברה.
איוב קרא: זה בגלל הגברת הפעילות של המשטרה?
פקד אסף ציוני: בעיקר.
פקד אסף ציוני: עבירות הן עבירות חשיפה.
פקד אסף ציוני: ככל שאתה חושף יותר, מדעית אתה מתקרב יותר לממדים האמיתיים של התופעה הזאת.
פקד אסף ציוני: ככל שנחשוף יותר - נגלה יותר, נחפור יותר - יהיו יותר תיקים.
פקד אסף ציוני: זה לאו דווקא מצביע שב-2004 היתה פעילות יותר ענפה, אלא התמקדנו בזה יותר.
פקד אסף ציוני: יש גם מצב שכופה על ביצוע פעולות אופרטיביות על מנת להעלות את כמות התיקים.
פקד אסף ציוני: גם ב-2003 היתה עלייה לעומת 2002.
איוב קרא: כמה בני נוער מעורבים בזה?
פקד אסף ציוני: צריך לבדוק תיק תיק כדי לומר בדיוק כמה מעורבים, משום שיש עשרה תיקים בהם מעורב אדם אחד, ותיק אחד בו מעורבים חמישה אנשים.
פקד אסף ציוני: מבחינת כמות המעצרים הכמות כמעט זהה - השנה בוצעו 26 לעומת 25 בשנה שעברה.
פקד אסף ציוני: נעצרו 12 בני נוער עד תום ההליכים, מתוכם 11 קטינים, לעומת 5 בשנה שעברה.
פקד אסף ציוני: זו עלייה משמעותית כי זה מצביע על עלייה בפעילות בתיקים איכותיים, קשים, שנחשפו ולכן אותם קטינים גם נעצרו עד תום ההליכים.
שאול גולדשטיין: אין מבוגרים?
פקד אסף ציוני: אנחנו מטפלים בקטינים.
פקד אסף ציוני: גם אחד הבגירים שנעצר בפרשייה האחרונה שנעצר ביחד עם קטין, נעצר כי מכר סמים לקטינים ולכן היחידה שלי היתה מעורבת בזה.
פקד אסף ציוני: היו 26 מעצרים, 19 מתוכם קטינים, וכל השאר בגירים.
פקד אסף ציוני: זה סך הכל ביהודה ושומרון.
פקד אסף ציוני: כאשר אני מדבר על מעצר, זה לא מעצר בשטח של פקח נוער או בלש, אלא מעצר של קצין, כלומר שחתמתי על פקודת המעצר.
פקד אסף ציוני: מעצר עד תום ההליכים אומר שהאדם נשאר במעצר עד לסיום דיון ההוכחות בעניינו.
פקד אסף ציוני: זה אומר שהוגש כתב אישום תוך כדי המעצר והוא נשאר עד תום ההליכים.
פקד אסף ציוני: תיקי פשע הם התיקים הקשים יותר.
פקד אסף ציוני: חוץ מהעבירה של שימוש בסמים, הם תיקי פשע.
פקד אסף ציוני: לגבי תפיסות סמים – השנה נתפסו 4.5 קילו לעומת 870 גרם בשנה שעברה.
פקד אסף ציוני: אני לא אכנס לכל הפרשיות שנחשפו, אלא אעדכן לגבי שתי הפרשיות שקשורות לגוש עציון – פרשייה מס' 3 ופרשיית "מתנה משמיים".
פקד אסף ציוני: במהלך החקירה הזאת נעצר קטין בן 17 מקרית ארבע, בן של רב, שהתחקינו על עקבותיו במהלך כחודש והבנו שהוא מבצע עסקאות סמים ענפות באזור קרית ארבע, באזור הגוש וגם באזור ירושלים.
יסכה לנדאו: הוא עדיין דתי?
פקד אסף ציוני: הוא הלך עם כיפה על הראש.
לאה צ'סטרמן: הוא רשום בישיבה.
פקד אסף ציוני: רוב הפעילות שלו, 70% מנפח הפעילות של הסחר בסמים, היתה דווקא באזור ירושלים.
פקד אסף ציוני: הוא נעצר והודה ב-300 עסקאות סמים.
