GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עומרי פריש: עצוב לראות את אותה אוכלוסייה שאנחנו יודעים שהם הכי טובים שיש לנו, יושבים שם לרמקולים, אחרי היום השלישי של המסיבה, שכבר בקושי יודעים מיהם ומהם, ואתה אומר איך שאני אצא מכאן בעוד כמה שעות, הם כבר יגיעו לבית שלנו, לבית החם, וזה מה שקרה.
עומרי פריש: לגבי תופעת התרמילאות – צריך לזכור בהקשר של השימוש בסמים בארץ.
עומרי פריש: התרמילאים לא נשארים בהודו, בסוף הם חוזרים לכאן.
עומרי פריש: סדר גודל של בין חצי שנה לשנה.
עומרי פריש: אני לא מדבר על אלה שכבר מפליגים לשתיים ושלוש.
עומרי פריש: הם חוזרים לפה, והם מכתיבים בעצם את תרבות השימוש בסמים אחר כך בארץ.
עומרי פריש: כשאנחנו רואים עלייה בשימוש בסמים באוניברסיטאות, כשאנחנו רואים אחר כך את תופעת המסיבות, ואת ההחדרה של סמי ההזיות בשנים האחרונות, ואת סמי המסיבות שהאמריקאים כבר לא קוראים להם סמי ההזיות, אלא ה-CLUB DRUGS, סמי מועדון.
עומרי פריש: אנחנו מבינים שיש קשר מאוד ברור.
עומרי פריש: תזכרו שהתרמילאי הצעיר הזה חוזר לארץ, אחר כך הוא מתחיל לשוחח עם האחים הצעירים שלו ולהשפיע עליהם.
עומרי פריש: הוא משוחח עם ההורים שלו, ופתאום הם אומרים רגע, אולי כל הדעות שהיו לנו נגד סמים, זה בדיוק, ולכן אני כן מברך על הקמפיין הזה.
עומרי פריש: אני חושב שהוא בול במקום.
עומרי פריש: נתחיל במשהו יסודי שניתן לעשות.
עומרי פריש: כוועדת סמים, למרות שהדיון הוא תרמילאים, קחו בחשבון – התרמילאי לא נשאר בהודו.
עומרי פריש: הוא חוזר עם הנסיון שהוא צבר שם, ועם לפעמים גישה שונה לסמים, הוא חוזר לארץ ומשפיע בצורה קריטית על תרבות השימוש בסמים.
עומרי פריש: כמובן אחר כך אנחנו רואים את זה בבתי הספר, וכן הלאה וכן הלאה.
עומרי פריש: לגבי המענה הטיפולי.
עומרי פריש: אני חושב שכרגע המענה שאנחנו נותנים הוא טוב, אבל הוא טיפה בים.
עומרי פריש: אתם צריכים לקחת בחשבון שכפר איזון הוקם כעמותת מלכ"ר על ידי כמה משוגעים לדבר הזה.
עומרי פריש: חבורה של קצינים, שאנחנו משרתים בה המון שנים באיזושהי יחידה, עם סיוע עד היום כמעט רק של הרשות, סליחה, של המלחמה בסמים, עם סיוע קטן של משרד הבריאות.
עומרי פריש: עד עכשיו כמעט בלי סיוע של משרד הרווחה, אפילו לא הצלחנו לעבור את המכרז האחרון של משרד הרווחה, כי מבחינת איתנות פיננסית מטבע הדברים, אנחנו עוד לא מסוגלים להציג יותר מפיננסית, אז אנחנו אפילו לא יכולים להתחיל לקבל סיוע מהמדינה, אנחנו לא בחסך להיכנס למכרז.
עומרי פריש: צברנו המון ידע ונסיון בארבע שנים.
עומרי פריש: היום אנחנו בעצה אחת עם הרשות, מחוזרים על-ידי אחד המרכזים הכי יוקרתיים בארצות הברית, לטיפול בתחלואה כפולה, על שיתוף פעולה בינינו לבינה.
עומרי פריש: הידע הזה שנצבר פה בארץ בטיפול בתרמילאים, הוא ייחודי כנראה מסוגו בעולם, ואנשים רוצים להתחיל להשתמש בידע הזה.
עומרי פריש: שתי הבעיות המרכזיות להערכתי בכפר איזון, זו העובדה שאנחנו כרגע מוגבלים רק ל-24 מיטות, והעובדה שאנחנו נאלצים למרות שיש לנו ועדת הנחות ומלגות של הרשות, ולפעמים אנחנו מצליחים להוריד עד 5,000 שקלים במקרים מסויימים.
עומרי פריש: אגב, אני לא חושב שהכפר הוא לעשירים.
עומרי פריש: עוד לא ראיתי אף מיליונר בכפר איזון.
עומרי פריש: באים לפעמים גם אנשים קשיי יום שפותחים את החסכונות, מוכרים את הרכוש, אבל זה טיפול יקר.
עומרי פריש: זה טיפול יקר.
עומרי פריש: בראייה לאומית – כאשר אנחנו גובים את ה-9,000 שקלים מכפר איזון, קחו בחשבון שחודש אישפוז במחלקה פסיכיאטרית סגורה עולה למדינה 21,000 שקלים.
עומרי פריש: רוב מטופלי כפר איזון, המכריע שלהם, אנחנו כרגע בסיומו של מחקר חיצוני מאוד גדול.
עומרי פריש: איננו נמנה אחר כך על מבקשי ביטוח לאומי.
