GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן שלום: אני רוצה לתת לכם דוגמאות שראיתי ואני חווה אותן באשקלון, זו עבודה נהדרת, מערכתית, שראש רשות לוקח על עצמו להיות ראש המינהלת, ראש המועצה, העסק מחלחל נכון, וזה עובד מצויין.
דן שלום: במעלה אדומים עשו תכנית של שנה שלמה, שלקחו בני נוער ביחד, אספו אותם, כל המחלקות ברשות, בסופו של דבר עשו סרט.
דן שלום: אני מציע לכם לפנות למעלה אדומים ולראות את הסרט הזה, ותשפטו בעצמכם.
דן שלום: מעצם העובדה שבמהלך השנה היו דיונים, מה שאמרה הנערה, במהלך הסרט הם הפכו להיות כוכבים ביישוב, אני חושב שהם האדירו את היישוב שלהם.
דן שלום: ראיתי את הסרט יחד עם ראש הרשות.
דן שלום: כאשר משלבים הורים עם הילדים ביחד, ועם מערכת החינוך, המשולש הזה הוא פשוט חייב להצליח, ולהמשיך את הנושא הזה.
עליזה מנדל: ב-9 יישובים בארץ התקיימה התכנית הזאת, היא נקראת אס"א.
דן שלום: אני יודע.
דן שלום: אנחנו פועלים ביישובים.
תלמידה אילנה: רציתי להתייחס בקשר לפרסומות.
תלמידה אילנה: פרסומת על האקסטזי, על השימוש בסמים, ההורים לא מודעים לזה, ובסוף הילד התאבד, זה באמת נוגע ללב.
תלמידה אילנה: דברו אלינו, דברו בגובה העיניים שלנו.
תלמידה אילנה: תביאו נער בגילי שיגיד את הדברים האלה, לא להורים.
תלמידה אילנה: זה דיבר אל אמא שלי, לא דיבר אליי.
עדי בר: זה היה אמור לדבר אל אמא שלך.
איתן גורני: המסר הזה בתקשורת בשבועות האחרונים, רובם היו מופנים לנוער, אבל הפעם הוא היה מופנה להורים.
איתן גורני: מצאנו שההורים לא מודעים בעצמם לכמה הם מסוגלים להשפיע על הנוער.
איתן גורני: ההורים לא מאמינים בכוח שלהם, והם לא יודעים שכששואלים את בני הנוער, והיה על זה מחקר, הגורם הראשון שמרתיע בני נוער משימוש בסמים זה מה יגידו בבית, והשני, זה הפחד שהמשטרה תפתח להם תיק.
איתן גורני: אבל הראשון זה מה יגידו ההורים.
אילנה תלמידה: אני חייבת להגיד שהזדהיתי עם כל מילה.
אילנה תלמידה: צריך לדבר בגובה העיניים.
אילנה תלמידה: אין לי ספק שכאשר יתחילו עם הנו, נו, והלא לא, לא נקשיב להם.
אילנה תלמידה: רציתי להתייחס לתכניות טלוויזיה.
אילנה תלמידה: אמנם זה לא קשור פה.
אילנה תלמידה: אני לא ראיתי פרסומות, עד לפרסומת הספציפית שדיברתי עליה.
אילנה תלמידה: אהבה זה כואב, הוא יושב עם סיגריה, מצ'ואיסט כזה.
אילנה תלמידה: חבר שלי שישב לידי אמר לי תראי איזה גבר.
אילנה תלמידה: תבינו איפה זה מתחיל, זה מתחיל בסיגריות, ונגמר בסיגריות.
אילנה תלמידה: זה ריגוש ראשוני וזה הריגוש האחרון, אתה רוצה עוד.
עדי בר: זה ממש לא נכון.
עדי בר: סיגריות וסמים זה שני דברים שונים.
עדי בר: סיגריות זה משהו שבגיל 18 הופך לחוקי, סמים זה משהו שהוא אף פעם לא חוקי, זה דבר שצריך תמיד לעשות הפרדה.
קריאה: יש מי שאצלו לא מסתיים בזה.
קריאה: יש מי שממשיך הלאה.
יחיאל חזן: אני רואה שהדיון עם בני הנוער הוא ממש פורה.
עדי בר: אמרתי בפעם הקודמת כאשר הייתי כאן, צריך לשים את הגבול.
עדי בר: צריך לתת לבני נוער לראות את ההבדל שיש בין אלכוהול לסיגריות לבין סמים.
עדי בר: סמים זה משהו שבכל גיל זה לא חוקי, בכל גיל זה הורס.
עדי בר: סיגריות זה משהו שיכול לגרום לסרטן.
עדי בר: סמים זה משהו שבמרבית המקרים הורס את הבן-אדם.
עדי בר: זה הרס עצמי נטו.
איתן גורני: סיגריות הן מזיקות לבריאות ואפשר למות, או לקבל סרטן מסיגריות.
איתן גורני: סיגריות לא משנות את המצב הנפשי והתודעתי של הבן-אדם.
קריאות: סיגריות זה דבר ממכר.
יחיאל חזן: סיגריות זה עדיין לגיטימי, אבל סמים זה דבר שהוא לא לגיטימי.
אור - תלמידה: יש לי מה לומר על זה שסיגריות זה חוקי מגיל 18.
מנשה סמירה: אגב, זאת עובדה לא נכונה.