פקד אסף ציוני: הגענו למספר הזה בעקבות דבריו - הוא סיפר למי מכר, כמה פעמים לכל אחד וכך פחות או יותר מגיעים לאומדן המכירות.
פקד אסף ציוני: זה התאים לראיות שהיו ברשותנו.
איתן אקשטיין: עם כמה אנשים שונים היה לו קשר?
פקד אסף ציוני: עם עשרות.
איתן אקשטיין: כלומר לאדם אחד היה קשר עם עשרות.
פקד אסף ציוני: בעצם המעגל יותר גדול, כי היו פושרים שהוא מכר להם והם התגלגלו הלאה.
איתן אקשטיין: הגעתם גם למי שמכר לו את הסמים האלה?
פקד אסף ציוני: המקרה הזה עבר לנוער חשיפה ירושלים, כי הסוחר שמכר לו היה משם.
איתן אקשטיין: אני שואל את זה, כי מי שמוכר סמים לקטינים והופך אותם לסוחרי סמים, עונשו חמור יותר.
איתן אקשטיין: כשתופסים אדם כזה ומוכיחים, עונשו חמור מאוד ויכול להגיע ל-20 שנה.
יאיר וולף: מה היה ההיקף הכספי של 300 עסקאות?
יאיר וולף: איפה הכסף?
פקד אסף ציוני: עשרות אלפי שקלים.
פקד אסף ציוני: הוא היה מבזבז אותו בכל מיני מקומות.
פקד אסף ציוני: הוא לא חסך.
איתן אקשטיין: כספים של פשע באים בקלות והולכים בקלות.
איתן אקשטיין: זה לא הולך לתוכניות חיסכון.
פקד אסף ציוני: הוא הוציא את זה על בילויים ובזבוזים.
יסכה לנדאו: זה יכול להיות אינדיקציה.
יסכה לנדאו: היה לנו ילד שהטיס חבר'ה להולנד.
איוב קרא: יש עצורים בגיל 16-15?
פקד אסף ציוני: על-פי החוק כל קטין מעל גיל 12 חלה אחריות פלילית ולכן הסנקציות הרשומות בחוק חלות עליו.
פקד אסף ציוני: אני לא יודע אם נכון לעצור קטין בגיל 12, בדרך כלל נוקטים בשיטה טיפולית.
פקד אסף ציוני: ילדים בגיל 12-14 אפשר לעצור ל-12 שעות.
פקד אסף ציוני: אם אני רוצה להשאיר אותם במעצר, צריך להביא אותם לפני שופט.
פקד אסף ציוני: מעל גיל 14 אפשר לעצור ל-24 שעות ומעבר לזה צריך להביא אותם לפני שופט להארכת מעצר.
פקד אסף ציוני: כל זה כמובן אם יש עילה.
פקד אסף ציוני: אם אין עילה הוא ישוחרר, אם לא על-ידי, אז על-ידי גורם אחר.
יאיר וולף: באיזה שלב ההורים צריכים להיות מעורבים?
פקד אסף ציוני: מיידית.
פקד אסף ציוני: כל נער מתחת לגיל 18 אם הוא נעצר, או מעוכב או נחקר זה מובא מייד לידיעת ההורים.
יסכה לנדאו: האם ההורים יכולים לסרב שהילד ייחקר?
יסכה לנדאו: הם יכולים להיות בחקירה?
פקד אסף ציוני: אנחנו נכנסים עכשיו לחוק הנוער.
פקד אסף ציוני: עד גיל 14 ההורים נמצאים בחקירה, אלא אם יש סייגים במקרה שההורה מפריע למהלך החקירה ופוגע ביכולת של חוקר לחקור את הקטין, הוא מוצא החוצה באישורי או באישור קצין אחר.
פקד אסף ציוני: מעל גיל 14 אין חובת נוכחות הורים.
פקד אסף ציוני: אנחנו לא מכניסים הורים לחקירה, אלא אם זה משרת את האינטרסים של הקטין – הוא רגיש, לחוץ, והנוכחות ההורים תורמת.
איוב קרא: אתה חושב שחכם לעצור קטינים על עבירות סמים?