עומרי פריש: זאת אומרת, לא רק שהטיפול שלו היה מאוד ממוקד לארבעה חודשים, אלא שהוא לא נכנס למעגל אחר כך שנשען על המדינה לאורך שנים בתקציבי נכות וכן הלאה.
עומרי פריש: כי הרי אתם יודעים, שנפגעי הסמים אחרי שהם מקבלים מביטוח לאומי, הם גם יכולים לפנות לסל שיקום של משרד הבריאות, ואנחנו רואים בעצם אנשים שהמדינה ממשיכה לתמוך בהם בעשרות אלפי שקלים מדי שנה.
עומרי פריש: רוב מטופלי כפר איזון, לא נמנים על הקטיגוריה הזאת.
עומרי פריש: זאת אומרת, הם לא נכנסים למעגל הזה של ביטוח לאומי, וסל שיקום.
עומרי פריש: על ידי זה בעצם בראייה לאומית, גם אפילו נחסך המון כסף.
עומרי פריש: במה אתם יכולים לעזור?
עומרי פריש: אם יקום מכאן קול זעקה על הגדלת התקציב, אגב זה לא בהכרח בכפר איזון, בשורה התחתונה זה לרשות למלחמה בסמים, שמשם נתח מסויים מגיע אלינו.
עומרי פריש: בואו תעזרו לנו כן בסופו של דבר, להיעזר במשרד הבריאות ובמשרד הרווחה.
עומרי פריש: אני לא יודע, אלו מכרזים מסודרים, אי אפשר להשפיע עליהם חיצונית.
עומרי פריש: אינני יודע מה כן ניתן לעשות.
עומרי פריש: מטבע הדברים נוכל לעשות שני דברים, נוכל להגדיל את מספר המיטות, ונוכל להקטין את העלות שאנחנו גובים מכל משפחה.
עומרי פריש: לגבי המענה שאנחנו נותנים בהודו.
עומרי פריש: המענה הזה הוא בסך הכל חצי שנה.
עומרי פריש: עד עכשיו התוצאות שלו מצויינות.
עומרי פריש: קחו בחשבון שהנתונים שחיים נתן, הם באמת לגבי החילוצים.
עומרי פריש: קחו בחשבון, שאנחנו מדברים על עוד עשרות אנשים שמגיעים אליהם מדי שבוע בשבוע לשיחות נפש מה שאנחנו קוראים, שזה עוד לפני, זה המיזעור שדובר עליו.
עומרי פריש: לגבי מניעה.
עומרי פריש: בחלק מהמניעה התחלנו ביחד עם הרשות, בחלק אנחנו בבדיקה.
עומרי פריש: באמצעות הרשות נכנסנו לעשות את הסדנאות בצה"ל לקראת השיחרור, בעיקר ליחידות הקרביות.
עומרי פריש: בשלושה חודשים של השיחרור, הם מקבלים שבוע סדנה באפעל של הכנה לקראת האזרחות.
עומרי פריש: אנחנו נכנסים לשם עם סדנאות, אבל קחו בחשבון, זה בערבון מוגבל.
עומרי פריש: זה שמישהו קיבל עכשיו סדנה, ובעוד שנתיים הוא יהיה בהודו, אנחנו לא יודעים כרגע איך זה.
עומרי פריש: דבר נוסף, יש הצעה מאיש עסקים שרוצה לתרום כסף בתחום המניעה.
עומרי פריש: התחלנו לבדוק אפשרות להשתלב ביחד עם חנות למטייל, או מישהו אחר.
עומרי פריש: במצב שבו אנחנו נציע לרכוש איזושהי חוברת קטנה, או אפילו DISK ON KEY, שאפשר בהודו ובכל מקום להתחבר אליו במחשב, ושעליו תהיה אינפורמציה הן של הטיול עצמו, והן מה שקשור לסמים.
עומרי פריש: אז בן אדם פשוט מקבל מתנה בחנות למטייל כפוף לכל מיני תנאים, DISK ON KEY קטן, הוא יכול ללכת איתו בחוברת.
עומרי פריש: אני לא רוצה כרגע להיכנס, כי אנחנו רק עכשיו יושבים עם צוות חשיבה איך לעשות.
עומרי פריש: קחו בחשבון, שהחבר'ה בגיל 21 לא רוצים יותר שיבלבלו להם את המוח, הם לא רוצים סדנאות, הם לא רוצים משרד החינוך.
עומרי פריש: הם גמרו את כל המסגרות הטוטליטריות של גן, בית ספר, צבא.
עומרי פריש: לא קל להגיע אליהם, גם אם אנחנו יודעים במאתיים אחוז מה אנחנו רוצים להגיד להם.
עומרי פריש: לסיכום, אני ממש לא יודע איך אתם יכולים לעזור.
עומרי פריש: אני כבר מופיע ארבע פעמים, רק בראש השולחן יושב מישהו אחר.
עומרי פריש: אגב, קודמך גם כן ביקש לבוא לבקר בכפר איזון.
עומרי פריש: כל הוועדה הגיעה לביקור בכפר איזון.
עומרי פריש: כשאני אומר, כל הוועדה, אני מתכוון לבן אדם אחד.
עומרי פריש: אינני יודע בדיוק במה אתם יכולים לעזור.
עומרי פריש: אני לא יודע מה הריץ את חבר הכנסת ברונפמן למקום אחר.
