GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן גורני: יש תוכנית רב-שנתית של 4.5 מיליארד שקלים שצה"ל מוביל בהשתתפות המשטרה, כמובן, הרשות למלחמה בסמים, המכס וכל הגופים.
איתן גורני: ההכרה שצה"ל הכיר היום היא שאי-אפשר להפריד בין החדרת אמל"ח, מחבלים, פועלים זרים, זונות- -
יצחק שגב: כולל רג'ר?
סנ"צ אורית היימן: נכון, זה כולל רג'ר.
איתן גורני: - -וסמים.
איתן גורני: אלה הפלטפורמות שמכניסות לארץ דברים בצורה בלתי חוקית.
איתן גורני: לכן יש עבודת מטה רצינית מאוד בכסף כמובן.
איתן גורני: אבל כשמערכת הביטחון דוחפת את זה, ולא גופים כמונו, אז אולי יש סיכוי יותר גדול, וחלק גדול מזה ייכנס לתקציב צה"ל, כי חייבים לסגור את גבולות הדרום.
איתן גורני: אם לא יסגרו את גבולות הדרום, זה ייגמר בפעולות חבלה רציניות בארץ.
איתן גורני: זה לא רק סמים.
אורית היימן: כן, אבל ראינו תמיד את גבול לבנון: הסמים תמיד מקדימים את האמל"ח.
איתן גורני: נכון.
סנ"צ אורית היימן: אנחנו רואים את הרוטינה הזאת חוזרת גם בגבול מצרים.
אראלה גולן: גם ירדן.
איתן גורני: אבל פעם צה"ל אמר שסמים לא מעניינים אותו, כל זמן שזה לא טרור.
איתן גורני: בשנים האחרונות צה"ל מבין שהפלטפורמה של הסמים הפכה להיות פלטפורמה של טרור וחבלה, של עובדים זרים ושל סחר בבני-אדם.
איתן גורני: לכן אני מוכרח לשבח מאוד את העבודה שנעשית היום במטרה לפעול לסגור טוב יותר את גבולות הדרום.
שמאי גולן: אבל זה לא יהיה שינוי בטווח הקצר.
יאיר פרץ: זה לטווח ארוך.
איתן גורני: אבל עובדים על זה.
יצחק שגב: אם תדבר על זה היום ותתקצב את זה היום כדי שזה יקבל- - -
איתן גורני: לא מדברים על זה, עובדים על זה.
אורית היימן: חשוב לי לציין שהפעילות של משטרת ישראל מתבצעת בשני מישורים: ראשית, בהיבט המבצעי שהתוצאה שלו היא פתיחת תיקים פליליים ותפיסת סמים; ושנית - בהיבט הכלכלי שהתוצאה שלו הוא פגיעה ברכוש ובהון של אותם סוחרי סמים.
אורית היימן: דרך שני המישורים האלה אמורה להיות אכיפה יותר אפקטיבית של כל נושא הסמים.
אורית היימן: גם אם אנחנו מקדישים 10% מהתקציב לסמים, התפוקה לא תחסל את שוק הסמים.
אורית היימן: אנחנו פותחים 25 אלף תיקים בשנה ותופסים טונות של סמים, אבל עדיין- - -
יאיר פרץ: התקציב הוא במכלול תקציב המשטרה או שיש- - -?
סנ"צ אורית היימן: התקציב הוא מה שמשטרת ישראל מחליטה להקדיש מתוך תקציבה.
יאיר פרץ: מהו?
סנ"צ אורית היימן: לפי הטבלה, זה 584 מיליון שקל.
שמאי גולן: גם אם תכפיל את התקציב הזה, זה עדיין לא עומד- - -
יאיר פרץ: זה לא עומד בפרופורציה לעומת- - -
סנ"צ אורית היימן: אבל יחסית למשרדים אחרים זו עדיין השקעה גדולה מאוד של המשטרה.
סנ"צ אורית היימן: נדרשים פרוייקטים נוספים כמו נושא סגירת הגבולות שהוא נושא קריטי מאוד למדינת ישראל ובמיוחד לסמים; נדרשת עבודה בנושא הסמים והאלכוהול ביחס לאלימות; וחייבים לעבוד גם ברמת הביקוש וגם ברמת ההיצע.