פקד אסף ציוני: במקרים מסוימים כן, לכן אנחנו עוצרים.
פקד אסף ציוני: יש קטינים כמו הקטין הזה, שחובה לעצור אותם.
איוב קרא: האם לא עדיף שהמעצר יהיה בכפר גמילה או במוסד גמילה?
איתן אקשטיין: מאפשרים את החלופה הזאת.
פקד אסף ציוני: הרבה מקרים שבהם נעצרים קטינים עד תום תהליכים, בסוף הדרך יש חלופות מעצר.
פקד אסף ציוני: הם מגיעים למלכישוע או למקום אחר.
איתן אקשטיין: תיאורטית זה בתנאי שיש תקציב לטיפול, דבר שלא קיים.
פקד אסף ציוני: כשאני אומר מעצר עד תום ההליכים זה לא אומר שהקטין מסיים בתל מונד מאחורי סורג ובריח.
פקד אסף ציוני: הרוב המוחלט של המקרים מסתיים בהליך טיפולי כדי להחזירו לקהילה.
לאה צ'סטרמן: האם מגיל 14 חלה חובה על הילד לתת לבקשתכם טביעות אצבעות ותמונת זיהוי?
פקד אסף ציוני: מעל גיל 14 הקטין חייב לתת טביעות אצבעות ואפשר גם לצלם.
לאה צ'סטרמן: אם הוא מסרב, אתם יכולים לכפות את זה עליו?
פקד אסף ציוני: יש סנקציות דרך שופט.
יסכה לנדאו: מה לגבי עדכון הקהילה – מוסדות הרווחה וקידום נוער - במקרה של מעצר קטינים, בוודאי אם זה לא עיכוב לחקירה?
פקד אסף ציוני: אנחנו לא יכולים לעבוד מול 20 רשויות.
פקד אסף ציוני: אנחנו עובדים בצורה מסודרת ולפי חוק הנוער אנחנו מודיעים לשירות מבחן לנוער.
פקד אסף ציוני: אנחנו מחויבים להודיע בדואר תוך 7 ימים ובמקרים של מעצר אנחנו חייבים להודיע באופן מיידי בטלפון.
פקד אסף ציוני: אם זה בשעות מאוחרות, אנחנו מודיעים לכונן.
פקד אסף ציוני: כשיש צורך, אנחנו מודיעים גם לפקיד סעד, אבל לא בכל המקרים.
פקד אסף ציוני: ההורים תמיד יודעים מזה, הם תמיד בתמונה.
פקד אסף ציוני: פרשיית "מתנה משמיים" היתה בחודש מרץ.
פקד אסף ציוני: היו שתי פרשיות צמודות אחת לשנייה - פרשיית לחן ופרשיית הגוש.
פקד אסף ציוני: בפרשיות האלה נחקרו 41 חשודים, נפתחו 52 תיקים, חמישה מתוך החשודים נעצרו, שניים מהם עד לתום ההליכים – אחד מקרית ארבע ואחד מנווה דניאל.
פקד אסף ציוני: אחד התבגר לא מזמן והשני קטין בן 17.5.
פקד אסף ציוני: ברשותם נתפסו 700 גרם סמים מחולקים למנות.
פקד אסף ציוני: הפרשייה הזאת מאוד חריגה וזה לא מאפיין את כל הפרשיות שניהלנו עד עכשיו ביהודה ושומרון בכלל וגם לא בגוש.
פקד אסף ציוני: היתה קשירת קשר עם גורמים פליליים בדרום, השכרת רכב בצורה מאוד חריגה, השכרת רכבים, נסיעה לדרום, מביאים עשרות קילוגרמים לאזור, מחלקים למנות בצורה שיטתית, מחלקים לזולות באזור ירושלים והגוש, ומזה מכירות לעשרות בני נוער באזור ובאזור ירושלים בכלל ובכיכר החתולות.
פקד אסף ציוני: רוב הקונים – הלקוחות - הקטינים הם מאזור יהודה ושומרון.