עומרי פריש: בהתראה מאוד קצרה ביטלתי שלוש פגישות כדי לעלות היום לירושלים, למרות שאני פה כבר ארבע פעמים, ולא יודע בדיוק מה יוצא מהדיונים האלה.
עומרי פריש: אני מאוד שמח שהוא נשאר לשמוע אותנו, שאר חברי הוועדה שאינני יודע בדיוק מיהם כאן בדיוק בחדר הזה.
עומרי פריש: לכן אם באתי, מבלי להגיד שמות, מישהו אמר חבר'ה הפעם זה ליגה אחרת, הוא דוחף דברים.
עומרי פריש: הוא זה אתה.
יחיאל חזן: כיושב ראש הוועדה – עכשיו מתקיים דיון בוועדת הכספים על הכספים של ההתנתקות ביש"ע.
יחיאל חזן: אתה בטח יודע שאני מייצג את יש"ע ובכל זאת אני פה.
יחיאל חזן: לצערי הרב, רוב הוועדות מתקיימות באותה שעה, ויש מספיק ועדות.
יחיאל חזן: חברי הכנסת הם חברים בכמה ועדות, וכנראה שתופעת הסמים היא לא מספיק ברורה לחברי הכנסת.
יחיאל חזן: אולי נביא לפה קבוצה של 100 נרקומנים או 100 משתמשי מתדון, אז למישהו ייפתח הראש ויבין במה מדובר.
עמרי פריש: לפני שפתחתי את הכפר, עבדתי שבע שנים כמתאם של הרשות במלחמה בסמים.
עמרי פריש: כשדיברנו על סמים, דיברנו על מכורים, על נרקומנים, על משתמשים באופייאטים.
עמרי פריש: אנחנו מנסים לתופף בכל התופים, להגיד לכם חברים יקרים, יש היום אוכלוסייה חדשה שהיא נפגעת סמים, שהיא איננה המכור הקלאסי.
עמרי פריש: אנשים שבאים מהשביל המרכזי של מדינת ישראל.
עמרי פריש: דהיינו, סיימנו תיכון בהצלחה, יחידות קרביות בצבא, חלקם תואר ראשון, תואר שני.
עמרי פריש: אני יכול להגיד לכם, שבכפר איזון גם היו כאלה אחרי תואר שלישי, כלומר, גמרו את הדוקטורט.
עמרי פריש: זה לא עושה אותם פחות או יותר טובים.
עמרי פריש: אבל צריך להבין שיש היום נפגעי סמים שאינם המכורים הקלאסיים, ואנחנו באיטיות מתחילים לתת להם מענה.
עמרי פריש: אז אתה יכול לעזור במשהו, זה רק להשיג תקציבים.
עמרי פריש: אני אשמח אם תתנו ישירות לכפר איזון, אבל בעקיפין זה בעצם הרשות למלחמה בסמים.
יחיאל חזן: אני רוצה לשמוע את חיליק, אם יוכל להשלים לנו על מה שאמר עמרי.
יחיאל חזן: אחר כך נשמע את תמיר כדי שידבר על מה שאמר עמרי.
חיליק מגנוס: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.
חיליק מגנוס: קודם כל מדובר בתופעה שהיא תרבותית, חברתית בארץ ישראל, לא בהודו.
חיליק מגנוס: הנסיון לקחת את הודו ולעשות את זה לנושא שהוא גורם חברתי תרבותי במדינת ישראל, בגלל ש-20 אלף תרמילאים נמצאים בשנה בהודו, זה במידה מרובה יכול לשמש לנו אייטם תקשורתי, או פלטפורמה שיווקית לנושא המודעות, לנושא הלחימה בסמים, או ההתמודדות בנגע הסמים.
חיליק מגנוס: אבל לומר שההתקפה היא משם, לדעתי היא מריחה נוראית של העניין.
חיליק מגנוס: אני חייב לומר את זה בצורה בוטה.
חיליק מגנוס: התופעה היא תופעה חברתית-תרבותית בקרבנו, פה אצלנו בבית, אצלי ואצלך בבית.
חיליק מגנוס: כי אצלי ואצלך בבית, אדוני היושב ראש, מעשנים סמים.
חיליק מגנוס: אולי אתה לא יודע באופן אישי לזה, ואני אולי לא מודע באופן אישי.
חיליק מגנוס: אבל אחוז כל כך גבוה מבני הנוער נחשף לתרבות הזאת של שימוש בסמים, שזה נמצאת בכל בית.
חיליק מגנוס: כי בכל כיתה, בכל בית ספר עממי, ובכל יחידה צבאית, ובכל מסגרת של מסיבה בירושלים או בתל-אביב, או במסיבת סוף שבוע, או מועדון, יש סמים במדינת ישראל.
חיליק מגנוס: השאלה היא איך הנוער מבחינה תרבותית חברתית רואה את זה.
חיליק מגנוס: הנוער נחשף לתרבות גדולה מאוד של שיווק שמשווק על תחומים של סמים, על התנהלות חברתית בתחום סמים.
חיליק מגנוס: העסק הזה בקרב הנוער, לצערי הוא בדמות הדברים שאדון ברונפמן רואה אותם, שזה נראה כחלק בלתי נפרד מהתרבות היום-יומית שלו.
חיליק מגנוס: ניקח נושא אחר, אורית מכירה את זה, כמה בני נוער צעירים מסתבכים בסחר ובענייני סמים בחו"ל.