יאיר פרץ: אני מבין שחלק גדול מהבעיות יכול לבוא לביטוי ולפתרון במשרד הביטחון.
איתן גורני: גבול הדרום - כן.
דובר: חבל שאין מישהו ממשרד הביטחון, כי הם חלק מהעניין.
איתן גורני: בגבולות הדרום יש פעילות של צה"ל, ובמסגרת פעילות צה"ל יש פעילות משטרתית- - - אורית היימן, במסגרת הפעילות של צה"ל כוחות של משמר הגבול תופסים יותר מקום וחוזרים לתפקיד הקלאסי.
איתן גורני: התכנית שמדברת על סגירה זה הקמת יחידות נוספות של משמר הגבול- -
שמאי גולן: רק ביום רביעי בלילה הם תפסו בדרום 1.6 טון מריחואנה.
איתן גורני: זה שילוב נהדר גם של שוטרים וגם של חיילים, ואז יש תוכנית.
שמאי גולן: הרמטכ"ל וסגנו עוסקים אישית בפרויקט סגירת הגבול.
איתן גורני: זה פיקוד דרום- -
שמאי גולן: האם זה אומר שאין 4.5 מיליארד?
יאיר פרץ: כדאי לתכנן ישיבה של הוועדה עם הרמטכ"ל ועם שר הביטחון.
אראלה גולן: המשרד לביטחון פנים גם יכול להיות מעורב.
דובר: הוא מעורב.
שמאי גולן: אני מציע לך לקיים ישיבה נפרדת רק עם צה"ל, כי אז תוכל להתמקד בישיבה במיוחד בצה"ל.
יצחק שגב: זה צה"ל והמשרד לביטחון פנים כמקשה אחת.
שמאי גולן: אני רק ממליץ את ההמלצה שלי.
שמאי גולן: אתה תחליט מה שאתה רוצה.
יאיר פרץ: אני חושב שזה שיתוף פעולה של פנים וביטחון.
יאיר פרץ: זה סגירת הגבולות, וזה תקציב המשטרה אם היא משתמשת בו.
יאיר פרץ: עתה נשמע את השב"ס.
ענת כרמי: אני ענת כרמי, רכזת התמכרויות בשירות בתי-הסוהר.
ענת כרמי: בסוף סקירתי אחלק חוברת שמציגה את כל התחום, ותהיה לכם אפשרות לעיין בזה.
ענת כרמי: נושא הגמילה בשירות בתי-הסוהר בנוי לפי גושים שמפוזרים בכל הארץ, בדומה למפקדות שיש בצבא.
ענת כרמי: סביב כל גוש יש ריכוז של כ-6-7 בתי-סוהר; גוש אחד נמצא בצפון סמוך לצומת גולני; גוש אחד נמצא בדרום ליד באר-שבע; יש גוש מרכז וגוש שרון.
ענת כרמי: בהתאם לגושים האלה, יש חלוקה של מסגרות גמילה ופעולות גמילה.
ענת כרמי: בית-הסוהר הטיפולי למכורים לסמים הגדול ביותר בארץ הוא בית-הסוהר "חרמון" שנמצא בצפון.
ענת כרמי: במתכונת מלאה יש בו 320 אסירים.
ענת כרמי: נוסף לכך יש מספר מג"שים- מרכזי גמילה ארציים; אחד מהם ממוקם בכלא "צלמון" הסמוך לבית-סוהר "החרמון"; אחד בדרום- - -
אראלה גולן: למה צריכים את זה בנפרד?
אראלה גולן: למה לא כולם במקום אחד?
ענת כרמי: שירות בתי-הסוהר בנוי כך שלכל בית-סוהר יש רמת ביטחון אחרת.
ענת כרמי: כלומר, יש אסירים שיכולים להגיע לבית-סוהר "חרמון" שמוגדר לביטחון מזערי, ולעומת זאת בית-הסוהר "דקל" בדרום הוא לביטחון מרבי, כלומר יש בו אסירים שנידונו למאסרים ארוכים מאוד, והם יוכלו להיכנס רק לשם ולא לבית-סוהר "חרמון" למשל.