מנשה סמירה: זה חוקי גם בגיל 16.
מנשה סמירה: זה לא עניין של חוק בכלל.
מנשה סמירה: בסיגריות אין חוקים.
אור - תלמידה: לראות גבר יושב עם סיגריה ביד.
אור - תלמידה: כאשר הבנים רואים אותם, הם אומרים, איזה גבר, יש לו אשה יפה עכשיו, והוא חי טוב, ויש לו כך וכך.
אור - תלמידה: הוא חושב שאם הוא יקח את הסיגריה הזאת, אז גם לו יהיה טוב.
יחיאל חזן: אור, אנחנו לא מדברים על סיגריות.
אור - תלמידה: זה מתחיל בסיגריות האלה, וזה כבר הופך לסמים.
אור - תלמידה: כי חושבים שסמים זה יותר גדול, יותר חזק, אז הם חושבים שזה יהיה עוד יותר טוב בשבילם.
אור - תלמידה: הם לא חושבים על זה באותו רגע, הם חושבים על כמה טוב יהיה להם אחר כך.
יחיאל חזן: אלון מזר, רשות השידור.
יחיאל חזן: עורך פופוליטיקה.
אלון מזר: נציג הטלוויזיה לצורך העניין.
אלון מזר: כי רשות השידור כוללת גם את הרדיו, אני לא יודע מה נעשה שם, אז אני לא רוצה לדבר.
יחיאל חזן: כל פעם כאשר עולה לסדר היום הציבורי נער שמאושפז בגלל שהוא השתמש בחגיגת, אז בתכניות שלכם אתם מעלים את הנושא הזה, וזה חשוב מאוד.
יחיאל חזן: השאלה שאני שואל, האם אתם יכולים לקחת, או האם זה חשוב לקחת, להעלות את הנושא הזה באופן עקבי ומתמיד, כיוון שמה שאנחנו רואים היום במדינת ישראל, ישנה תופעה שכל מי שרוצה לעשן סמים אין לו בעיה, הוא משיג בלי שום בעיה.
יחיאל חזן: ומצד שני, רק כאשר מישהו מגיע לבית חולים, ממש על סף מוות, זה עולה לסדר היום הציבורי.
יחיאל חזן: האם אתה כנציג הטלוויזיה פה, יכול אולי להעלות זווית אחרת מעבר למה שנאמר?
אלון מזר: יש פה שני צירים בדיון.
אלון מזר: אחד זה הפרסומות שאצלנו הן לא קיימות, או לפחות בצורה עקיפה.
אלון מזר: ביררתי והבנתי שב-13 בדצמבר עלה מסע פרסום של הרשות.
אלון מזר: 53 תשדירים שיימשך עד סוף החודש.
אלון מזר: בממוצע יש – בתשלום אני אומר – פעמיים בשנה מקבצים כאלה, זה מה שאמרו לי אצלנו במחלקת הגשה בממוצע, בדרך כלל סביב מסע הסברה, כמי שיושב מהצד השני של הפאקס, הם שולחים פאקסים, ואני יודע שאצל מיכל ביום שישי האחרון היה משהו.
אלון מזר: בשנת 2004 בממוצע פלוס מינוס, היו 40 אייטמים במבט, רובם כרוניקה ופלילים בנושא סמים.
אלון מזר: שני אייטמים מעובים בשישי עם מיכל, שתי תכניות שלמות בערבית.
אלון מזר: אנוכי בשנה האחרונה עורך פוליטיקה בארבע תכניות, בממוצע כל אייטם 20-25 דקות, עסקנו בנושא.
אלון מזר: בכובע אחר שלי בשנת 2003, הייתי עורך ראשי של שבע וחצי, שלוש פעמים ערכתי.
אלון מזר: אני אומר את זה, כי זו מטריה שונה מתכנית מאגזינית.
אלון מזר: עסקנו המון אבל בכרוניקה.
אלון מזר: אתה מביא רב פקד, אתה מביא את מי שקשור לגונן שגב.
אלון מזר: אתה מביא את הכרוניקה כמו בערב חדש, את הדברים הקשים.
אלון מזר: בדרך כלל אין פה הענשה ולא רפיקציה של האנשים.
אלון מזר: אין פה צבע, יש בדרך כרוניקה של מה שקרה.
אלון מזר: אני חושב שאין פה בקרב היושבים מחלוקת שקיים פער או קו ברור בין הסמים הקשים לסמים הקלים.
אלון מזר: ברוב התכניות, ברוב הסיפורים, גם כשאתה מביא או מסומם לאולפן, או בכרוניקה של תפיסה גדולה, זה מוצג בצורה אחרת.
אלון מזר: הבעיה הקשה שקיימת כעורך, ובתכניות אחרות שאני מסתכל, זה לגבי הסמים הקלים.
אלון מזר: אני שוב עושה את מה שאחרים אמרו, האם הטלוויזיה היא מראה, או כלי לחינוך.
גלית גלבוע: סליחה, קשה לי עם ההגדרה של סמים קלים.
גלית גלבוע: יש חוסר הסכמה מוחלט.
גלית גלבוע: אין סמים קלים.
אלון מזר: אני מדבר כרגע לכאורה.
אלון מזר: אני מדבר בטרמינולוגיה לא ערכית, אלא מה שרווח.
איתן גורני: ברגע שאתה אומר על סמים שהם סמים קלים, זה אומר לא נורא, זה קל.