חיליק מגנוס: זה לא פושעים, זה בני נוער.
חיליק מגנוס: הנושא הוא, איך אנחנו כחברה ישראלית מתייחסים לתופעה הזאת כאן, לא בהודו.
חיליק מגנוס: הודו – מאחר וכל דבר שקורה לתרמילאים ברבות השנים שאני מתעסק עם זה, למדתי שכל דבר שקורה לתרמילאים מקבל כותרת ראשית בעיתון.
חיליק מגנוס: חמישה אנשים נהרגו היום בתאונת דרכים, למטה משמאל.
חיליק מגנוס: תרמילאי אחד נפל מאיזה חבל, והוציאו אותו, ושלחו חמור לקחת אותו מתורכיה, מאיזה הר, זה כתבה עם צבע בארבעה עמודים.
חיליק מגנוס: צריך להשתמש בפלטפורמה הזאת שכל כך ממקדת את תשומת לב הציבור, כדי להעלות את המודעות בעניין.
חיליק מגנוס: כלי הנשק היחיד היום, המוכר, הידוע, בייחוד על ידי המחקרים האחרונים שנעשו בשבדיה ובארצות הברית, הוא העלאת המודעות.
חיליק מגנוס: העלאת המודעות ממזערת את הנזקים.
חיליק מגנוס: פתרונות כמו לחימה בתחום החוק, או כל פתרונות מסוג אחר, או ייסורים נוראים, לא הגיעו למיזעור הנזקים.
חיליק מגנוס: יכול להיות שזה צריך להיות נילווה לעניין, אבל בסך הכל מדובר במאבק תרבותי חינוכי גדול מאוד.
חיליק מגנוס: חסרה לי פה נוכחות של משרד החינוך.
יחיאל חזן: הם נמצאים פה.
יחיאל מגנוס: סליחה, אני מתנצל.
יחיאל מגנוס: הנושא של הרשות ללחימה בסמים כגוף מוביל, ומרכז את העניין הזה של הטיפול בהיקף הלאומי של חינוך, של מודעות, של אכיפה.
יחיאל מגנוס: כאשר אנחנו במדינת ישראל מוגבלים ביכולות התקציביות שלנו, שלכל פעולה צריך תקציב, ובלי תקציב אנחנו לא נגיע לכלום.
יחיאל מגנוס: כאשר התקציב הזה מחולק בין עשרים-שלושים רשויות שונות, ואני לא רוצה לספור את כולן.
יחיאל מגנוס: המועצה האזורית, העירייה, משרד הבריאות, משרד הרווחה, המשטרה.
יחיאל מגנוס: אני יכול לעשות לך ספירה של מספר גורמים.
יחיאל מגנוס: אם התקציבים האלה לא ימוקדו, כולל נושא הקמת גוף מרכזי שמנהל תוך שיקולים שנעשים בין אכיפה לבין חינוך, יש לזה קורלציה מלאה.
יחיאל מגנוס: הגוף הזה של הרשות ללחימה בסמים, לא יקבל לידיו את מיטב התקציבים, ואת מיטב הסמכויות לשליטה בעניין.
יחיאל מגנוס: כמו שיש בארצות הברית משטרה לענייני סמים, שנמצאת תחת השגחת הרשות הלאומית למלחמה בסמים, כמו שישנם בתי משפט לפעמים, השיווק והגברת המודעות תחת אותה שליטה, כל זה צריך לעבור לידי הרשות ללחימה בסמים.
יחיאל מגנוס: כאן אני רואה חשיבות עצומה לוועדה הזאת.
יחיאל מגנוס: אם הוועדה יכולה לפעול במסגרת פרלמנטרית כדי למקד ולהוביל סמכויות ותקציבים לרשות, אז אנחנו מוכנים לקבל.
יחיאל חזן: מה שאתה אומר, אלו דברים שאני מנסה לפעול בכיוונים האלה.
יחיאל חזן: של לצבוע את הכספים בכל משרדי הממשלה.
יחיאל חזן: מה שחשוב לי יותר, כיוון שאתה מסתובב בכל העולם, ובכל המקומות ששם ישנם בני נוער - - -
יחיאל מגנוס: בדרום אמריקה, תופעת ההשתהות יותר קצרה.
יחיאל מגנוס: ככל שההשתהות עולה, כמות הנפגעים עולה.
יחיאל מגנוס: עמרי העלה נקודה חשובה, שאני רוצה להדגיש אותה.
יחיאל מגנוס: כמות הנפגעים השקטים, לא אלה שמגיעים למצבים פסיכוטיים אקטיביים, היא עצומה.
יחיאל מגנוס: הילד חוזר מהודו, הוא לא בעל אותה אישיות, הוא לא בעל אותה התנהלות.
יחיאל מגנוס: בשנה האחרונה בדקתי עשרות עשרות, למעלה מ-30 איש שנפלטו במהלך השירות הצבאי בשנה הראשונה.
יחיאל מגנוס: יש לי רשימות, יש לי את הרישום המדוייק, והמכנה המשותף של כולם הוא שימוש בסמים מגיל צעיר, בגיל בית ספר, מה שמביא אותם ליכולת התמודדות מאוד קצרת טווח.
יחיאל מגנוס: עמרי מכיר את התופעה יחד איתי, עברנו על זה.
יחיאל מגנוס: זאת תופעה שפוגעת בחברה שלנו, פוגעת בחוסן הלאומי שלנו, תופעה שזקוקה לתשומת לב הרבה יותר גדולה ממה שהיא מקבלת.