ענת כרמי: בית-סוהר "חרמון" נבנה מראש עם ביטחון מזערי, ורק לקראת סוף המאסר אסירים יכולים להגיע לשם.
ענת כרמי: לכן מרכזי הגמילה הארציים האחרים נותנים מענה לאותם אסירים שלא יכולים להיכנס למרכז הגמילה הארצי ב"חרמון".
אראלה גולן: כן, אבל אז יש במקום מרכז אחד ומשקיעים את הכסף במקום אחד.
אראלה גולן: יש ארבעה מרכזים- - -
איתן גורני: יש מרכז אחד גדול, ובכל בית-סוהר יש פעילות משלו.
ענת כרמי: נותן מענה לכולם.
ענת כרמי: זה לא אחד על חשבון השני.
דובר: בוא ונגיד: אם זה לא אידיאלי, אז זה אופטימלי.
יצחק שגב: סיווג בתי-הסוהר הוא כזה שאינך יכול לשים את כולם במקום אחד.
יצחק שגב: נכון שמבחינת התפיסה הארגונית אם זה היה במקום אחד הוא היה חוסך משאבים, אבל זה לא ניתן.
איתן גורני: יש המון שיקולים בחלוקת המשאבים.
ענת כרמי: אינני בטוחה שזה היה חוסך משאבים, כי מבחינתנו המשאב הוא פר-אסיר.
ענת כרמי: כך שזה ממש לא משנה אם כולם מאוחדים.
ענת כרמי: מבחינת התפיסה הטיפולית, יכול מאוד להיות שהיה קל יותר מבחינתנו לנהל את העניין אם הכל היה מרוכז במקום אחד.
ענת כרמי: בית-הסוהר "חרמון" מונה 320 אסירים, והוא כולו בית-סוהר לגמילה; במג"שים יש 40 אסירים.
ענת כרמי: מג"ש אחד נמצא בבית-הסוהר "צלמון" בצפון; בדרום יש מג"ש בבית-הסוהר "דקל"; ויש אחד ב"אשמורת" שהוא בית-סוהר לטעוני הגנה בלבד.
ענת כרמי: יש מרכז גמילה קטן יותר בבית-הסוהר "נוה-תרצה" לנשים מכורות, ומרכז גמילה קטן יותר גם בבית-הסוהר "אופק" שמיועד לנוער.
ענת כרמי: בבית-סוהר "חרמון" יש כמה מחלקות: מחלקות טיפוליות רגילות שגם בכל אחת מהן יש 40 אסירים; מחלקת אלכוהול; ומחלקה חדשה שהיא מחלקת תעסוקה.
ענת כרמי: מחלקת התעסוקה נבנתה כדי להכניס לאותם אסירים שמטופלים ב"חרמון" אופי בתחום התעסוקה עם ראייה עתידית כשייצאו אחר כך לקהילה.
ענת כרמי: חשוב להגיד שהמנדט שלנו לטפל באסירים הוא כל עוד הם נמצאים ברשותנו.
ענת כרמי: זה אומר מרגע מתן גזר-הדין, ועד שהם יוצאים החוצה לקהילה.
ענת כרמי: אסיר חדש שנכנס לבית-המעצר עובר קודם כל תהליך אבחון ומיון.
ענת כרמי: אם מוצאים שהוא מכור לסמים, ויש לו מוטיבציה להתחיל גמילה, אנחנו מנתבים אותו לאחת המסגרות: או לבית-הסוהר "חרמון" או לאחד המג"שים.
ענת כרמי: אם הוא לא יכול להשתלב באחת המסגרות האלה, שכן אלה מסגרות מאוד אינטנסיביות ברמת הטיפול שלהן, חלק מהאסירים נכנסים למסגרות קטנות יותר.
ענת כרמי: יש מסגרות ל"ב – להיגמל במאסר – שנמצאות בכל שירות בתי-הסוהר.
ענת כרמי: זאת מסגרת אינטימית יותר, והטיפול שם פחות אינטנסיבי ומתאים לסוג אחר של אסירים שלא מתאימים למחלקות הטיפוליות.
