GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: כשיהיה לךְ, תעבירי לי את זה.
איוב קרא: מתי זה יהיה?
יפעת שטיינברגר: יש איזו מסיבת עיתונאים שהמפכ"ל צריך לצאת בה לתקשורת, כשאינני יודעת בדיוק מתי היא תהיה.
איוב קרא: האם זה יהיה אחרי ה-25 בחודש או אחריו?
דובר: זה תמיד יוצא אחרי.
יפעת שטיינברגר: אינני מאמינה.
יפעת שטיינברגר: בדרך-כלל, זה אחרי.
יפעת שטיינברגר: אני חושבת שלא אוכל להוציא את הנתונים קודם.
יפעת שטיינברגר: אין לי אותם כרגע, כלומר אנו עדיין מעבדים אותם.
יפעת שטיינברגר: באופן עקרוני, מבחינת התופעה, אנו עדיין רואים רמה גבוהה מאד.
יפעת שטיינברגר: אינני יודעת אם יש בכל עליות, אבל יש רמה גבוהה מאד של ביקוש והיצע למיגוון סמים.
שמאי גולן: צריך לשבח אתכם על 2003.
שמאי גולן: הם הגבירו מאד את פעילות נוער חשיפה.
שמאי גולן: נכון שכתוצאה מזה בכותרות העיתונים זועקים שתפסו פה עשרות תלמידים ותפסו שם עשרות תלמידים, אבל זה לא אומר שחלה עלייה בהיקף השימוש בקרב התלמידים אלא בתשומת הלב של המשטרה לנוער.
שמאי גולן: זו פעולה ברוכה.
יפעת שטיינברגר: מדובר בפעילות של המשטרה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אל תיבהל מלומר שיש גם עלייה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: זה גם נכון.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: עם החשיפה ובלי החשיפה יש עלייה.
שמאי גולן: אני מרשה לעצמי להיות זהיר בעניין הזה.
שמאי גולן: אני זהיר בזה, ונקיים על זה דיון אחר.
שמאי גולן: יפעת שטיינברגר: לא יכול להיות שיש כל הזמן עלייה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: הייתי מעדיף שאתם תהיו הצודקים ולא אני.
איוב קרא: אנו נקיים דיון על זה.
יפעת שטיינברגר: הרמה היא גבוהה מאד, ואין על זה ויכוח.
איתן גורני: העלייה והירידה נקבעות ע"י המחקרים שאנו עושים בשטח, ששואלים אנשים.
איתן גורני: המספרים, שהמשטרה נותנת, הם מספר התיקים ומספר התפיסות, וזו פונקציה של העשייה.
איתן גורני: אסור לנו להכות את המשטרה ולומר שבגלל שהם עושים יותר ותופסים יותר אז אומרים שיש יותר עלייה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב פנים: לא, אני לא קושר זאת לתפיסה.
איתן גורני: ככל שהמשטרה מגבירה את פעילות נוער חשיפה וככל שנוספות יחידות, יש יותר תוצאות.
שמאי גולן: ראיתי השבוע דו"ח מארצות-הברית - אנו תמיד מחקים אותם קצת - ושם חלה ירידה בשימוש במריחואנה בקרב התלמידים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אולי חלה עלייה בסמים אחרים.
שמאי גולן: עליה בגילאים המבוגרים יותר.
שמאי גולן: זה כמו אצלנו ודי דומה לנו.
איתן גורני: היתה ירידה באקסטזי ובמריחואנה.
שמאי גולן: אנו משקיעים בשנים האחרונות כל כך הרבה בתלמידים, שיכול להיות שאנו מצליחים כן לראות את האור בקצה המנהרה ואני מקווה שזה לא האור של הקטר.
שמאי גולן: נכון שאצל אחרים אנו מפסידים.
שמאי גולן: סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני מקווה ומתפלל שאתם הצודקים ולא אני.
איתן גורני: ראינו את המתקפה העצומה שהיתה על הרשות במיוחד, על הקמפיינים שלנו לגבי החשיש והמריחואנה.
איתן גורני: היו כל היריבים שלנו, כולל חברי-כנסת לא רבים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אבל, הם לא רבים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: הם 2.5.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: מה אתה מוטרד?
איתן גורני: בחוץ יש יותר.
איתן גורני: הקמפיין הזה לא היה אהוד עליהם, וכנראה בגלל שהוא משפיע.
איתן גורני: התנפלו עלינו ואמרו: "חשיש, מריחואנה.
איתן גורני: אתם מבזבזים את הזמן".
איוב קרא: הם עושים זאת למען הפופוליסטיות.
איתן גורני: נתתי פה דפים של מאות מחקרים, ואף אחד לא קרא אותם.
שמאי גולן: אם, נניח, אני נכנס לכיתה שישית או שביעית ושואל: "חבר'ה, כמה כאן משתמשים בסמים?", מיד כולם עונים: 70%, 80% או 60%.
שמאי גולן: כאשר אתה תופס כל תלמיד ותלמידה בנפרד ושואל אותם: "לא אתה.
שמאי גולן: כמה אתה מכיר אישית בכיתה שלך שהשתמשו, משתמשים, במריחואנה או בסמים?", פתאום אתה מגלה מספרים של 3 או 4 שזה אותם 10% או 11% ולא יותר.