יחיאל מגנוס: התרמילאים והחילוץ – כרגע היום, נכון להבוקר, אנחנו עסוקים בשלושה ארועים.
יחיאל מגנוס: נכון לרגע זה פגוע במצב פסיכוטי קשה במקסיקו, בנקודה קשה ביותר להגעה.
יחיאל מגנוס: פגוע בהמפי – הודו, במדינת גואה בדרום הודו.
יחיאל מגנוס: ופגוע בדלהי, שכרגע רובץ ברחוב, ואין כסף להוציא אותו.
יחיאל מגנוס: אין כסף לשלם למישהו שיעלה על מטוס, ויביא אותו.
יחיאל מגנוס: המשפחה לא יכולה להרים את זה, אנחנו נתקלים לא אחת בתופעה הזאת, מטכסים עצה יחד עם אורית, ומנסים לגייס תורמים ואנשים וכך הלאה.
יחיאל מגנוס: אנחנו עושים את העבודה הזאת ללא שום תמורה, ומנסים להביא את הבן אדם ארצה, ולהביא אותו לטיפול ראוי.
יחיאל מגנוס: לא פשוט העניין.
יחיאל מגנוס: בשבוע שעבר היה לנו ארוע בתוך הארץ, כאן אני אומר שהמודעות שלנו לא מספיקה.
יחיאל מגנוס: בן אדם בתוך בצלאל קיבל מהפך פסיכוטי, אנשי הביטחון קראו לעזרה.
יחיאל מגנוס: הגיעו אנשי משטרה לא מיומנים, שלא מכירים את התופעה.
יחיאל מגנוס: היכו אותו מכות רצח, כי הוא השתולל.
יחיאל מגנוס: הם לא הבינו שהוא פסיכוטי, קשה להבחין, וצריך כוח מיוחד ומיומן לעניין הזה.
יחיאל מגנוס: אם הרשות למלחמה בסמים היתה ממקדת את כל הפעילות בידיה, מקרים כאלה לא היו קורים.
יחיאל מגנוס: קחו בחשבון שכל פעם בשיא העונה, המצב של שלוש-ארבע קריאות בשבוע, זה המצב הקבוע שבו אנחנו עוסקים.
יחיאל מגנוס: קחו בחשבון שמתוך השלוש קריאות האלה לדוגמה, שתיים הגיעו מהבית החם בהודו.
יחיאל מגנוס: במשך 11 השנים האחרונות, לא היתה כתובת כדי לפנות ולהתריע.
יחיאל מגנוס: הקמנו הרבה צעקות והרבה פניות, אני נדנדתי לחיים מסינג לילות שלמים בעניין הזה, פה מצאתי פעם ראשונה אוזן קשבת ותגובה אמיתית לעניין הזה.
יחיאל מגנוס: האיש לקח אחריות מנהיגותית, ולקח פרוייקט דמיוני, כמו להקים מוקד לעזרה לתרמילאים בחו"ל, והצליח למצוא את המענה ואת הפתרון, זה לא דבר של מה בכך.
יחיאל מגנוס: במדינת ישראל, לקחת אחריות ברמה כזאת, ולהוציא לפועל דבר כזה, אני חושב שזה צעד יוצא דופן.
יחיאל מגנוס: צריך לנצל את היכולת הזאת ואת הרצון הזה לקבל ולקחת אחריות, צריך רק לתת את האמצעים.
יחיאל מגנוס: אני רוצה להוסיף ולומר לתרמילאים, כדי להרחיב מעט את התמונה.
יחיאל מגנוס: בכל העולם, כולל בתרבויות המערביות השונות, איטליה, יפאן מובילה היום בנגע הסמים.
יחיאל מגנוס: הייתי כמה פעמים באיטליה, לצורך נסיון למסד שם מערכת של חילוץ ופינוי כמו שעשינו כאן, עם הרשויות האיטלקיות.
יחיאל מגנוס: באיטליה יש בסוף שבוע קרוב לעשרה הרוגים כתוצאה משימוש בסמים.
יחיאל מגנוס: זאת אומרת, יש לנו לאן להתקדם, אבל זה בפתח, זה מחכה לנו.
יחיאל מגנוס: ביפאן המצב דומה, ובענף התרמילאות, אם אנחנו ממקדים את העניין הזה, התופעות האלה מתגברות.
יחיאל מגנוס: הן מתגברות, כיוון ששם יושב הבחור, מנוטרל מחובות, ופעם ראשונה במהלך חייו הוא נמצא באשליית האופציה של אפשרויות בלתי מוגבלות, כאן אני עושה מה שאני רוצה, כאן אני בוחר מה שאני רוצה, כאן אני מחליט, אין גננת, אין מורה, אין בית ספר, אין הורים, אין חובות, יש פאן.
יחיאל מגנוס: התופעה היא שבמסגרת התרמילאות, השימוש בסמים הוא יותר אינטנסיבי, יותר כבד, ולכן גם יותר נפגעים.
יחיאל מגנוס: במשך השנים היתה תופעה שעמרי הזכיר, התרמילאים עברו למין מחנה קיץ נודד כזה, במקום חיפושים אחרי הרפתקאות בטבע, וטרקים וכך הלאה.
יחיאל מגנוס: אבל יחד עם זאת, גם עלה מספר התרמילאים בצורה נוראית.
יחיאל חזן: מה שאני שואל, אם אתה יכול לסייע לנו.