ענת כרמי: אסירים שלא מתאימים למחלקות הטיפוליות הארציות ולא למסגרות ל"ב – ויש כאלה לא מעט – מקבלים טיפול משלים נרקולוגי של פסיכיאטר, טיפול במתדון או בסובטקס שהם תחליפים לסם.
יאיר פרץ: מה הם נתוני ההצלחה בטיפול הגמילה שנעשה בשב"ס?
ענת כרמי: נתוני ההצלחה דומים לנתוני ההצלחה בעולם, ואפילו קצת יותר טובים.
ענת כרמי: אנחנו מודדים את נתוני ההצלחה לפי האסירים שלא חוזרים אלינו לשירות בתי-הסוהר.
אראלה גולן: האם יש איזה שהוא מעקב אחרי אסיר משתחרר, כדי לדעת?
יאיר פרץ: או העברה לרשות מטפלת?
ענת כרמי: אנו בודקים את האסירים שמסיימים טיפול.
ענת כרמי: אסירים שנמצאים במחלקות - משך הטיפול בהם הוא שנה.
ענת כרמי: אסירים שמסיימים טיפול - אנו בודקים בטווח של ארבע שנים אם הם חוזרים למאסר.
ענת כרמי: לפי זה, אנחנו בודקים את מידת הצלחת הטיפול.
אראלה גולן: אבל בודקים רק חזרה למאסר או שיש איזה שהוא קשר?
ענת כרמי: בשלב הזה רק חזרה למאסר - -
אראלה גולן: אין בכלל קשר עם הרשויות המקומיות אולי?
דובר: יש בהחלט קשר בין השב"ס לבין המחלקות השונות בדיווח.
ענת כרמי: דיווח וקשרים יש כל הזמן.
ענת כרמי: מעקב – זה כבר משהו אחר.
איתן גורני: הרשות לשיקום האסיר יכולים לתת תשובה טובה יותר.
איתן גורני: כאשר האסיר יוצא מבית-הסוהר הוא עובר לטיפול הרשות לשיקום האסיר.
דובר: צריך שנשמע את האוצר.
דובר: זה הכי חשוב.
ענת כרמי: הטיפול שניתן לאסיר בתוך המסגרות האלו הוא טיפול מקצועי; בכל יחידה כזו עובדים קצין חינוך, עובד סוציאלי, נרקולוג, סמל האגף וגם מדריך נגמלים.
ענת כרמי: מפאת קוצר הזמן לא אציג את הפרוייקטים הייחודיים הרבים.
ענת כרמי: זה נמצא בחוברת, ואפשר לעיין ולשאול אחר-כך.
יאיר פרץ: מה לגבי התקציב?
ענת כרמי: בכלל, לידיעה, מסך-כל 10,000 האסירים הפליליים בארץ האסירים שמשתמשים בסמים הם 69%.
ענת כרמי: סך-כל המכורים הם 58% מתוך 10,000 האסירים הפליליים שמגיעים אלינו.
אראלה גולן: זה המון.
ענת כרמי: מדובר באוכלוסיה גדולה מאוד, ומאוד קשה ובעייתית.
שמאי גולן: תחשבו על תנועת הסמים בתוך בתי-הסוהר.
ענת כרמי: בהחלט.
ענת כרמי: זו גם אוכלוסייה מאוד קשה.
אריה פרבר: האם האסירים הביטחוניים לא כלולים כאן?
ענת כרמי: לא מניתי את הפרוייקטים הייחודיים, אבל חלה עליה מאוד גדולה בכל הפרוייקטים הייחודיים שאני לא מספיקה כרגע למנות אותם ואשאיר זאת בצד.
ענת כרמי: הנתונים הכספיים שכתובים כאן מתייחסים רק ליחידת "דרור" שמתעסקת בעיקר בתחום המבצעי והביטחוני, ואינם קשורים לתחום הטיפול והחינוך בשירות בתי-הסוהר.
ענת כרמי: לתחום מדריכי נגמלים שירות בתי-הסוהר מתקצב 840 אלף שקל בשנה.