אלון מזר: הטלוויזיה החינוכית בעצם שמה והגדרתה היא טלוויזיה חינוכית.
אלון מזר: ערוץ 1 אמנם ממלכתי, וערוץ 2 ו-10 מהצד השני, מתלבטים כל הזמן בתכניות, מעבר לדרמה שהוזכרה פה, איך אנחנו מעלים אייטמים.
אלון מזר: יש בעיה.
אלון מזר: קודם כל בסמים קלים, הסתכלתי קצת במחשב על כל פרשת החגיגת שהיתה.
אלון מזר: אין ספק, אני אומר כמעט באופן חד-משמעי, בכל הערוצים, או שזה נראה פיקנטי, או שזה נראה לנו קל, לא יודע, הסיפור לא היה בצורה כזאת שאתה מבין שזה סם מסוכן.
אלון מזר: היתה עקיצה כל הזמן משאלי רחוב, שאפשר להשיג את זה בקלות, אתה מראה שכל אחד יבוא, כל אחד שולח כתב עם מצלמה קטנה שהנה זה עדיין שם.
אלון מזר: כולם אומרים כן, כן, עוקצים את המשטרה, עוקצים את משרד הבריאות, שזה עדיין לא נכנס לפקודת הסמים וכו'.
אלון מזר: הסיפור לא רוצה להגיד שהוא היה אוהד, אבל בהחלט הוא לא היה מהסיפורים שאנחנו מדברים על סמים קשים.
אלון מזר: אז אתה נכנס לנושא של אקסטזי, מסיבות וכו'.
אלון מזר: גם ראיתי כתבות, שהחבר'ה נמצאים בשש בבוקר באיזה יער בצפון, כאילו מה כבר רוצים מהם, המשטרה פושטת.
אלון מזר: אין למשטרה מה לעשות דברים אחרים?
אלון מזר: ראיתי גם דברים כאלה בטקסט.
אלון מזר: הבעיה כרגע בתכניות, כמו שאני רואה אותן, תכניות טלוויזיה.
אלון מזר: ולפי דעתי, אני מסכים עם חברת מועצת תלמידים.
אלון מזר: זו הסכנה.
אלון מזר: גיל קופטש הוא כבר מקובע אצלנו תדמית.
אלון מזר: הוא הילד הרע, הוא פיני הגדול, פיני הקטן, הוא מופרע, הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.
אלון מזר: מתייחסים אליו בהתאם.
אלון מזר: דן המודן אני לא אתייחס כרגע לסידרה, גם יש לה פילוח מאוד ספציפי של אנשים שרואים את הסידרה.
אלון מזר: הבעיה היא במיינסטרים.
אלון מזר: גם כשאתה צופה בפרסומות, אז כמו שהיא אמרה, חלק אתה קולט, חלק אתה לא קולט.
אלון מזר: או שאתה מבין או שאתה לא.
אלון מזר: מה קורה?
אלון מזר: עבדך הנאמן הושיב בפוליטיקה לפני חודשיים חבר'ה של חגיגת, חבר'ה שאומרים אני משתמש, בכל התכניות.
אלון מזר: אני לא הייתי שונה, ופה אנחנו נסחפים.
אלון מזר: אני אומר ערוץ 2, אם ניקח את דן שילון על הויכוח על האופנובנק, ופליקס חלפון, כביקורת ולא ביקורת.
אלון מזר: יש פה נציג, אני קטונתי מלבקר.
אלון מזר: אם פליקס חלפון הופך לגיבור תרבות שמקבל כסף על זה, אז באמת מה יגיד עזאם.
אלון מזר: ערוץ 10 צודק בזה, וזו בעיה שמתמודדים איתה, זו לא ביקורת, זו התמודדות אישית.
אלון מזר: הבאתי לאולפן לפני חצי שנה באנגים, יש קיבוץ שבאופן חוקי מייצר באנגים, מין מפוח כזה, הבאנו אותו לדבר איך עושים תעשייה במקום חקלאות.
אלון מזר: ברגע שבועז וכטל רץ לכנסת, קטונתי.
אלון מזר: פה אני נכנס שוב, האם אנחנו מראה או חינוך?
אלון מזר: יש אנשים שרצים לכנסת.
אלון מזר: יש ויכוח על לגליזציה של הסמים.
אלון מזר: כל תכנית מתהדרת היום, כבר לא בהצללה, בלי עיוות קול.
אלון מזר: אני גם אומר לנשים, גם אצל נאנסות, לא נמאס לנו כבר עם הקול של מיקי מאוס.
עדי בר: זה הטבע האנושי להתווכח.
אלון מזר: אני כרגע לא תופס עמדה.
אלון מזר: אני אומר איך אצלנו – אני מודה – קיימת כל הזמן עלייה.
אלון מזר: נציגת החינוך פה אמרה, אנחנו כל הזמן צוללים.
אלון מזר: אתה רוצה עוד גימיק, אז על השולחן יש כמה, ועודד שחר לצורך העניין שאל מה זה וזה.
אלון מזר: אז אתה כבר מביא את זה אליך לשולחן, זה כבר קיים.
אלון מזר: אחרי זה יש לך נציגים שאומרים צריכים לתת את זה בכל העולם, ואומרים לא נורא, זה סמים קלים.
אלון מזר: ייתכן שחלקנו לוקים בזה שאני לא יודע את כל הנתונים.