יחיאל חזן: האם יש מה לשפר לפני המטייל הישראלי, באותן מדינות שיש בהן ריכוזים?
יחיאל מגנוס: השיפור הוא פה, במגרש הזה, כאן.
יחיאל מגנוס: השילוב במגרש הזה, וריכוז הסמכויות.
יחיאל מגנוס: התשובה האמיתית – הגברת המודעות, הקמפיינים להורים לשים את זה על סדר היום בבית, ולהביא לידי כך שהוועדה הזאת ביכולת הפרלמנטרית שלה, תביא לשיתוף פעולה וריכוז סמכויות תוך שליטה במקום ממוקד, ואז יהיו לזה תוצאות.
תמיר ליאון: אני אנתרופולוג שמתעסק עם תרמילאים ועם התרבות הצעירה.
תמיר ליאון: עשיתי מחקר גם עבור הרשות על מסיבות אסיד, וכן תצפית של כמה חודשים.
תמיר ליאון: הייתי בטעות במסיבה אחת אולי.
יחיאל חזן: אל תתבייש, תגיד שאולי שתיים.
יחיאל חזן: אנחנו רק רוצים לדעת על התופעה.
תמיר ליאון: הייתי בכמה מסיבות.
תמיר ליאון: אין די.
תמיר ליאון: ג'יי בעולם שהיה ביותר מסיבות ממני.
יחיאל חזן: גם אני הייתי לפני שבועיים אצל טייטסו באילת.
יחיאל חזן: הלכתי לראות את התופעה.
תמיר ליאון: מה שאני רוצה להגיד, שעשיתי מחקר עבור הרשות ב-1999, ו-FOLLOW UP , על תופעת התרמילאים בהודו, מאמר שנמצא בספר שהרשות תוציא.
תמיר ליאון: דבר ראשון – למה יש יותר תרמילאים בהודו שלוקחים סמים, אני מסכים עם כל מה שאמרו.
תמיר ליאון: אני גם מסכים עם זה, שהדבר הכי החשוב זה שלוועדה פה תהיה כמה שפחות עבודה.
תמיר ליאון: מכיוון שתרבות הסמים מתחילה בארץ, כמו שאמרו, יש דבר שקוראים לו במועדונים "תיאוריית השער".
תמיר ליאון: אם לפני חמש, עשר שנים היו כמה סוגי תרמילאים בהודו, שרק היו באים לעשות טרקים ולטייל, חלק היו באים לקטע החברתי, וחלק היו באים לקטע של הסמים.
תמיר ליאון: המאמר שכתבתי עכשיו לרשות, נקרא הכחדתו של האיסתא"י, זה מלשון איסת"א שבא רק לטייל.
תמיר ליאון: זאת אומרת אנשים אמרו לך, לא מצאנו חברה בהודו, מדובר רק על הגילאים של אחרי צבא, פלוס מינוס.
תמיר ליאון: יש הרבה אוכלוסייות אחרות, לא מדבר עליהם, אבל הם הרוב.
תמיר ליאון: מה שקרה הוא שזה מין תהליך שמתחיל מגיל מאוד צעיר, שבו הילד מגיל שמונה מתחיל את התהליך, כשהוא יודע שהוא נוסע להודו, כי הודו היא מדינה, ולא רק בהודו, שבה לוקחים סמים.
תמיר ליאון: לדוגמה, שני פריטים קטנים.
תמיר ליאון: דיסק שעכשיו הוא רב-מכר בארץ בקרב ילדים של להקת הדג-נחש.
תמיר ליאון: יש שיר שעכשיו הוא רב-מכר ב-2004.
תמיר ליאון: הוא נקרא מה נעשה שאני תמיד מסטול כזה.
תמיר ליאון: אגב, אלה חבר'ה ממשרד החוץ.
תמיר ליאון: בסוף השיר הוא מספר על בחורה שהגיעה הביתה אליו, ואז הוא אומר, החלטתי להרשים אותה בג'ויינט מהסרטים.
תמיר ליאון: אבל החברים הבני זונות שלי גמרו לי את הסמים.
תמיר ליאון: תשמעי אמרתי, אין הרבה ברירה, אני יכול להציע לך רק שתייה קרה.
תמיר ליאון: היא אמרה לי, תירגע מותק שב בנחת.
תמיר ליאון: אתמול חזרתי מהודו, ויש לי טולה בתחת.
תמיר ליאון: מה שאומר השיר, אתה אולי לא יודע, אבל ילד בגיל שמונה, זה רב מכר, כולם מקבלים.
תמיר ליאון: טולה – זה חתיכת ג'ארה, חשיש הודי שהוא הבריח עכשיו והבחורה חזרה איתה עכשיו מהודו.
תמיר ליאון: והבחור בגיל שמונה יודע שחוזרים מהודו, ומבריחים עליו.
תמיר ליאון: זה קורה עכשיו.
תמיר ליאון: במקביל, יוצאים ספרים של תרמילאים.
תמיר ליאון: אחד שטייל בדרום אמריקה, והוא מספר בדיוק את הסיפור.
תמיר ליאון: השתחררתי מהצבא, מצאתי עבודה, זה כתוב בסוף.
תמיר ליאון: אז ירדו לי שלוש מלאכיות, אחת נתנה לי ג'וינט, וזה יומן מסע למי שרוצה לחפש את עצמו, כמו יומן מסע טוב, הוא מלא בסקס, סמים וטראנס.