שמאי גולן: תאמין לי.
שמאי גולן: תדבר איתם.
הדס פילצר: אני הדס פילצר משפ"י, נציגת משרד החינוך.
הדס פילצר: מדברים על ירידה בקרב תלמידים ועל תלמידים שמודים יותר שהם משתמשים, וזה בעקבות הרבה דברים.
הדס פילצר: בין יתר הדברים, זה בעקבות תכניות המניעה שאנו עושים, ובתוך תכניות המניעה החדשות היום אנו מכניסים גם את עניין שבירת קשר השתיקה - גם שבירת קשר השתיקה של אותם משתמשים מזדמנים, של המנהלים ושל הקבוצה, קבוצת בני-הנוער, קבוצת השווים, שיש להם אחריות לגבי אותם ילדים שמשתמשים.
הדס פילצר: בתוך תכניות המניעה שלנו יש שתי תכניות מניעה: אחת כבר לא כל כך חדשה, שמיועדת לחטיבות ביניים ונקראת "למוח אין חלקי חילוף", שרצה במאות חטיבות ביניים ועושים עליה איזה שהוא מחקר, ובנוסף יצאנו ממש עכשיו, והיה לנו יום עיון גדול מאד בחנוכה, עם תכנית מניעה חדשה שנקראת "משמעות" לכיתות י'-י"א - תכנית מניעה שפונה אל בני-הנוער שנמצאים כרגע בחיפוש של משמעות בחיים שלהם בשלב הזה של חייהם, ומתוך המקום שהם נמצאים יצאנו אליהם עם תכנית מניעה חדשה יוצאת מן הכלל.
הדס פילצר: כל התכניות האלה - אנו יושבים עכשיו וגומרים לכתוב חוברת שמדברת על שבירת קשר השתיקה באיזור הדמדומים: באיזור של "התחלתי להשתמש", "אני כן משתמש" או "אני רק מתחיל".
הדס פילצר: בדיוק באיזור הזה אומרים מה התפקיד של אותו משתמש ומה התפקיד של חבריו.
הדס פילצר: אני חושבת ששיתוף הפעולה שלנו בתוך בתי-הספר, עם העבודה שלנו עם ההורים גם בבתי-הספר וגם דרך הרשות למלחמה בסמים, גורם מאד מאד חזק לזה שהמשטרה מצליחה עוד לתפוס.
הדס פילצר: שיתוף הפעולה של כל הגורמים חשוב.
הדס פילצר: שלא לדבר על שבוע הסמים הלאומי; עשינו ימי מוקד חווייתיים, ממש HAPPENINGS מאד בומבסטיים ממש כחלק מתכניות מניעה.
יפעת שטיינברגר: ברצוני להגיד עוד משהו שהוא דווקא לא בתחום שיפוטי.
יפעת שטיינברגר: אנו עושים פה כל מיני דברים ומדברים פה על כל מיני תכניות.
יפעת שטיינברגר: במוצאי-שבת היתה תכנית "בליינד-דייט" של דנה מודן בערוץ 2 - לא ראיתי אותה ורק קיבלתי טלפונים - והסתבר שהבליינד-דייט התקיים באמסטרדם וצילמו שם את הזוג מעשן שם חשיש באופן חופשי.
יפעת שטיינברגר: אני חושבת שזה אחד הדברים שצריך להיות פה לפחות פרסוםו, כמו שיש פרסום על סיגריות שהסיגריות מזיקות לבריאות.
יפעת שטיינברגר: אנו עושים פה כל כך הרבה דברים ומדברים על אוירה ציבורית ועל המתירנות הציבורית, וכשיש תכנית כזאת והדברים מוצגים בצורה כל כך נחמדה - והרי זו עבירה על החוק, ודרך אגב באמסטרדם זה לא לא עבירה על החוק אלא זה משהו אחר - זו בעיה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אי-אפשר למנוע זאת.
שמאי גולן: ניסינו בעבר כל מיני דברים.
יפעת שטיינברגר: האם אי-אפשר לכתוב למטה משהו?
שמאי גולן: אי-אפשר.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: מה נכתוב: "צפייה רק למבוגרים"?
הדס פילצר: לא.
הדס פילצר: להפך, אפשר לכתוב כמו שכותבים בסיגריות, שזה מזיק לבריאות, שזה מסוכן ושזה לא חוקי בארץ.
הדס פילצר: אפשר להוסיף משהו בצד.
איתן גורני: זה העניין שאנו נלחמים עליו - על שינוי האוירה הציבורית.
איתן גורני: יש עורכים לטלויזיה, יש מפיקים בטלויזיה ויש לה מנהלים.
איוב קרא: ילדים, מה אתם אומרים?
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: מאלו כיתות אתם ומאיפה אתם?
תלמידה: אנו מכיתה י' והם מכיתה ט'.
תלמידה: אנו מועצת התלמידים מבית-הספר "אלדד" מנתניה.
תלמידה: האם מותר לשדר את זה?
תלמידה: האם מותר לשדר דבר כזה כמו שהיה במוצאי-שבת?
איוב קרא: לדעתי, אנו מנסים להיות דמוקרטיים יותר מאשר מדינה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אין כרגע מניעה חוקית.
איוב קרא: אין מניעה חוקית.