פקד אסף ציוני: גם העסקאות שהיו בירושלים היו לברנז'ה הקרובה, חבר'ה מבית-הספר, מהיישוב, כאלה שנפגשים בירושלים ושם מוכרים להם או נפגשים באזור הגוש ושם מוכרים להם.
פקד אסף ציוני: החריגות שבפרשייה הזאת היא בהיקף של כמות הסמים שאנחנו יודעים שקנו ומכרו באזור והכספים שגלגלו.
פקד אסף ציוני: לא נשאר להם מזה כלום, רק 1,250 שקל שחילטנו לטובת המדינה.
פקד אסף ציוני: הם פיזרו מעל 150,000 שקל.
יסכה לנדאו: בפועל תפסתם אותם בסוף המשלוח, כי מדברים על עשרות קילוגרמים ואתם תפסתם פחות.
פקד אסף ציוני: בדרך כלל אנחנו נכנסים תוך כדי או בסיום, כי אז אנחנו מקבלים את המודיעין ומתחילים לפעול.
פקד אסף ציוני: יש עסקאות שאנחנו קוטעים עוד באיבם, תלוי במודיעין.
פקד אסף ציוני: אם יש לי מודיעין על מישהו שמתכוון למכור, ברור שאני אעצור את זה.
פקד אסף ציוני: במקרה הזה זה היה תוך כדי.
פקד אסף ציוני: אם השאלה היא אם הוא היה מפסיק אם לא היינו עוצרים אותו, אזי התשובה היא לא, כי היה שם הרבה כסף.
פקד אסף ציוני: גם ה-1,250 שקלים האלה היו אמורים להצטרף לרווחים מה-700 גרם שתפסנו ועם זה הם היו אמורים לקנות עוד עשרה קילו בדרום.
פקד אסף ציוני: זה מצייר תמונה על חומרת הפרשה.
פקד אסף ציוני: אני אומר שוב, היא לא מאפיינת את עבירות הסחר בגוש ויהודה ושומרון בכלל.
פקד אסף ציוני: זה חריג.
שאול גולדשטיין: מי שמכר לו את הסמים היו מהדרום?
פקד אסף ציוני: הוא יצר קשר דרך בחור מביתר עלי.
פקד אסף ציוני: מי שתיווך היה דתי מביתר עלית.
איתן אקשטיין: כמה תיקים של סחר היו?
פקד אסף ציוני: היו תיקים של תיווך, אספקה וסחר.
איתן אקשטיין: כמה אתם תופסים 10%, 5%?
פקד אסף ציוני: זה לא מדע, אי אפשר לדעת.
שאול גולדשטיין: אם באנו לדבר על עשרה אנשים, חבל.
איתן אקשטיין: כאשר אני רואה את התמונה, אני כן נבהל.
איתן אקשטיין: גם אם אני לא מכפיל , אני נבהל.
פקד אסף ציוני: עד היום נחקרו קרוב ל-160 בכל יהודה ושומרון – נוער דתי ולא דתי.
פקד אסף ציוני: לא עשינו פילוח כמה נערים דתיים בתוך זה.
פקד אסף ציוני: אני לא יכול להגיד לעולם מה אחוז התפיסות הסמים בארץ.
איוב קרא: ידוע שזה נע סביב 10%.
איתן אקשטיין: כאשר אתה מדבר על 10%, אזי אם תתפוס 100, תגיד לנו 1,000.
איתן אקשטיין: תתפוס 200, תגיד לנו 2000.
איתן אקשטיין: ככל שאתה תופס יותר, אתה אומר שיש יותר.
איתן אקשטיין: ברור שלא מדובר רק ב-160, ודאי שיש יותר, לא תפסת את הכל.
איתן אקשטיין: אותי זה מבהיל כאיש משטרה, כי ברור שזה לא 160, לא חשוב לי אם זה 1,600 או 200, זה המון.
איוב קרא: מה משרד החינוך עושה לטובת העניין הזה, במה אתם יכולים לתרום?
איוב קרא: מה אתם עושים בנושא החינוך הבלתי פורמלי?
איוב קרא: האם נקבעו רכזים באזור בתחילת שנת הלימודים?
רחל נויבואר: הדרכה נקבעת בדרך כלל באוקטובר.