תמיר ליאון: כל התהליך הזה קורה, לפני שהוא נסע.
תמיר ליאון: כשהוא נוסע להודו, הוא יודע שבהודו הוא הולך להשתמש בסמים.
תמיר ליאון: ששתי בחורות, בנות של מנהלת בית ספר, כשדיברתי איתן הן אמרו לי, נסענו השנה וטיילנו היינו איסתא"יות.
תמיר ליאון: אבל אז היו לנו כמה חיכוכים עם ההודים, וחיפשנו גבר לטייל איתו.
תמיר ליאון: ולא מצאנו גבר אחד שלא היה בחבורות של המעשנים.
תמיר ליאון: התהליך הזה מתחיל כבר בארץ, הוא חוזר בחזרה, והבחור שיש עכשיו והוא בדרך לנסוע להודו, יושב עם הבחור שחזר מהודו, ואיזה כיף היה, והוא כבר יודע.
תמיר ליאון: מה עושים?
תמיר ליאון: צריך לעשות רק הסברה, כשההסברה צריכה להיות כמה שיותר קרובה לתהליך שקורה אצל הילד.
תמיר ליאון: זה מתחיל בתכנית משמעות של משרד החינוך בי"א-י"ב, שבה הילד חושב.
תמיר ליאון: אבל אחר כך הוא הולך לצבא וקצת מתהפך, וקורים לו כל מיני דברים, ואולי אז הוא מחליט.
תמיר ליאון: ואז הוא מגיע לסוף הצבא, מאוד מעניין אותי לדעת מה התכנית שעושים.
תמיר ליאון: מאוד מעניין אותי, כי היא מאוד משמעותית.
תמיר ליאון: במקום השלישי, רק הסברה, אבל הסברה חכמה.
תמיר ליאון: נתתי המלצה לרשות לפני כמה שנים ללשכות הבריאות.
תמיר ליאון: כל התרמילאים באים לקבל זריקות לפני שהם נוסעים.
תמיר ליאון: לצערי זה קצת השתנה, היום מקבלים את זה גם בקופות החולים.
תמיר ליאון: שם ממילא זה קהל שבוי.
תמיר ליאון: הם יושבים, פוגשת אותם אחות שאומרת להם אל תשתו את המים, זה מסוכן.
תמיר ליאון: אל תשתו קרח, זה מסוכן.
תמיר ליאון: הם כבר יושבים.
תמיר ליאון: זה קהל שבוי שהולך לנסוע לחו"ל.
תמיר ליאון: מה שקורה שם, מחלקים לו ברושורים עכשיו של הרשות, שאני מכיר אותם טוב, הם כבר כמה שנים.
תמיר ליאון: אבל זה ברושור, זו לא הסברה, זו הסברה בצורה מאוד מסויימת.
תמיר ליאון: שם צריך לעמוד בן אדם שהיה ויקבל תידרוך מכל הגורמים שצריך, ויגיד עכשיו אתה נוסע, אתה עולה על המטוס, אתה נוחת עכשיו בדלהי, אתה עולה על ההארי רמה, על הגסט האוס למעלה, ושם אתה יושב בעיגול כמו פה, ואחד מהחבר'ה מוציא ג'ויינט, ואתה מתחיל לעשן.
תמיר ליאון: ועכשיו זה מגיע אליך.
תמיר ליאון: באותו רגע שהוא עושה את ההחלטה, בהנחה שהוא לא החליט אותה בארץ, וההחלטה באותו רגע, היא הדבר שיקבע לכל הטיול.
תמיר ליאון: אם הוא לקח, ותלוי מה הוא לקח, הוא הולך להמשיך את זה, ועכשיו הוא נוסע לטיול, ועושה מסיבות.
תמיר ליאון: צריך לתת הסברה לבחור באותו רגע, ולשים אותו במצב.
תמיר ליאון: זאת הסברה אפקטיבית אם יעשו את זה כמו שצריך.
תמיר ליאון: המקום השלישי – להרחיב את הסיפור הזה של הבית החם.
תמיר ליאון: יש לי פה מכתב של יועץ חינוכי שחזר מהודו עכשיו, כתב לי מכתב נפגשתי איתו.
תמיר ליאון: הוא אמר לי, החבר'ה האלה מתים שמישהו יישב איתם שם ויעשה איתם עבודת ייעוץ.
תמיר ליאון: מישהו שמבין, הוא אמר כרגע, עם כל הכבוד, החברה שמדברים איתם, הם חברה מכל מיני גופים דתיים.
תמיר ליאון: לכל הגופים הדתיים יש אינטרס, הם גם אומרים את זה, וזה בסדר.
תמיר ליאון: שיעמידו שם יועץ חינוכי, שיישב במקומות האלה, להרחיב אותם.
תמיר ליאון: הוא אומר שהם מתים לדבר, הוא אומר סתם הסתובבתי שם.
תמיר ליאון: הוא אומר אני מוכן לנסוע, רק שיתנו לי לאכול.
תמיר ליאון: ואז אתה ממזער את הנזק, כי אתה פוגע בו לפני שהוא עושה את ההחלטה.
תמיר ליאון: אגב, להחלטה יש כל מיני שלבים.
תמיר ליאון: הוא התחיל לעשן, זה חלק אחד.
תמיר ליאון: עכשיו הוא עושה עוד פעם החלטה, אם הוא לוקח אקסטזי.