ענת כרמי: מן הסכום הזה 565 אלף שקל ממומנים בידי שירות בתי-הסוהר, 225 אלף שקל מגיעים מקרן סקט"א רש"י, ו-50 אלף שקל מממנת הרשות למלחמה בסמים; תחום מתדון ותחליפי סם - 80 אלף שקל; מימון של פעילות וכנסים - - 90 אלף שקל; תכניות "12 הצעדים" - 77 אלף שקל.
ענת כרמי: הכול במימון של השב"ס בלבד.
ענת כרמי: בסך-הכל כמיליון שקל, וזה תקציב של שירות בתי-הסוהר.
ענת כרמי: כמובן שכל הנתונים האלה לא כוללים מימון הכשרות של כוח-אדם ובניית מתקנים.
יאיר פרץ: אם היו מכפילים את התקציב, האם זה היה מסייע?
איתן גורני: אין ספק.
איתן גורני: זה לא כל התקציב.
איתן גורני: צריך להכניס לתקציב את עלות כוח-האדם למשל.
ענת כרמי: זה כולל רק את תחום התפעול והשיקום.
אריה פרבר: הרשות נותנת גם ¾ עובד לנושא הזה.
איתן גורני: יותר.
איתן גורני: ¾ עובד היא נותנת, אבל יש לנו גם- - -
ענת כרמי: היא נותנת יועץ.
איתן גורני: בכל הפעילויות האלה אנחנו שותפים – בכסף, בעצה וכו'.
ענת כרמי: לצורך מימוש כל התכניות והמשך הפעלתן בשנת 2006, שירות בתי-הסוהר הגיש בקשה לסיוע תקציבי מהרשות למלחמה בסמים בראייה רב-שנתית.
ענת כרמי: אנחנו מאוד מקווים לקבל את הסיוע המיוחל.
ענת כרמי: מדובר על תוספת תקציב של 4 מיליון שקלים שכולל בתוכו הפעלת מדריכי נגמלים והקמת מסגרת תומכת למטופלי מתדון שלא קיימת בכלל בתחום ההכשרות ובתחום "12 הצעדים".
ענת כרמי: מתוך 10,000 האסירים הפליליים 56% הם מכורים, ויש לנו מקומות כליאה לכ-800 אסירים בלבד.
ענת כרמי: זה מספר קטן מאוד לעומת מספר המכורים שנמצאים בשירות בתי-הסוהר.
ענת כרמי: אנחנו מדברים על תוספת של סיוע תקציבי של 4 מיליון שקלים.
ענת כרמי: תודה.
יצחק שגב: אני יצחק שגב, מבקר המשרד לביטחון פנים.
יצחק שגב: לפני שהגעתי לתפקיד הזה, הייתי סגן ראש מועצת זכרון-יעקב, ובתפקידי הייתי גם יושב-ראש בוועדה דומה.
יצחק שגב: שם הכרתי את החינוך, את הרווחה ואת המשטרה.
יצחק שגב: במשך חצי השנה שאני בתפקיד בחנתי ולמדתי את מה שקורה בשב"ס.
יצחק שגב: אני ממליץ לבקר בבתי הסוהר "חרמון ואחרים, ולדבר עם אנשים- -
ענת כרמי: אשמח לערוך לוועדה לביקור.
יצחק שגב: --ולראות עד כמה הדבר הזה קורם עור וגידים כל יום מחדש, ועם כל פעילות מחודשת.
יצחק שגב: יעדי השר לביטחון הפנים גם השנה הם הנושא של מלחמה בנושא הסמים ואלימות.
יצחק שגב: לשאלתך, הנושא של משרד הביטחון חשוב מאוד , כי אנו מתמודדים מול המשתמשים.
יצחק שגב: אבל צריך לטפל גם באלה שמביאים זאת לארץ.
יצחק שגב: אין ספק שכל תקציב שיינתן ייעשו בו פעולות, ויש בהחלט נישה לעניין הזה, וזה מסומן לתפקידים ולמשימות בתחום האלימות וכמובן בתחום הסמים והאלכוהול.
יצחק שגב: לכן, אם תהיה תוספת לתקציב הזה, זו כמובן ברכה גדולה מאוד .
דוד עירשי: לצערי, קיבלתי התראה של עשר דקות לישיבה הזאת, ואני פשוט מחליף את המנכ"ל שלא יכול היה לבוא.