רחל נויבואר: ממה שנאמר פה עולה שיש פער בין מה שקורה בשטח לבין הידע של אנשי המקום על מה שקורה, למרות שכפי שאני מכירה את הנושא, הילדים באזור הזה מדברים על הדברים האלה הרבה הרבה שנים.
רחל נויבואר: לא חודש ולא חודשיים.
רחל נויבואר: כפי שאני מנתחת את זה מהצד, התדהמה שיש מהתפיסה הזאת היא פועל יוצא של תהליך הכחשה קבוע של משפחות, כי קשה להם להאמין שאצלם, במקום כזה, זה קורה.
איוב קרא: כמו רמת אביב ג', גם שם קשה.
רחל נויבואר: הסימנים היו כל הזמן, הילדים היו כל הזמן, אבל עכשיו הכאב הגדול הוא שהסחר עבר לכאן וזה הפך להיות מוקד שמספק לירושלים.
רחל נויבואר: אני אתייחס למה שקורב בבתי הספר.
רחל נויבואר: בתי הספר באזור גוש עציון מתחלקים בין שני מחוזות שקיימים במשרד החינוך – מחוז ירושלים והמחוז ההתיישבותי.
רחל נויבואר: נציג המחוז ההתיישבותי לא מגיע הנה.
רחל נויבואר: אני שייכת למחוז ירושלים ומגיעה לכאן בהתנדבות ומטפלת בכל הייעוץ של אלה שבאים להשתלמויות שלי.
רחל נויבואר: הנתונים הם כדלקמן: פעילויות המניעה הלכו וירדו מהתיכוניים אל בתי-הספר היסודיים.
רחל נויבואר: בית-הספר היסודי התחיל להתייחס לנושא בשנתיים האחרונות.
רחל נויבואר: בהנהלה היתה אי נחת מהרעיון להתייחס, חששו אם בזה לא נעודד את התופעה.
רחל נויבואר: זו הגישה הרגילה שיש במערכות הדתיות.
רחל נויבואר: במקומות אחרים זה כבר מזמן עבר – למשל באפרת הכירו מזמן במציאות המרה, והם עובדים במרץ כבר שנתיים-שלוש.
רחל נויבואר: מעורבים בזה לשכת הרווחה, קידום נוער ובתי-הספר.
רחל נויבואר: כשאני עושה השתלמויות מגיעים בנוסף ליועצות, גם מנהלים ומורים.
רחל נויבואר: אפשר להרגיש שהיישוב מגויס - מכיר בזה שיש לו בעיה ומנסה לעשות משהו.
רחל נויבואר: בגוש עציון – ברמת הטיפול האמיתי של המניעה, אני לא מדברת על החשיפה - עדיין לא התגייסו למשימה.
רחל נויבואר: היועצות באות להשתלמויות אבל לא יותר.
רחל נויבואר: אני לא מרגישה שיש בתוך בתי הספר גיוס של המנהלים, המחנכים או הרבנים ולא כל גורם אחר.
רחל נויבואר: אני יודעת שהרב פרל מעוניין שיהיה דבר כזה, אבל זה לא קורה.
רחל נויבואר: רק היועצות באות ולומדות, מנסות לעשות כמיטב המסגרת שלהן בבית-הספר.
רחל נויבואר: בתי-הספר ששייכים למחוז ההתיישבותי – בכלל לא בקשר אתם ולא מקבלים תקציבים.
רחל נויבואר: כדי לקבל הדרכה הם מגיעים לירושלים.
רחל נויבואר: היועצות באות להדרכה אבל אין לי אחריות מיניסטריאלית עליהן.
רחל נויבואר: היועצות של שתי האולפנות כל הזמן באות להדרכה.
רחל נויבואר: הישיבה של שטיינזלץ, שעכשיו נכנסה, מאוד מיוחדים בגישה, הם מחזקים את העניין הרוחני ולא רוצים בכלל להתייחס לנושא הזה.
רחל נויבואר: אני מתייחסת לילדים שלכם כילדים שלומדים בהרבה מקומות – "אורות יהודה", "נווה שמואל" וכו'.