אלון מזר: כי כל הזמן יש ויכוחים האם זה כן, האם לא.
אלון מזר: למה באמסטרדם, למה פה?
אלון מזר: אם הנשיא קלינטון אמר שזה כך, אז גם אנחנו יכולים.
אלון מזר: מה רע ורצנו לכנסת.
אלון מזר: אני חושב, וזה הסיכום שלי, ברגע שאתה עוסק בסמים קלים, זו הבעיה.
אלון מזר: אף אחד פה מהנוער עדיין לא קפץ להירואין, הם התחילו בדברים הקלים.
יחיאל חזן: אני רוצה לסכם את הדיון.
יחיאל חזן: כולנו יודעים שאין סמים קלים, אין מה לומר על העניין הזה.
איתן גורני: המערכה שלנו היא לא על הסמים, כגון הירואין וקוקאין.
איתן גורני: אף אחד, כולל המתמכרים, אף אחד לא יגיד שזה טוב, אף אחד לא יגיד שזה בסדר.
איתן גורני: הבעיה שלנו כרשות לאומית בתחום הזה, זה לטיפול, ולשיקום ולגמילה ולכל מה שאתם רוצים.
איתן גורני: אבל הבעיה החינוכית שלנו, הבעיה המרכזית שלנו, ולא יעזור, נוער וצעירים, היא הסמים הקלים שבכלל לא קלים.
גלית גבע: והאלכוהול.
עליזה מנדל: תגובה לנושא של הטלוויזיה.
עליזה מנדל: אני נגד העמדה של גלגול עיניים לשמיים, וחיפוש האובייקטביזציה אם יש חופש ביטוי, אם אין חופשי ביטוי.
עליזה מנדל: יש דברים בחיים שצריך להגיד לא בכל הרמות.
עליזה מנדל: ואם מדובר בסמים, אנחנו צריכים לנקוט עמדה כי הם הורגים.
עליזה מנדל: כמו שאנחנו אומרים לא לאלכוהול, קשור לנהיגה.
עליזה מנדל: אנחנו אומרים את הלא הזה בלי גמגומים.
עליזה מנדל: לכן כל החיפוש הזה אחרי תכניות שעשויות להיות פופולריות, ולכן כדאי להביא אותן, כי זה מעלה את הרייטינג גם בערוץ הראשון, וגם בערוץ השני.
עליזה מנדל: יש דברים שהכנסת צריכה לומר בהם את דברה.
עליזה מנדל: ברשות למלחמה בסמים, יש ועדה קבועה.
עליזה מנדל: היא ועדה שעוסקת בשאלה של האפקטיביות של תכניות המניעה, של התקציבים, מה כן מתאים, מה לא מתאים.
עליזה מנדל: אני מציעה לצרף לוועדה הזאת גם נציגים של התקשורת.
מנשה סמירה: על החלק השני אני מקבל את הדברים.
מנשה סמירה: אני חולק על החלק הראשון דווקא, כי אני גם בא מתוך המערכת החינוכית.
מנשה סמירה: בואו נעשה הבחנה בין התפקיד של הטלוויזיה לתפקיד של מערכת החינוך, ולתפקיד של החינוך הבלתי פורמלי, ולתפקיד של אנשי התרבות וכן הלאה.
מנשה סמירה: בוא לא נעשה את הכל במקשה אחת.
מנשה סמירה: הטלוויזיה לא באה להחליף.
מנשה סמירה: אני נמצא שם דווקא בגלל הקושי הגדול שהיה לי להתמודד עם הטלוויזיה כמחנך.
מנשה סמירה: אבל זה עדיין לא אומר שאני אהפוך אותה להיות מחליפה של מערכת החינוך ושל ההורים.
מנשה סמירה: היא צריכה להעלות נושאים, היא צריכה להיות אטרקטיבית, וצריכה לעשות את זה באחריות ציבורית וחברתית גדולה, ואת זה נעשה עם רגולציה מתאימה.
מנשה סמירה: לכן לא בהפרזה ובאובדן הגבולות מי צריך לעשות מה.
יחיאל חזן: אני רוצה לסכם ומבקש לומר כך.
יחיאל חזן: שחשוב מאוד שאתה במועצה תמנה מישהו, או שתעלה את הנושא לדיון יחד עם המפרסמים, כדי שכאשר הם הולכים להעביר פרסומת לשידור, לא מספיק שעין בלתי מזוינת תדע שהפרסומת הזאת לא טובה, אלא צריך שאתם תקחו אנשי מקצוע שמבינים ומכירים את כל נבכי השפה הבלתי מוכרת לכל העם, שמדברת לבני הנוער, בעניין של שימוש בסמים, ותעצרו את זה מבעוד מועד.
יחיאל חזן: אני מודה לכל המשתתפים, ואני מקווה מאוד שכל מי שפועל בתחום הפרסום והטלוויזיה והתקשורת הכתובה, יעשו הכל כדי למגר את התופעה.
יחיאל חזן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
יחיאל חזן: ראשית אני רוצה לברך וגם להודיע לחברי הוועדה, שהמאמצים שנעשו בעניין של החגיגת מתחילים לשאת פרי, ונודע לי שהם כבר פורסמו ברשומות.
יחיאל חזן: אני מקווה שבימים הקרובים הם ייכנסו לפקודת הסמים, כך שבאמת הגיע הזמן שהסמים שנקראים קלים, שבעיניי אין סמים קלים, כל סם הוא סם, והוא סם קשה ביותר, והוא פוגע.