איוב קרא: אולי צריך להגיש הצעת חוק שאוסרת דבר כזה.
תלמידה: אני חושבת שאסור לשדר דבר כזה.
תלמידה: ראיתי את התכנית.
תלמידה: אני חושבת שזה היה מאד שגוי לעשות.
תלמידה: יש פה מאמץ עצום כדי לנסות לקטול את כל הקטע הזה של גראס.
תלמידה: כולם חושבים שזה באמת סם קל, וזה סם מאד קשה בסך-הכל כי קשה מאד לצאת ממנו.
תלמידה: ההתמכרות שלו היא מבחינה פסיכולוגית.
תלמידה: כשראיתי דבר כזה, זה גרם לי גם להסתכל על זה בצורה שונה לגמרי: כאילו מה?
תלמידה: שני אנשים יושבים בבית-קפה ומעשנים ג'וינט.
איוב קרא: כלומר, האם מי שרואה את התכנית מתפתה?
דובר: הוא עלול.
תלמידה: לא מתפתה, אלא מסתכל על זה בצורה שונה, ובצורה כאילו זה הרבה יותר קל.
תלמידה: הפרספקטיבה משתנה לגמרי לגבי סמים, וזה כבר לא נראה כל כך קשה.
תלמידה: זה נראה כאילו דבר פשוט מאד.
תלמידה: וזאת, במיוחד לילדים שלא מבינים בזה בכלל.
איוב קרא: כלומר, במשקפת שלכם צריך לאסור זאת.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: מאד מעניין לשמוע את זה.
איתן גורני: האם אתם נתקלים בתופעה הזאת של סמים בכיתות שלכם?
איתן גורני: כמה הייתם מגדירים שיש?
איתן גורני: האם יש הרבה בבית-הספר או מעט?
תלמידה: לא הרבה.
תלמידה: לא הרבה ולא מעט.
איתן גורני: האם מדובר, נניח, ב-10% או ב-20%?
תלמידה: לא, זה לא בכיתה שלנו.
תלמידה: זה בעיקר בכיתה י"א.
הדס פילצר: כמה ילדים בכל כיתה?
הדס פילצר: האם יש 40 ילדים בכל כיתה?
תלמידה: בערך 40.
תלמידה: אני מעריכה שבערך ילד מכל כיתה או משהו כזה.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: הלוואי וזה כך.
שמאי גולן: תאמין לי שזה מה שאמרתי לך.
בלנקה לאטוטה: הבעיה היא, שיש הרבה נשירה מבתי-ספר, ומי שמשתמש הרבה בסמים זה לא בתוך בית-הספר.
בלנקה לאטוטה: הם ברחובות.
בלנקה לאטוטה: הנשירה מבית-הספר איומה.
תלמידה: לפחות אצלנו בבית-ספר יש חלוקה של כיתות.
תלמידה: יש כיתות של ילדים שאפשר להגיד שמצבם ההתנהגותי קצת לא נאות בכלל, כלומר ההתנהגות שלהם לא טובה, ויש כיתות שבהן ההתנהגות טובה מבחינת הציונים וכו'.
תלמידה: סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: היא אומרת שיש כיתות שאחוז המשתמשים בהן הוא יותר גבוה.
תלמידה: בכיתות הקצת יותר נמוכות אפשר אולי למצוא בהן קצת יותר משתמשים וקצת יותר- - -
דוברת: האם זה קורלטיבי באמת לילדים עם רמה יותר נמוכה?
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: איך היא החלוקה?
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: האם החלוקה היא לפי מגמות ריאליות, ואולי אני ממשיך את הקו שלךְ?
תלמידה: למשל, יש אומנות.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: באומנות יותר משתמשים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: כמה כיתות י"א יש?
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: כמה יש בשנתון?
תלמידה: לדעתי, זה בכלל לא קשור.
שמאי גולן: באוניברסיטאות גילו שזה קשור.
תלמידה: כל האנשים שאני מכירה הם אנשים טובים מבית טוב עם כסף טוב וכאלה שיש להם עתיד מוזיקלי.
תלמידה: הם אנשים טובים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: ומה?
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: משתמשים.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: ברור שזה לא כולל את כולם.
שמאי גולן: גם באוניברסיטאות זה כך.
שמאי גולן: אני מוכרח לומר לך משפט אחד על מה שנאמר.
שמאי גולן: המשטרה נכנסת לבית-ספר על-פי מידעים, ומשתילה סוכנים סמויים ולא חשוב אם זה השרת או המזכירה.
שמאי גולן: היא עובדת שם ארבעה חודשים בחקירה סמויה, ואחרי זה עוברת לחקירה גלויה.
שמאי גולן: 'מתלבשים' על בית-ספר והופכים כל בלטה, 600 תלמידים, ותופסים 40, 50 או 60.
שמאי גולן: תאמין לי שאין אחד שמתחמק מהם.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: זהו אחד האמצעים היעילים ביותר שיש.
סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אנו עובדים על זה.
שמאי גולן: זה אחד האמצעים היעילים ביותר.
שמאי גולן: זהו אמצעי אדיר.
שמאי גולן: זה לא יותר מ-10%.
שמאי גולן: קוראים לזה: מניעה הרתעתית, וזה עובד יופי.