רחל נויבואר: ב"אורות יהודה" עובדים מאוד יפה, ב"נווה שמואל" פחות, כי זה גם עניין של כוחות.
רחל נויבואר: בית המדרש עובד מאוד יפה.
רחל נויבואר: פה התחילה פעילות יפה של יועצות, אבל זה ברמת היועצות ואני לא מרגישה שיש גיוס בית ספרי.
רחל נויבואר: כאשר אני באה לבית הספר, המנהלת פתאום לא יכולה לבוא לישיבה, הסגן שואל אם באמת צריך לדבר.
רחל נויבואר: אין עדיין מודעות.
רחל נויבואר: בנווה דניאל, בעקבות מה שקרה, האנשים מוועדת החינוך צלצלו אליי וביקשו עזרה בפעילות ליישוב עצמו, קבענו שלוש פעילויות.
רחל נויבואר: גם בנווה דניאל יש תדהמה.
רחל נויבואר: הפרשנות היא שזה של אנשי שוליים.
רחל נויבואר: זאת הנקודה המרכזית שאני רוצה להתייחס אליה.
רחל נויבואר: הפרשנות היא שזו משפחה כזאת או אחרת, אבל כולנו עדיין בסדר.
רחל נויבואר: אני רוצה לשים את זה על השולחן - התופעה אינה רק בציבור הדתי, אלא גם בציבור החילוני, היא פושה בילדי טובים.
רחל נויבואר: זה דבר חברתי, זו התנהגות מקובלת, נורמטיבית, שקיימת בכל היחידות הטובות בצה"ל, באוניברסיטה ובכל מקום.
רחל נויבואר: לא יודעים מי הילד שייפול.
רחל נויבואר: אבל אין אומרים: נלמד מגיל צעיר את הילד לא ליפול.
רחל נויבואר: הם עדיין מפחדים לזהות עצמם עם אנשים שקשורים לנושא.
רחל נויבואר: אני חושבת שלא היינו חייבים להגיע למצב הזה אילו כל המערכת היתה נרתמת, החל בחינוך הבלתי פורמלי וכלה בבתי-הספר, ומבינה שהסכנה היא לא של אנשי השוליים בחברה בירושלים או ברמת השרון, אלא סכנה מהותית של כל בני הנוער.
רחל נויבואר: כך צריך לחשוב.
רחל נויבואר: כמו שמלמדים ילד לחצות כביש, חייבים להביא לילדים גם תוכנית מניעה, אחרת לא עשית חובתך.
רחל נויבואר: כמו שמלמדים מלאכה ושחייה, צריך ללמד ממה להיזהר בחיים.
רחל נויבואר: היום הסמים הם דבר מפתה, נורמטיבי.
רחל נויבואר: תסתכלו על הסדרות שיש היום לנוער, שם זה נורמטיבי.
רחל נויבואר: אתם לא יודעים כמה מילים בעיתונות לקוחים מתחום הסמים וכמה הסלנג מדבר בצורת החיים של הסם.
רחל נויבואר: הילדים מדברים כך מגיל צעיר, והם רואים ויודעים הרבה יותר מכולכם.
רחל נויבואר: כל אחד מכם שילך הביתה ויחקור קצת את ילדיו, יראה כמה הילדים יודעים יותר.
רחל נויבואר: זה היה כל הזמן, רק שאנשים לא רוצים לייחס את זה לעצמם, מתכחשים.
רחל נויבואר: אני מצפה שמהישיבה הזאת תחזרו למערכת החינוך ותחייבו יותר את בתי הספר, לא רק היועצות.
רחל נויבואר: אם היועצת פועלת בלי הגיבוי של המנהל, אתם יודעים איך זה נראה.
רחל נויבואר: בלי הגיבוי של המחנכים, בלי הגיבוי של הרבנים, בלי הגיבוי של אנשי המפתח בבית-הספר, לא יזוז הרהב.
רחל נויבואר: הן עושות הרבה דברים ומשתדלות אבל זה נורא שולי ומעט בתחום שצריך.
רחל נויבואר: היתה לא מזמן השתלמות של אחראי בית ספרי.