דוד עירשי: הבאתי דוח סיכום של שנת העבודה הקודמת שלנו, וכמובן שהדוח של השנה הנוכחית עדיין לא יכול להתפרסם.
דוד עירשי: ברשות אנחנו עוסקים בשיקום האסיר, לאו דווקא המסומם, אלא אסירים בכלל.
דוד עירשי: הרשות מטפלת בכ-3,000 משתחררים פר שנת עבודה, וחלק גדול מהם עובר תהליך שנקרא "תכניות שיקום בפיקוח".
דוד עירשי: לפי חוק הרשות לשיקום האסיר, אנחנו עובדים מול ועדות השחרורים של האסירים לקראת שליש.
דוד עירשי: אחד התנאים הכי חשובים הוא שהאסיר יכין ויציג תכנית שיקום שהרשות אחראית עליה.
דוד עירשי: ברוב המקרים הם פונים לרשות, ואנחנו מכינים יחד עם האסיר ובשיתוף עם השב"ס את התכנית, והוא מגיש אותה לוועדת שחרורים, ועל-פיה הוועדה מסכימה לשחרר אותו, ואנו מפקחים עליה.
דוד עירשי: כלומר, התנאי ברור מאוד לאסיר; עליו להיות בתכנית ולא רק לצאת החוצה ולהמשיך את חייו באיזשהו אופן.
דוד עירשי: זוהי מהפכה כי אסירים רבים מאוד מחוברים אלינו תחת הכותרת של החוק ושל התנאי, ואנחנו משתדלים לעשות כמיטבנו בתנאים ובאמצעים הלא-מספיקים שיש.
דוד עירשי: יש היום פרישה של שבעה הוסטלים בארץ לרשות.
דוד עירשי: הוסטל הוא בית שבו מתאכלסים כ- 10-14 אנשים בו-זמנית לשיקום בתכנית אינטנסיבית פנימייתית, ובשנה מתאכלסים בו כ- 180 איש במחזוריות.
דוד עירשי: כוח-אדם רב מושקע שם, ויש המון עבודה טיפולית.
דוד עירשי: האנשים האלה עובדים במשך היום ועוברים תהליך טיפולי בערבים.
דוד עירשי: זו תכנית אינטנסיבית מאוד עם השקעה רבה מאוד של משאבים.
דוד עירשי: רוב התכניות שלנו הן בקהילה הפתוחה, דהיינו האסיר שמשתחרר עובר תהליך חזרה הביתה – לביתו שלו או למקום אחר – אבל הוא נמצא בקשר עם הרשת שלנו שפרוסה בכ-40 רשויות מקומיות באגפי הרווחה.
דוד עירשי: שם יש לנו רכזי שיקום אסיר, שהם חלק מהרווחה ומהתחום במקום, אבל הם מתעסקים אך ורק באוכלוסיה שלנו.
דוד עירשי: הם מקבלים את האסירים ועובדים איתם, מטפלים בהם ועוסקים גם במעגלים נוספים כמו המשפחה, אישה, ילדים וכדומה.
דוד עירשי: כך שהעבודה היא לאו דווקא פרטנית, אלא יש גם קבוצות וגם עבודה מקצועית נוספת.
דוד עירשי: ברשויות האלה אנחנו משקיעים נתח גדול של כספים.
דוד עירשי: אנחנו עובדים מול הרשות המקומית בתקצוב בהיקף של 50% כספי רשות מקומית ו-50% מימון שלנו.
יאיר פרץ: תעבור לתקציב, ונשמע את נציג האוצר.
דוד עירשי: התקציב הכולל של הרשות הוא 14 מיליון שקל שנתי.
דוד עירשי: זה כולל את כל מה שיש לנו במדינה מקרית-שמונה ועד אילת - -
יאיר פרץ: האם 14 מיליון שקל נותנים מענה?
דוד עירשי: זה לא נותן מענה, אין לנו מספיק משאבים, והצרכים מתרבים.
דוד עירשי: למשל, פתחנו השנה יחד עם גופים חיצוניים הוסטל מיוחד לאלימות במשפחה - דבר שהיה נחוץ ביותר לאור המצב בשב"ס.