איוב קרא: לסיכום הדיון: אנו מצפים לסיכומים מעודדים, גם ברשות למלחמה בסמים וגם במשרד לביטחון פנים, שיהיו בעוד כחודש ימים.
איוב קרא: נתוני שנת 2003, על-פי הוועדה, מדאיגים וחמורים ביותר ומצריכים חשיבה וגיוס כל המערכות, לרבות כל אזרחי ישראל, כדי להלחם בתופעה הזאת.
איוב קרא: הנשק הכי חשוב למלחמה בסמים, על-פי הישיבות שערכנו בשנה הזאת, הוא גיוס ההורים, קודם כל, כדי שיתנו כתף במלחמתנו בסוגייה אולי החשובה ביותר.
איוב קרא: אנו נקיים בקרוב דיון בלשכת ראש הממשלה, בנוכחות כל הגורמים הנוגעים בדבר, נעלה נושאים חשובים במלחמה היומיומית בנגע הסמים ונבקש להחיל את סעיף 46 כך שהרשות למלחמה בסמים תוכל לפרסם את מלחמתה בנגע הסמים גם בגלי-צה"ל וגם במדיה הציבורית, כמו משטרת ישראל ופיקוד העורף.
שמאי גולן: החוק חל על הערוץ הראשון, על קול-ישראל ועל גלי-צה"ל.
איוב קרא: אנו פונים למשטרת ישראל ומבקשים לפעול יותר בקרב נוער בחשיפה.
איוב קרא: אומנם היה תיגבור של הנושא הזה בשנה האחרונה, אבל צריך לתת יותר ויותר כוח למהלך הזה, כי זה מה שמרתיע בני-נוער, יחד עם ההורים על מנת למגר את התופעה הזאת.
איוב קרא: אנו תומכים בבקשתם של התלמידים מתיכון "אלדד" בנתניה שרוצים לאסור סרטים המעודדים שימוש בסמים.
איוב קרא: אני אגיש הצעת חוק פרטית בנושא הזה.
איוב קרא: שלום לכולם, החלטנו לקיים דיון בעקבות הפרסומים על שימוש בסמים בקרב הצנחנים בצה"ל.
איוב קרא: שימוש בסמים תוך כדי צניחות, זה צרם לי באופן אישי.
איוב קרא: אני לא יודע לאן נגיע בעניין הזה של השימוש בסמים, ואיזה מקום לא יהיה נגוע בהם, או באיזה מקום לא יהיה שימוש בסמים.
איוב קרא: צר לי שאלה הם פני הדברים.
איוב קרא: נשמע מאנשי הצבא – שמי כהן ידידי, שהיתה לי זכות לשרת איתו ולהיות מ"פ כשהוא היה בבסיס ההדרכה של המשטרה הצבאית.
איוב קרא: לא הייתי רוצה לפגוש אותך בנסיבות הללו.
איוב קרא: כשבאתי מהצנחנים למשטרה צבאית, אני זוכר - רק הזיות בהקיץ יכול לחשוב אדם, אני לא יכול להעלות על הדעת שדבר כזה יכול לקרות.
איוב קרא: אני מקווה שאני אתבדה, שאלה דברים לא כמו שפירסמו.
איוב קרא: נשמח לשמוע מהרשות למלחמה בסמים, נציגי המשרדים ונציגי הממשלה שישמחו לשמוע דברים אחרים אודות הפרסום הזה שמאוד פגע בתדמית צה"ל.
שמי כהן: מדובר בתיק חקירה של יחידת מצ"ח נגד בית ספר לצניחה, לא כנגד בית הספר אלא כנגד מדריכי צניחה.
שמי כהן: התיק עדיין בהליכי חקירה וחלק כבר בהליכים משפטיים.
שמי כהן: וכל מי שקשור לתוכן התיק, זה מצוי עדיין בתוך ההליך המשפטי.
איוב קרא: יש כתבי אישום?
איוב קרא: כמה?
שמי כהן: כן.
שמי כהן: נגד ארבעה חוגרים.
איוב קרא: באיזה היקף ?
שמי כהן: מדובר בעבירות חמורות של שימוש בשמים תוך כדי צניחה, ותוך כדי שירות כחיילים לכל דבר.
שמי כהן: אם זה במהלך ההפסקות, ואם זה במהלך שעות הערב, ואם זה לפני שעות צניחה ואחרי צניחה.
שמי כהן: מה שפורסם בתקשורת יחסית משקף את חלק מהראיות שיש לנו כאן בתיק.
שמי כהן: בסך הכל מי שכתב את זה, אלו החיילים שכנגדם אנחנו מנהלים חקירה, וזה יומן אישי של אחד מהאנשים והוא משקף פחות או יותר את מה שהוא אמר לנו בעדות במהלך החקירה.
שמי כהן: מבחינתנו זאת תופעה בהחלט חריגה שאנחנו עוד לא נתקלנו במימד הזה, אבל צריך לזכור כאן דבר אחד, שמי שיזם את כל הפנייה למצ"ח זה מפקד היחידה, זה לא משהו שאנחנו היינו צריכים לגנות אותו או לחשוף אותו.
שמי כהן: זה משהו שמפקדים זיהו אותו והעבירו את התיק ליחידת מצ"ח.