יחיאל חזן: כאשר נדון בממצאי הסקר, נראה שגם בני הנוער מבינים שהסמים הקלים פוגעים במוח, ופוגעים בתיפקוד היום-יומי.
יחיאל חזן: לכן ראיתי לנכון, שחשוב מאוד שנדווח לכם בעניין של הכניסה לפקודת הסמים בעניין האיסור בשימוש החגיגת.
יחיאל חזן: כמו-כן בעקבות המאמצים שעשיתי ביחד עם חבריי בוועדה בעניין תקציב הרשות למלחמה בנגע הסמים, נודע לי, וקיבלתי על כך מידע מהגורמים, ממשרד ראש הממשלה, בעקבות הדיון שהיה בוועדת הכספים, שהתקציב של הרשות לשנת 2005 יעלה מ-11 מיליון שקלים, ל-20 מיליון שקלים, ועל כך נתונה לראש הממשלה ולשר האוצר התודה, שהם מבינים ומכירים בעובדה שתקציב הרשות פשוט דולדל בשנים האחרונות.
יחיאל חזן: לא שזה מספיק, בעיניי זה בכלל לא מספיק, אבל זה יותר טוב מ-11 מיליון שקלים.
יחיאל חזן: הבקשה שלי נשאה פרי, ואנחנו נראה את זה בדיונים, מייד לאחר הקריאה הראשונה בבסיס התקציב.
יחיאל חזן: הייתי רוצה לפתוח בעניין המגמה שהסקר חושף בפנינו, שיש עלייה רציפה בהתנגדות של בני הנוער לשימוש בסמים, מריחואנה וחשיש.
יחיאל חזן: כ-82% מקרב הצעירים, ו-89% בכלל מקרב בני הנוער, כבר מבינים ומביעים התנגדות, שהשימוש בסמים הוא דבר קשה ומסוכן.
יחיאל חזן: אני מניח שהממצאים האלה באים בעקבות ההסברה שנעשית גם על ידי כל הגורמים שנוגעים, הרשות, וגם מערכת החינוך, למרות שזה לא מספיק, אבל כבר בני הנוער מבינים.
יחיאל חזן: זה מתחיל לשאת פרי, ואין לי ספק שהמשך המאבק בנגע הסמים בקרב בני הנוער צריך להימשך.
יחיאל חזן: כי ככל שאנחנו נסביר יותר, ונדבר על כך יותר, גם בכלי התקשורת, וגם בתוך מערכת החינוך, כל מי שסקרנים ומעוניינים אולי להתנסות, כ-10% יבינו שהדבר הזה מסוכן ביותר, גם לבריאות וגם לחברה, ואת הפיגוע החברתי שמונח בפנינו, נצליח לסכל.
יחיאל חזן: רוב רובם של בני הנוער והצעירים, ההורים, סבורים שיש להחמיר בענישה.
יחיאל חזן: אתם כחברי ועדה יודעים, וגם מנכ"ל הרשות חיים מסינג.
יחיאל חזן: אני לקחתי את הנושא של ההחמרה בענישה כדבר ראשון שאני צריך לעשות.
יחיאל חזן: יש לי כבר סיכומים עם חלק מהנוגעים בדבר, כמובן גם עם חברי הכנסת.
יחיאל חזן: נכון שמי שסוחר בסמים מוגדר בחוק 20 שנה, אבל בפועל זה לא קורה.
יחיאל חזן: אנחנו נקדם את החקיקה שיהיו עונשי מינימום, כך שכאשר יש עונש מינימום, יידע כל מי שהולך לסחור, או להחזיק בסם שהוא מוגדר כסחר, כולנו יודעים שמעל 15 גרם זה משמש כבר כמסחר.
יחיאל חזן: אז יידע מי שאפילו משתמש, שהוא מסכן את עצמו בכך שהוא יישב בבית הכלא.
יחיאל חזן: אתם יודעים שבארצות הברית כ-60% ממי שיושב בבית סוהר, זה מי שמשתמש בסמים או בסחר בסמים.
יחיאל חזן: אני חושב שהמגמה במדינת ישראל צריכה ללכת לכיוון הזה, כי אני רואה בחומרה את מי שסוחר בסמים.
יחיאל חזן: הדבר הזה הוא דבר מסוכן ביותר, וגם ממצאי הסקר מדברים על כך, שבעצם צריך להחמיר את הענישה, והוועדה תלך לקראת הכיוון הזה.
יחיאל חזן: כמובן שממצאי הסקר מעלים באמת כיוונים חיוביים בקרב בני הנוער בעיקר.
יחיאל חזן: אני משוכנע שלמשל, כאשר מדברים כפי שאמרתי על ההחמרה, כ-82% מקרב בני הנוער, 12%-18% אומרים שצריך להחמיר, וזה חשוב מאוד.
יחיאל חזן: זאת אומרת, שההסברה שנעשית מחלחלת גם אצל בני הנוער, שצריך לבוא לידי ביטוי בענישה.
יחיאל חזן: סך הכל ישנם כ-10% שחושבים שצריך להקל, אבל המגמה שלנו היא לתת כמה שיותר כלים לבני הנוער, שיבינו שהשימוש בסמים מסוכן.
יחיאל חזן: אנחנו חיים בסביבה מאוד עויינת מבחינה ביטחונית, הטרור.