תמיר ליאון: אגב, יש מסיבות כל שבוע כבר 15 שנה בהודו, בגואה.
תמיר ליאון: יש הגברה אדירה, זה גם כסף.
עמרי פריש: הכל היצע וביקוש.
חיליק מגנוס: יש הסברה בכמות המשתתפים שבאים להודו.
תמיר ליאון: כל מה שאמרתם, אתם צודקים.
תמיר ליאון: שלושה מקומות – זה מתחיל ממשרד החינוך.
תמיר ליאון: אחר כך מאוד חשוב לצבא להרחיב את זה.
תמיר ליאון: אחר כך בלשכות הבריאות הסברה, ואחר כך שם.
חיים מסינג: רציתי לומר משהו מאוד חשוב לגבי הבית.
חיים מסינג: מאיישת את הבית משפחה שנבחרה במכרז, הגברת היא אשת חינוך, היתה מנהלת בית ספר.
חיים מסינג: בעלה הוא רופא אלטרנטיבי, שעושה עבודה של שיחות וכו'.
חיים מסינג: צריך לקחת בחשבון נקודה אחת, והיא מאוד מעניינת.
חיים מסינג: הנושא הזה הוא פיילוט, יכול להיות שאנחנו נפסיק אותו, לא בטוח שנמשיך אותו.
חיים מסינג: צריך לראות בסוף עלות מול תועלת.
חיים מסינג: למרות שאני כבר אומר לך – אני לא רוצה סתם לנקוב במספרים, זה לא רציני.
חיים מסינג: הדבר השני, בפועל היום אסור לעשן סמים בבית הזה.
חיים מסינג: זה הנוהל שקבענו.
חיים מסינג: אם אתה רוצה לבוא בתור מטייל, אסור לך לעשן שם.
חיים מסינג: זה מונע מהרבה מאוד אנשים להגיע.
חיים מסינג: הכל זה ניסוי ותעייה, אין פה דברים מוחלטים, אנחנו מנסים.
חיים מסינג: אנשים שמגיעים לשם עוברים סדנאות.
חיים מסינג: הבית הזה מעביר סדנאות, מעביר כל מיני שיחות, הם רואים סרטים, הם קוראים ספרים.
חיים מסינג: אגב, למי שיש ספרים ורוצה לתרום לשם, אנחנו מחפשים ספרים כדי להרחיב שם את הספרייה.
חיים מסינג: סרטים ישראליים, זאת הפעילות.
עליזה מנדל: אני מודה שצדיקים מלאכתם נעשית פה בידי אחרים.
עליזה מנדל: כי מה שנאמר פה גם על ידי חיליק, וגם על ידי תמיר, מחזיר את הזרקור אלינו, ואנחנו מסכימים שמשרד החינוך יש לו תפקיד מכריע בעניין, כי המודעות וההסברה מתחילות מגיל מאוד צעיר, והתכניות שלנו מותאמות לשכבות הגיל, עם ההערות שאמרתם.
עליזה מנדל: אנחנו ממש ממש נזהרים מהטפה.
עליזה מנדל: המושג הטפה הוא מושג שלמדנו שהוא לא אפקטיבי.
עליזה מנדל: אף אחד לא אוהב שמטיפים לו.
עליזה מנדל: אני גם לא מסכימה שהמסגרות שלנו הן טוטליטריות כפי שאתה מתאר אותם.
עליזה מנדל: שהשחרור מהן הוא בעצם קיטור שמתפוצץ, אחרי שהמורים הנוראים האלה לחצו אותם – התיאור היה קצת לא לעניין.
עמרי פריש: הערה לפרוטוקול, זה תיאור סוציולוגי של חוקר בשם גופמן, כולם מכירים אותו.
עמרי פריש: המושג מוסדות טוטליטריים לא מתכוון למשהו רע, אלא הוא ביטוי סוציולוגי, שכל מי שבא מהתחום מכיר אותו.
יחיאל חזן: מסגרת.
עליזה מנדל: הכינוי עושה אסוציאציות, תודה.
עליזה מנדל: בכל אופן, לכיתות י', י"א, י"ב, פיתחנו תכנית חדשה.
עליזה מנדל: התכנית הזאת מתומצת פה בחוברת הזאת, שאני אתן לך בסוף הדיון.
עליזה מנדל: היא נשלחת לכל בית ספר, יועצים ומובילים למניעת סמים, שהיום יש בכל בית ספר תיכון.
עליזה מנדל: דרך אגב, זו פונקציה חדשה שהתחילה השנה, שמשרד החינוך מממן אותה.
עליזה מנדל: כמו רכז מקצוע, כמו רכז שכבה.
עליזה מנדל: יש היום מב"ס – מוביל תכניות מניעה לסמים, גם גמול כספי.
עליזה מנדל: התכנית משמעות בעצם בנוייה על העקרון של שינוי תודעה, מפני שהיא לא מדברת על סמים באופן ישיר, היא מדברת על הבחירה הנכונה בחיים.
עליזה מנדל: היא מדברת על בריאות, היא מדברת על העדפות לא רק בנושא מה לעשן, ומה לא לעשן.
עליזה מנדל: אלא במובן של באיזה תוכן אתה ממלא את חייך גם בשעות הפנאי, וגם בשעות המפגש החברתי.
עליזה מנדל: כשהיא בהחלט מובילה לבחירה הבוחרת בחיים.
עליזה מנדל: כשכמובן היא מלאה באינפורמציה.