שמי כהן: בהתחלה חקרנו באופן סמוי ולאחר מכן פתחנו את התיק ועצרנו את כל מי שהיה צריך לעצור.
שמי כהן: הנזק התודעתי הלאומי אל מול בית הספר לצניחה כבר נוצר, כאשר צריך לזכור שמדובר בחלק קטן של חיילים שמשרתים בתוך בית הספר וזה המיטב שבמיטב, החבר'ה הטובים ביותר שעם ישראל מייצר, לצערי זה גם שם, וגם מול המימד הזה אנחנו נתמודד.
שמי כהן: צריך לראות את הארוע הזה על הרקע הכולל של בעיית הסמים בצה"ל, ובעיית הסמים בחברה הישראלית.
שמי כהן: אנחנו סיכמנו את שנת העבודה בצבא.
איוב קרא: לגבי העניין הזה שחשוב לנו ללמוד את זה, על איזה היקף אנחנו מדברים חוץ מארבעה כתבי אישום שהוגשו?
שמי כהן: אנחנו מדברים על בעיית סמים שיש בצבא, שהיא דומה לבעיית הסמים שיש בחברה הישראלית.
שמי כהן: אנחנו מדברים בתיק הזה על כמה חיילים.
שמי כהן: נגד חלק מהמעורבים עדיין מתנהלת חקירה סמוייה, כולם בחובה.
שמי כהן: צר לי שאני לא יכול להיכנס לתוך הפרטים, כי בחלק אנחנו מצויים בכתב אישום ובחלק עדיין בחקירה.
איוב קרא: להערכה שלך, כמה כתבי אישום בסופו של דבר צפויים בסך הכל?
שמי כהן: אני חושב שזה לא יעבור את מה שיש, לא באופן דרמטי.
איוב קרא: אתה רוצה להגיד לי שהמפקדים לא זיהו תופעות תוך כדי הצניחה, וגם באיזה סמים מדובר?
שמי כהן: הכל זה ג'וינטים ומריחואנה, זה לא סמים קשים.
אורי אפטליין: כל הסמים מסוכנים, אין סמים קשים.
איוב קרא: צריך לזכור את זה – אין סמים קשים בעיני הוועדה הזאת.
איוב קרא: באיזה אמצעים נוקט המפקד כשהוא רואה צנחנים צונחים בצורה כזאת שהם תחת השפעה של סם?
איוב קרא: המדריכים לא מרגישים בזה?
איוב קרא: אתה רואה בן אדם בפתח מטוס כשהוא רוצה לקפוץ והוא מסטול, אי אפשר לדעת?
איוב קרא: הרי היינו ביחד מפקדים, כשאתה רואה חייל אתה יודע אם הוא בסדר או לא בסדר.
שמי כהן: קודם כל היה, מי שהעביר את הדיווח הם מפקדי היחידה שם, ומשם קיבלנו לראשונה את הדיווח.
איוב קרא: זאת אומרת, מפקדי היחידה זיהו את זה שצנחנים צונחים תחת השפעת סם.
שמי כהן: אני לא יודע אם הם זיהו אותם צונחים, אני מניח שאם הם היו מזהים אותם צונחים, הם לא היו צונחים בוודאות.
שמי כהן: אתה רואה את החבר'ה מסתובבים, הם מסתובבים באימונים.
שמי כהן: בדרך כלל כשהתופעה מתחילה להתרחב מעבר למשתמש אחד, אז היקף האנשים שנחשפים ומדברים על זה גדל, ואין לך שליטה על העניין הזה.
שמי כהן: לחשושים הגיעו גם לאוזניים של המפקדים.
שמי כהן: אתמול בלילה שוחחתי עם מפקד היחידה לקראת הדיון כאן, הם בוודאות לא ידעו שהם צונחים תחת השפעת סמים.
שמי כהן: אני מניח שאם הם היו יודעים את זה, זה לא היה קורה.
שמי כהן: מדובר פה בחיי אדם, מדובר פה בחבר'ה, לפחות אני אומר מתוך תיק החקירה, שהם צנחנו תוך כדי זה שהם מדריכים פלוגות לוחמות מגולני ומצנחנים.
איוב קרא: האם היו מתוך החיילים האלה גם מדריכים, חוץ ממתאמנים הם היו גם מדריכים?
שמי כהן: כן, המדריכים עצמם.
איוב קרא: מה רצו להשיג בזה שהם רוצים להשתמש תוך כדי צניחה, גם אחריות על החיים של בני אדם?
שמי כהן: כל תהליכי הריגוש למיניהם, וכל תהליכי ההתנסות, ברגע שאתה מתחיל עם זה אתה אף פעם לא יודע איפה תסיים עם זה.
שמי כהן: התנסית פעם ראשונה, ואז הלחץ החברתי מתחיל לגבור, ואתה רואה שזה עשה לך משהו בפעם השנייה ואז אתה מנסה גם פעם שלישית.
שמי כהן: הם הגיעו לרמה של אינטנסיביות, שימוש כזה, שהם איבדו שליטה על היכולת שלהם לשלוט בקצב השימוש.
איוב קרא: איך הם יכלו להדריך תוך כדי שימוש?
איוב קרא: סליחה על הבורות.