יחיאל חזן: כולנו יודעים שבמדינת ישראל מנסים לפגוע בחברה ובמדינה בכל דרך, גם בדרך שבה פועלים ארגוני הטרור כאשר הם מעבירים סמים דרך גבול מצרים כ-10 טון.
יחיאל חזן: זה מה שאנחנו יודעים, בגלל שאנחנו תופסים.
יחיאל חזן: אנחנו לא יודעים באמת את הכמות האמיתית שנכנסת, אבל כ-10 טון של חשיש או סמים, עוברים דרך גבול מצרים.
יחיאל חזן: אנחנו כמעט לא יודעים כמה באמת מועבר או מוחדר, סמים שהם קשים ביותר, כמו אקסטזי, אל-אס.
יחיאל חזן: די.
יחיאל חזן: שהם יכולים לגרום לנזק בלתי הפיך ממש בשימוש ראשוני.
יחיאל חזן: אנחנו לא יודעים מה הכמות, אבל ישנן כמויות גדולות ביותר, וגורמי הטרור מצליחים גם בדרך הזאת שהם מעבירים את הסמים דרך גבול מצרים, לגרום לנזק גדול מאוד לחברה במדינת ישראל, והם מצליחים.
יחיאל חזן: זה דבר קשה וחמור, ואנחנו צריכים להמשיך לפעול כדי לשנות את המגמה ואת המצב.
יחיאל חזן: יחד עם זאת, אני ארצה לעמוד על דברים נוספים שהסקר חושף בפנינו.
יחיאל חזן: מעניין מאוד שבני הנוער חושבים, מעבר להרתעה על השימוש בסמים כדבר שיכול לגרום לפגיעה במוח, בני נוער בגילאי 12-18 וגם מ-18-30 מבינים שהשימוש בסמים עלול לגרום לפגיעה במוח, כנראה שהמסר הזה עבר, אבל זה לא מספיק.
יחיאל חזן: כי לצערי הרב עדיין באים במגע עם סמים כ-300 אלף אנשים במדינת ישראל.
יחיאל חזן: זה שהם מודעים לכך שיש נזק מוחי בקרב כל מי שמשתמש זה דבר חשוב, מרתיע, אבל לא מספיק.
יחיאל חזן: ההרתעה הנוספת אחרי העניין של הפגיעה במוח, היא אם לוקחים את רשיון הנהיגה.
יחיאל חזן: אמנם זה כבר קיים היום, אבל אולי הוועדה צריכה לתת את הדעת על העניין הזה גם כן.
יחיאל חזן: אם הסקר חושף שהכי מרתיע זה שיקחו לו את רשיון הנהיגה, שלא יוכל ללמוד נהיגה, או להשתמש ברכב, יכול להיות שצריכים ללכת בכיוון הזה.
יחיאל חזן: תוצאות הלימודים פחות משפיעות.
יחיאל חזן: זאת אומרת, הם לא חושבים שזה כל כך משפיע, אבל צריך אולי לשנות את המגמה.
יחיאל חזן: אני ארצה לתת ליושב ראש, או למנכ"ל של הרשות לדבר בעניין הזה.
יחיאל חזן: ואחר כך נפתח את הדיון.
חיים מסינג: אני אעבור בצורה די מהירה על הממצאים.
חיים מסינג: יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יחיאל חזן, נתן את הכותרות, אנסה קצת לחדד את הדברים שנראים בעינינו.
חיים מסינג: אני רוצה לומר משהו שאנחנו נמנעים מלומר אותו, ואנחנו לא משתמשים בו - זה שבפעם הראשונה מזה תקופה של מספר שנים, ישנה מגמה הפוכה ממה שידענו בשנים האחרונות, לגבי הנושא של האווירה הציבורית, שבאה לידי ביטוי בהתנהגויות של בני הנוער שהשתתפו בסקר הזה לגבי הנושא של סמים.
חיים מסינג: זוהי בהחלט מגמה חיובית, אנחנו רואים את זה בזהירות, אבל זו עובדה.
חיים מסינג: כי אם זה היה הפוך, היינו עושים מזה מטעמים.
חיים מסינג: לפעמים צריכים להגיד מלה טובה לאלה שעוסקים בעיקר במאבק הזה בנושא ההסברה, מערכות החינוך, מערכות הסברה, מערכות עירוניות, כעובדה שיש פה שינוי, ושינוי משמעותי.
חיים מסינג: זאת לא טעות ב-1%-2%, אלא יש עלייה רציפה, נראה את זה בהמשך, כמו שאמר יושב ראש הוועדה, והנקודה היא שנקודת אור לא מספקת, היא לא מאפשרת לנו לשנות כיוון לכיוונים אחרים, אבל בהחלט צריך לציין אותה.
חיים מסינג: אני רוצה להתרכז בנושא של הגורם המרתיע את בני נוער המשתמשים בסמים.
חיים מסינג: במחקרים האחרונים שלנו לאורך שנים, הנושא המרכזי היה תיק במשטרה.
חיים מסינג: פתיחת תיק במשטרה, זה התהפך.
חיים מסינג: היום ההסברה הובילה את בני הנוער להבין שהיא לא צריכה להגיע לנושא הזה של תיק במשטרה, אלא אם יש בזה פגיעה.