רחל נויבואר: זה תפקיד חדש שהממשלה הקציבה בימים אלה, כאשר הכל מקוצץ.
רחל נויבואר: הממשלה מכירה את הבעייתיות של הנושא והיא הקציבה לכל בית ספר אדם שיעסוק בתחום בנוסף ליועצת.
רחל נויבואר: הוא יהיה אחראי ארגוני, שאליו יבואו בסוף השנה וישאלו מה היה בשכבת ז', מה היה בשכבה ח' וכו' איך התייחסו לנושא.
רחל נויבואר: היועצת תיתן את העבודה המקצועית.
רחל נויבואר: מהגוש לא הגיעו אנשים, אבל יש עדיין אפשרות לתקן את זה, כי החינוך ההתיישבותי עוד לא עשה את ימי ההכנה שלו.
רחל נויבואר: בית-ספר שלא שלח אנשים לא יקבל את התקציב לזה.
רחל נויבואר: זה מותנה שהאנשים יהיו בהשתלמות של יומיים.
רחל נויבואר: חייבים להתגייס בתוך בתי הספר.
יאיר וולף: אני מבין שלפי בקשת התושבים אתם עורכים השתלמויות בנווה דניאל, ואני מברך על כך.
רחל נויבואר: לא.
רחל נויבואר: היועצות שגרות בנווה דניאל צלצלו אליי בתור מומחית כדי להתייעץ אתי מה לעשות ואני עוזרת להן, אבל זה לא פורמלי.
יאיר וולף: אני מעיר פה, כיוון שאני יודע שבישיבות שקיימנו במקביל עלתה בקשה שהדברים האלה יהיו מתואמים עם האנשים ברשות המקומית.
יאיר וולף: אנחנו נפנה בצורה מסודרת, כי ככל שנהיה יותר מתואמים, כך נוכל לתת מענה יותר מקצועי.
רחל נויבואר: הם צלצלו אליי בשם ועדת החינוך של היישוב.
רחל נויבואר: הם מבוהלים, רוצים להכות בברזל בעודו חם.
איתן אקשטיין: אני רוצה להסתייג מדבריה של גברת רחל נויבואר.
איתן אקשטיין: לדעתי התמונה שונה.
איתן אקשטיין: המידע שאנחנו מקבלים על מה שקורה היא ממטופלים שנמצאים אצלנו.
איתן אקשטיין: כ-30% מהמטופלים מאזור איו"ש וכל אחד מהם, בשלב מסוים של הטיפול, מנסה לגרור את חבריו לטיפול.
איתן אקשטיין: כל ילד מכיר מעגל של חמישה-שישה ואפילו עשרה שהשתמשו איתו ביחד.
איתן אקשטיין: אני אגיד לכם איך אני רואה את הבעיה.
איתן אקשטיין: אנחנו עובדים עם שפ"י ונכנסים לתחום של מניעה.
איתן אקשטיין: יש כמה יישובים שהזמינו אותנו, כמו איתמר ויישובים אחרים אשר בהם יש התערבות קהילתית עם הקהילה עצמה.
איתן אקשטיין: הבעיה מתחילה בנקודה השניונית והשלישונית – יש מעצר ובדרך כלל אחרי שיש מעצר, מתקשרים אלינו או אל מלכישוע ומנסים לברר חלופת מעצר.
איתן אקשטיין: כדאי שתדעו שבמדינת ישראל יש היום 100 מיטות טיפוליות לנוער וזה הכל.
איתן אקשטיין: כלומר, המיטה ה-101 היא מיטה פרטית וזה אומר 100,000 שקל, על פי מה שקבע משרד הרווחה.
איתן אקשטיין: זה די הרבה להורים נורמטיביים, גם לצפונבונים.
איתן אקשטיין: זה אומר שיש הרבה מקרים שהשופט מבקש, כי יש שופטי נוער שנכנסו למהלך הזה ומבינים שזה דבר נהדר.
איתן אקשטיין: הם עוצרים קטין ואומרים לו: יש לך אפשרות ללכת לחלופת מעצר טיפולית או ללכת למעצר בית או להישאר במעצר עד תום ההליכים.