שמי כהן: זו שאלה טובה, הם היו מגיעים למשל לחדרים - כשעשינו חיפוש בחדרים, מצאנו כלי עישון בתוך החדרים, ומצאנו שרידי סם בתוך החדרים.
שמי כהן: במטוסים לא.
שמי כהן: אני מניח שאם ראית משתמש במריחואנה, אתה לא בנקל יודע לזהות.
שמי כהן: המאפיינים בדרך כלל זה אולי עיניים אדומות, אולי טיפה יותר אנרגטיות, לפעמים יותר עייפות.
שמי כהן: אלה תופעות פיזיולוגיות שאם אתה לא חי באינטנסיביות - למשל אל מול אשתי אזהה שינויים בקצב.
שמי כהן: כשאתה רואה את זה מול חייל כשאתה מתחכך איתו אחת לכמה זמן, אני מניח שאתה לא רואה.
שמי כהן: הסביבה הקרובה מייד יודעת לזהות.
שמי כהן: למשל לא בהכרח רואה אותם כל עשר דקות, היה לו קשה לזהות.
שמי כהן: חיילים מסביב, שגם שם אנחנו חושבים שזו תקלה נוראית שעוד חיילים ידעו שחלק מהמדריכים האלה משתמשים בסמים, ולא הציפו את זה מייד.
שמי כהן: היכולת שלהם לשמור את זה ולסכן חיילים היא בעייתית מבחינתנו.
שמי כהן: יוגשו כתבי אישום, או שכבר הוגשו כתבי אישום, ימוצה הדין עם החבר'ה האלה עד הסוף.
שמי כהן: זה רק חלק מהאיום.
שמי כהן: זה יצר איזו שהיא תהודה ציבורית, כי מדובר בצנחנים מדריכי צניחה שהשתמשו, ולצערי אנחנו נתקלים גם בתופעות אחרות שלא מגיעות לכדי העיניים שלך כיושב ראש הוועדה, ולא מקיימים על זה דיונים ואנחנו נאלצים להתמודד עם זה בצבא.
איוב קרא: מה קרה מאז הגילוי של החברה?
שמי כהן: הם עשו הרבה מאוד פעולות בתוך בית הספר.
שמי כהן: אתמול הוא סיפר לי על חלק מהם.
שמי כהן: למשל דגימות שתן שאנחנו עושים עכשיו למדריכים שם ולכל החיילים שמשרתים.
שמי כהן: לפחות בשלב הראשון נגביר את היקף דגימות השתן שאנחנו עושים.
שמי כהן: ההסברה שנעשתה שם, היתה ברמה הכי בכירה בצבא.
שמי כהן: מפקדים התחילו עכשיו לשים לב גם לזה, חשבנו שזה לא יגיע לשם, וזה הגיע לשם.
שמי כהן: ועכשיו צריך לשים לב שזה לא יקרה במקומות אחרים.
שמי כהן: זה קרה לנו גם ביחידות לוחמות אחרות, זה קרה לנו במחסומים, וזה קורה לנו עם לוחמים מהגדוד הדרומי שנלחמים על ציר פילדלפיה ונעצרו על שימוש בסמים תוך כדי פעילות.
שמי כהן: אבל אלה היי-לייטים, אלה הכותרות, הן מייצגות חלק מהתופעה, אבל הן לא מייצגות באמת את התרבות שיש בצבא.
שמי כהן: הנתונים משקפים אחרת.
שמי כהן: כל סיפור כזה מציף את הבעיה ברמה הלאומית, אבל אנחנו מצליחים לראות מתוך הנתונים שאנחנו בהחלט מרתיעים וכך גם באמת הרשות למלחמה בסמים גם מוכנה לתמוך בזה.
שמי כהן: בשנת 2002-2003 בפעם הראשונה אנחנו מקבלים דיווחים מחיילים בסקרים שיש פחות משתמשים בצבא.
שמי כהן: אלה סקרים אנונימיים.
שמי כהן: יש פחות משתמשים בצבא.
שמי כהן: אלה סקרים שאפשר לסמוך עליהם ברמת המהימנות שלהם.
שמי כהן: אני לא יודע להגיד למה, למשל אני יכול להסביר שזה עניין של מודעות, לחץ מאוד חזק של מפקדים, המטה הכללי שנרתם לזה כל הזמן.
יעל נרדימון: מה שהסביר בישיבת סיכום שנה שהשתתפנו בה, תת אלוף איתן לוי שהוא סגן ראש אכ"א, הוא נתן הסבר שלדעתי הוא גם נכון, שבשנתיים האחרונות בגלל האינתיפאדה ובגלל שהחיילים היו הרבה יותר עסוקים, אפשר להתייחס לעניין של הירידה מעבר לעניין של אכיפה מאסיבית, עבודה.
יעל נרדימון: אם לפני שנתיים שלוש היה עניין לגעת בכל חייל, והיתה הסברה לכולם, השנה הוחלט להתמקד במפקדים, ולדעתי החשיבה מאוד נכונה.
יעל נרדימון: לעבוד על מפקדים, כי הם בעצם כמו הורים בבית, הם בעצם ההורים של החיילים האלה בזמן שהם נמצאים בצבא, הם יכולים לזהות, וגם אמירה של חייל היא דמות לחיקוי, וכשהוא יידע לזהות ויידע להעביר את המסר, זה יהיה אחרת מאשר לקיים עוד הצגה או עוד הרצאה.