חיים מסינג: אני אומר לכם, שמי שהיה יכול לראות את מה שקורה עכשיו ברגעים אלו בהודו, בגואה, עם 10,000 בני נוער ישראליים, שלא נמצאים תחת שליטה.
חיים מסינג: ממראה אישי, החבר'ה לא מבינים מה הם עושים.
חיים מסינג: ההורים פשוט עדיין ישנים, הם לא יודעים מה קורה.
חיים מסינג: אבל מבחינתנו זו נקודת אור, שהנושא של הפגיעה המוחית הולכת ומחלחלת.
חיים מסינג: זה לא אומר שמי שלוקח ג'וינט פתאום ייפגע לו המוח, אבל זה תהליך.
חיים מסינג: זה תהליך שמתמשך ובני הנוער מבינים את זה.
חיים מסינג: לשאלה לו היו מציעים לך להתנסות בסמים, אפשר לראות בהחלט שההתנגדות לא, ובהחלט לא, בקרב ההורים, בקרב בני הנוער, ובקרב הגילאים 18-30 בהחלט אחוזים יפים, למרות שאפשר לומר שהגילאים האלה 18-30 עדיין מהווים גיל בעייתי, בעיקר הסטודנטים.
חיים מסינג: ואם קודם דיברתי על גואה, זה הגיל.
חיים מסינג: זה הגיל שבו החבר'ה פשוט פורקים עול בצורה קיצונית, לא עושים חשבון לשום דבר.
חיים מסינג: אני הייתי מציע ליושב ראש הוועדה, לייחס ועדה אחת, להעלות לדיון ציבורי את סוגיית התרמילאים.
חיים מסינג: זו סוגייה שבהחלט צריך לדון בה.
חיים מסינג: כי מדובר פה על אלפים, ועל עשרות אלפים, שאלפים מהם נפגעים בצורה רצינית מאוד, וזה נטל כבד מאוד על המדינה, וללא צדק.
חיים מסינג: לגבי מריחואנה וחשיש, כמו שאמר יושב ראש הוועדה, אנחנו לא משתמשים במושג הזה של סמים קלים.
חיים מסינג: אבל תשימו לב שגם פה אם אנחנו לוקחים את הלא, ואת בהחלט לא, לגבי התנסות במריחואנה וחשיש, הגילאים 18 ו-30 הוא האחוז הנמוך ביותר לשלילה, וזו אותה סוגייה שהזכרתי קודם.
חיים מסינג: להתנסות בסמים בכלל - אתם יכולים לראות שיש פה מגמה של התייצבות בקרב בני הנוער, לעומת עלייה בהתנגדות גם של ההורים, גם של הצעירים, ומבחינתנו, ההורים הם נקודת אור.
חיים מסינג: כל הקמפיינים שהובלנו בשנים האחרונות, 'הורים תתעוררו מהיום שמים לב', זה בהחלט לבוא להורים ולומר להם, זה לא תפקיד מערכת החינוך רק, זה לא תפקיד ראש העיר, ולא תפקיד המשטרה, לא תפקיד רשויות הרווחה, זה תפקידכם.
חיים מסינג: מעגל ההורים, הוא המעגל הראשון והוא המעגל המשפיע.
חיים מסינג: לנושא ההחמרה.
חיים מסינג: אני בהחלט חושב שיש פה הבנה שללא אכיפה ולאחר מכן ענישה, המערכת הזאת שלנו, של כולנו, של כולכם, לא תעזור.
חיים מסינג: ואני יכול לומר לכם שישנן מאות דוגמאות, של משטרת ישראל, שאוכפים בצורה מאוד חזקה אזור מסויים, מביאים אותם לבית המשפט, ובית המשפט מקל.
חיים מסינג: לא רק שזה מתסכל את אנשי המשטרה או אותנו, אלא זה גם גורם נזק איום.
חיים מסינג: הרי לא מזמן שופט מחוזי בעכו, ושלחתי על זה מכתב לפרקליט המדינה, וליועץ המשפטי, ביקש מהמשטרה להפסיק להתעסק עם כל הנושא הזה של סמים קלים.
חיים מסינג: הרי אפילו אם הוא היה חושב על כך בשקט, זכותו.
חיים מסינג: אבל בתור שופט בישראל, בניגוד לחוק, לטעון כנגד מישהו שהשתמש ב-100 גרם, אם אני לא טועה, לבוא באמירה כזאת למשטרת ישראל, מה זה אומר לנוער?
חיים מסינג: איזה מסר כפול זה?
חיים מסינג: חוסר אחריות לעניות דעתי בצורה מוחלטת.
חיים מסינג: בלי אכיפה, בלי ענישה, שום דבר לא יעבוד.
חיים מסינג: כל ההסברה, וכל החינוך, וכל הדברים האחרים חייבים להיות מגובים בנושא הזה של אכיפה, שהיא הרתעה.
חיים מסינג: כנ"ל בנושא המריחואנה.
חיים מסינג: האנשים מבינים לאט שזה לא החשיש מריחואנה שלפני 15-20 שנה.
חיים מסינג: ריכוזי החומר הפעיל ה-THC בתוך הסמים האלה הולכים וגדלים.
חיים מסינג: לכן אם אנחנו לא נתייחס לזה כסם לכל דבר, ונוציא את המושגים האלה של סמים קלים, שהם נועדו יותר לאיזו כותרת פה בכנסת, לאיזשהו חבר כנסת, אנחנו לא נוכל להתקדם.