יעל נרדימון: היה שינוי גם בתפיסה בצה"ל.
יעל נרדימון: נעשית הרבה מאוד עבודה בצבא.
יעל נרדימון: הכנסנו נושא נוסף השנה, כל הנושא של תרמילאים.
יעל נרדימון: החבר'ה לפני שהם משתחררים מצה"ל הם מתכוננים לטיול הגדול, אנחנו רואים אותם אחרי זה שהם נופלים בטיול הגדול.
יעל נרדימון: לכן, חברנו לחיילים לפני שחרור ונעשה עכשיו פיילוט במשך שלושת החודשים האחרונים, שהעברנו הרצאות על הכנה לטיול הגדול.
יעל נרדימון: נעשה על זה מחקר במהלך 2004 ונראה אם באמת זה עוזר.
יעל נרדימון: כי הרי קורה משהו.
יעל נרדימון: הם יוצאים מהצבא על שימוש די נמוך, כלומר סך הכל על פי הסקרים המשותפים של צה"ל ושל הרשות, יש ירידה.
יעל נרדימון: אם משווים את זה לאוכלוסייה הגילאית בחוץ, יש ירידה בצה"ל.
יעל נרדימון: פתאום יש איזה שהוא בום, והם חוזרים משם במצב מאוד לא טוב.
יעל נרדימון: לכן היום צה"ל נרתם גם לעניין של התרמילאים שזה גם שינוי בתפיסה.
איוב קרא: דיברתי עם שר הביטחון, היה לי שיחה איתו לפני מספר שבועות, וגם עם ראש הממשלה.
איוב קרא: אני רוצה לומר שאני עד לכך ששר הביטחון מאוד עוקב אחרי הסוגייה הזאת, ער אליה.
איוב קרא: הוא לא רוצה בפרהסיה לעשות פעולות שיהיו ראוותניות, כי הוא לא רואה בזה דבר שמוסיף לתדמית של הצבא.
איוב קרא: אבל הוא עוקב, ומאוד חשוב לו העניין הזה, ועד כמה שאני יודע הוא יוזם פגישות בדרג גבוה מאוד בקשר לסוגייה זאת.
איוב קרא: בפגישה שתהיה אצל ראש הממשלה בקרוב, אני מעריך שנעלה את הנושא הזה לסדר היום, כדי להראות עד לאן התדרדרנו.
איוב קרא: היה צריך לחשוב שמפקד 101 יאמין שדברים כאלה יכולים לקרות בצנחנים - בטח הוא האיש האחרון שיכול להאמין שדבר כזה יכול לקרות.
איוב קרא: חשובים לי הנתונים האלה, בצבא באופן כללי לקראת סיום 2003.
שמי כהן: אנחנו מדברים על סקר שבו אנחנו שואלים – לא, אנחנו מקרפ"ר, לא מצ"ח, כדי שחיילים לא יפחדו להשיב.
שמי כהן: קרפ"ר שואל בשחרור של האנשים שאלות בתחום הסמים כמו שאלות בתחומים אחרים.
שמי כהן: רמת המהימנות של הסקר היא יחסית גבוהה.
שמי כהן: מ-1996 רואים עלייה בחיילים שמדווחים על שימוש בסמים, עד 2002.
איוב קרא: יכול להיות שזאת השפעה של האינתיפאדה, למשל שלצבא אין מספיק זמן לטפל בסוגיית הסמים?
איוב קרא: או שזאת עבודת אכיפה?
שמי כהן: זאת בעיה של אכיפה וזאת גם בעייה של הכוונה זאת בגרות של חיילים, בהסברה.
שמי כהן: מ-2002 –2003 אנחנו רואים על חיילים שמדווחים על היקפים יותר נמוכים.
שמי כהן: הנתון הוא משהו כמו 8% שדיווחו על שימוש אי פעם בסמים.
שמי כהן: זאת ירידה מ-10.5%.
איוב קרא: זאת אומרת ירידה מ-10% ל-8.3%.
שמי כהן: חיילים שדיווחו פעם שהם השתמשו בסמים.
שמי כהן: הנתון השני שהוא חשוב, השימוש בתוך הבסיסים.
איוב קרא: מתוך 8.3% כמה לדעתכם השימוש הוא בסמים ולא בחוץ?
שמי כהן: 50% בתוך בסיסי הצבא, 60% דיווחו שהם השתמשו לפחות פעם אחת בתוך היחידות.
שמי כהן: היתרה זה שימוש באזרחות.
שמי כהן: 50% פעם זה היה שימוש בתוך השרות הצבאי.
שמי כהן: ונכון להיום, משנות ה-90 רואים ירידה משמעותית של היקף החיילים שמדווחים שהשתמשו תוך כדי שירות.
שמי כהן: נניח מ-94 עד היום אנחנו רואים ירידה תלולה בהיקף המדווחים שהם השתמשו תוך כדי שירות צבאי.
שמי כהן: כלומר, המסקנה היא שהם תוך כדי היותם חיילים יוצאים החוצה לאזרחות בחופשות, בסופי שבוע, במסיבות, נגעו בסם.
שמי כהן: כמה השתמשו בחדרים תוך כדי שירות צבאי, אנחנו רואים בהחלט ירידה משמעותית.
שמי כהן: אנחנו מייחסים לזה את ההסברים שאתה אמרת.
שמי כהן: אני חושב שההסברים שלך מאוד נכונים, זאת תודעה של מפקדים, זאת התודעה של החיילים עצמם שזה לא בסדר להשתמש תוך כדי שרות.
שמי כהן: יש לי הערכה למדים שאני לובש.
שמי כהן: דבר נוסף, איזושהי מידת הערכה לפלוגה של מצ"ח ולמשטרה הצבאית שדי נרתעים מהם.
שמי כהן: עושים דגימות שתן.
שמי כהן: הכנסנו השנה למשל את ערכות השדה, הם יוצרים הרתעה דרמטית, אין אותם למשטרה למשל, והצבא החליט לרכוש את זה ולהשקיע בזה הרבה כסף.
אורי אסטליין: יש אותם למשטרה בעיקר ליחידות הנוער.
שמי כהן: זה לא בשימוש נרחב.
שמי כהן: זה בקבוק שדוגמים חייל, הוא שם שתן, תוך 3 דקות יודעים אם הבחור נגוע או לא נגוע.
איוב קרא: זאת אומרת זה הרתיע.
שמי כהן: מאוד.
שמי כהן: במידה ויש לנו אינדיקציה שהבחור מלוכלך, או נגוע, מייד לוקחים אותו לחקירה, עוצרים אותו אם הוא מודה.
שמי כהן: מה שבעבר תוך 5-10 ימים היינו מקבלים תשובה מהמעבדה.
שמי כהן: חיילים אמרו אנחנו נמתין, אין לי בעיה עם העניין הזה.
איוב קרא: כמה תיקים נפתחו על ידי מצ"ח ב-2003?
שמי כהן: אל מול השאלה הזאת צריך לזכור שעבירת הסמים היא עבירה של חשיפה.
שמי כהן: זה לא מצב שבו חיילים מדווחים הנה יש לי תלונה.
שמי כהן: אל מול הנתונים של הירידה בהיקף המשתמשים של הסקרים המדעיים, ביחידת מצ"ח יש עלייה בהיקף התיקים של תיקי הסמים.
שמי כהן: צריך לזכור נתון אחד, יחידת מצ"ח משקיעה קרוב ל-40% מהמשאבים שלה בתחום הסמים.
שמי כהן: מתוך סך התיקים שלנו, 40%-45% הם תיקי סמים של משתמשים, של סוחרים, של מבריחים.
שמי כהן: הבעיה הלאומית שלנו זו בעיית ההברחות, הבעיה של סחר בסמים.
שמי כהן: אל מול התיקים האלה, ככל שנעמיק לטפל בזה כך נחשוף יותר.
איוב קרא: איך מדריכים כאלה כמו בצנחנים מגיעים אל הסמים, במקרה הזה מדריך צניחה - - -
אורי אסטליין: הוא לא הולך לקנות כמדריך צניחה, הנחת העבודה שלי שאם אלה היו ארבעה טבחים מחטיבה 35, זה לא היה יוצא לתקשורת.
אורי אסטליין: עוד אני מניח שהארבעה האלה נתפסו בזמן שהם צנחו כאימונים שלהם, הם לא הדריכו לא דבוקות ולא פלוגות.
אורי אסטליין: כשהוא חייל הוא חייל כשלעצמו, הוא יכול לבוא מחופשה מהבית, מה שנקרא להביא קצת ציוד, או שהוא בסביבה הקרובה באחד המקומות האחרים שהוא יוצא, הוא יכול להתפתות.
אורי אסטליין: הוא לא יוצא עם סטיגמה - אני מדריך צניחה.
איוב קרא: אני יכול להעלות תהיות איך בן אדם כזה שיש לו בתוכו את הכוחות שהוא יודע מה הוא והוא הולך בדיוק לשם.
איוב קרא: זו הבעיה.
אורי אסטליין: כבר אמרנו שהסמים בצה"ל כבר חצו את כל הגבולות.
אורי אסטליין: הם כבר הגיעו מעבר ליחידות תומכות לחימה, גם ליחידות הקו הראשון.
אורי אסטליין: אלמלא הסקופ הזה שמדובר על ארבעה מדריכי צניחה, אם היו מאותו בית ספר ארבעה טבחים משתמשים, איש לא היה קורא על זה ולא היה מעניין אף אחד.
איוב קרא: כמה בסך הכל תיקים נפתחו?
שמי כהן: סך הכל ב-2003 פתחנו 1,350 תיקי חקירה בתחום הסמים.
שמי כהן: ב-2002 היו 1,300.
שמי כהן: ב-2001 – אלף תיקים, 2000 – 850.
איוב קרא: כמה בסך הכל הוגשו כתבי אישום – מה החלוקה לפי כתבי אישום?
שמי כהן: משהו כמו 95% מתוך סך 1,350.
שמי כהן: בדרך כלל האינדיקציות בתחום הסמים הן אינדיקציות חזקות.
שמי כהן: המדיניות של הצבא להחמיר באופן דרמטי אל מול המערכת האזרחית.
שמי כהן: על שימוש מגישים כתב אישום, על שימוש אחד או שניים, לבית דין.
איוב קרא: זאת אומרת יש עלייה באכיפה.