חיים מסינג: אנחנו רואים שההורים מבינים שפתיחת תיק במשטרה היא מרתיעה.
חיים מסינג: אני מאוד מקווה שהם לא מבינים שזה כתחליף למעורבות שלהם.
חיים מסינג: במקביל בני הנוער מתחילים להבין שהפגיעה המוחית מאפילה על הנושא של פתיחת תיק במשטרה.
חיים מסינג: יכולת הנהיגה.
חיים מסינג: התייחס לזה יושב ראש הוועדה קודם.
חיים מסינג: ישנו אבסורד, אנחנו הצגנו לפני שלושה חודשים ממצאים של מחקר שארך שלוש שנים, שבו סופקה מריחואנה.
חיים מסינג: קיבלנו אישורים לזה מרשויות החוק העולמי בישראל, מהאו"ם.
חיים מסינג: היתה מורכבות גדולה מאוד לערוך את המחקר הזה, לקבל ביטוחים.
חיים מסינג: הרצנו 14 סטודנטים במשך מספר שנים, לכל מיני תרחישים על ידי אספקת סם לאותם סטודנטים, בכדי לראות את ההשפעה על הנהיגה.
חיים מסינג: התוצאות מדהימות.
חיים מסינג: התוצאות בשורה התחתונה אומרות, ש-42% ממי שהשתמש במריחואנה במינונים המעטים והבינוניים, היה מעורב בתאונת דרכים.
חיים מסינג: ראינו את זה, הכל מוסרט.
חיים מסינג: העברנו למשרד את הנושא הזה, הרשות לבטיחות בדרכים אפילו לא התייחסה לעניין.
חיים מסינג: זה אומר שאף אחד מאיתנו, בגלל שלסם אין ריח, לסם אין טעם, כשאתה עוצר מישהו כזה בכביש, אתה לא יכול לדעת אם הוא השתמש.
חיים מסינג: אם הוא השתמש באלכוהול, אתה מייד מריח.
חיים מסינג: פה אתה לא יכול לדעת.
חיים מסינג: יותר מזה, הסתבר לנו ש-30% מהסטודנטים מודים שהם נוהגים לאחר שימוש בסמים.
חיים מסינג: ואם 30% מודים, תאמינו לי, זה 50%.
חיים מסינג: אז איפה אנחנו כמדינה עושים משהו?
חיים מסינג: מצד אחד יש מחקר שמביא שחור על גבי לבן עובדות, ש-42% מעורבים בתאונת דרכים.
חיים מסינג: מצד שני, אני לא מרגיש כרשויות מדינה שאני שייך אליהן, שאנחנו עושים משהו עם הדבר הזה.
חיים מסינג: היה מחקר, אז מה עושים עם זה?
חיים מסינג: מידת הנכונות.
חיים מסינג: היא דומה למידת הסירוב, ואנחנו רואים ש-89%, ויש פה משלושה מכונים שונים, התנגדות שהולכת וגוברת להשתמש בסמים.
חיים מסינג: אולי זוהי נקודת אור שאנחנו צריכים לתפוס אותה, לא להיאחז בה.
חיים מסינג: אלא להעצים אותה כדי שהנוער יבין מה ההשפעות, ומה הסכנות שטמונות בשימוש בסמים האלה, כולל החשיש והמריחואנה.
חיים מסינג: לסיכום אני רוצה לומר, שבעזרתה של הוועדה, בעזרתם של אנשים טובים שיושבים פה, ובעזרת מערכות אחרות, ההסברה מטפטפת, אבל היא לא מספיקה.
חיים מסינג: אם לא תהיה התגייסות מערכתית גם של חברי הבית, חברי הכנסת, גם של המשטרה, של משרד החינוך, של משרדי הרווחה, של הרשות למלחמה בסמים, של ההורים, ושל מערכת החינוך, אני אומר מערכתית, בקו תקיף וברור, אנחנו פשוט נאבד את המומנטום הזה.
חיים מסינג: והסמים זה כלים שלובים.
חיים מסינג: בצד אחד נוריד את הלחץ, זה יעבור לצד שני.
חיים מסינג: ולכן אני מברך את יושב ראש הוועדה, על היוזמה לקיים את הדיון הזה, ואני מאוד מקווה שהדיון הזה יוביל את כל המערכות שקשורות למאבק בנגע הסמים, להמשיך ולראות בזה איום אסטרטגי על החברה.
חיים מסינג: תודה.
יחיאל חזן: תודה רבה למנכ"ל הרשות.
יחיאל חזן: הייתי רוצה לשמוע את נציגת משרד החינוך.
אסתי גרוס: אני שמחה כמובן לראות שיש מגמה חיובית בקרב בני הנוער.
אסתי גרוס: התכנית החדשה שרצה כבר חמש שנים נקראת, למוח אין חלקי חילוף.
אסתי גרוס: והיא כרגע בבדיקה מחקרית לבדוק מה האפקטיביות שלה, אבל אני כבר רואה מפה, שלפחות נשמע שהמסר העיקרי כן עובר לבני הנוער.
אסתי גרוס: ממחקרים אחרים של הרשות, אנחנו ראינו שכל פעם שהיתה שיכבת גיל שהיתה אוכלוסיית יעד עיקרית לתכניות המניעה, היתה ירידה בשימוש בפועל.
אסתי גרוס: אבל זה תמיד תפס בעיקר לאותה שיכבת גיל.