דוד עירשי: היה חייב להיות מענה לנושא האלימות במשפחה שבגללו יושבים בבתי-הסוהר 1,500-2,000 אסירים.
דוד עירשי: כך שהרשות צריכה להתפתח כל הזמן ולהוסיף תכניות, כדי לענות על הבעיות האמיתיות שיש בחוץ, ולכן 14 מיליון שקל בהחלט לא מספקים אותנו.
דוד עירשי: לפני מספר שנים היו לנו 18-19 מיליון שקל, כלומר עכשיו שוב ירדנו בתקציב.
דוד עירשי: אין לי כאן מצגת, אבל התקציב הולך וקטן כל הזמן, ואנחנו נאחזים בקושי רב במה שקיים כדי לשרוד.
דוד עירשי: אבל אין לנו אפשרות להתרחב, ואין לנו אפשרות להרחיב.
דוד עירשי: אנחנו באמת במצוקה כלכלית.
אריה זדה: אני אריה זדה מבריאות הנפש במשרד הבריאות.
אריה זדה: משרד הבריאות עוסק בפן הרפואי של הסמים: גם בגמילה מסמים – שזו תקופה די קצרה של שבועיים או שבוע; אשפוז יום עם גמילה מסמים ואלכוהול.
אריה זדה: יש לנו היום בסך-הכול 50 מיטות בכל הארץ, כולל כ- 14 מיטות ממשלתיות.
אריה זדה: אבל, מבחינת השירותים, זה בסך-הכל זה 50 מיטות.
אריה זדה: באלכוהול יש לנו כ-20 מיטות.
יאיר פרץ: מה הם הצרכים?
אריה זדה: לילדים ונוער יש לנו עוד 20 מיטות.
אריה זדה: זהו הטיפול הרפואי.
אריה זדה: יש לנו גם טיפול אחזקתי במרכזי המתדון והאדולן שנמצאים בארץ.
אריה זדה: בשנת 2003 הגענו ל-36 מיליון שקל, וזה פחות או יותר נתן לנו מענה לצרכים.
אריה זדה: כיום כתוב שיש לנו 28 מיליון שקל, אבל בפועל התקציב שלנו הוא 21 מיליון שקל עוד 5 מיליון שקלים שאגף התקציבים הוסיף לאחר מאמצים גדולים מאוד כדי לא להשאיר אותנו ככה.
אריה זדה: בשנה הבאה זה לא יהיה בבסיס התקציב, ותהיה לנו פעילות של כ- 30-32 מיליון שקל, אבל בפועל יש לנו 21 מיליון שקל.
אריה זדה: זה אומר שאנו נכנסים לגירעונות אדירים על חשבון חולי הנפש ועל חשבון עוד הרבה מאוד דברים.
אריה זדה: יש לנו היום תרופות מהדור החדש, והן מאוד טובות, לדוגמה "סובוטקס".
אריה זדה: זה כדור שמכניסים אותו לפה במקום התרופה שצריך לשתות כל יום.
אריה זדה: התרופה הזאת עולה 3 שקלים ליום טיפול למטופל, לעומת מתדון שעולה 10 אגורות.
אריה זדה: אין לנו תקציב לפתח מרכזים כאלה.
אריה זדה: יש לנו מרכז בלוינסקי ובבאר-שבע וזהו.
אריה זדה: זה כל המענה שנותנים.
אריה זדה: זה אומר, שכדי לעמוד על הרגליים ולחזור למצב שהיה ב-2003 במרכזים קיימים – אינני מדבר על פיתוח - אנחנו צריכים לפחות עוד 10 מיליון שקל.
אריה זדה: עכשיו ידבר אסף, שמרכז אצלנו את התקציב.
אסף ברוכשטיין: מה שאריה זדה אומר נכון.
אסף ברוכשטיין: בשנים האחרונות היו קיצוצים רוחביים במשרדי הממשלה, וגם התקציב הסמים שלנו קוצץ.
אסף ברוכשטיין: הקיצוץ היה בשיעור של כ-4.8 מיליון שקל שאנחנו זקוקים להם כדי להגיע לרמה המינימלית כדי לתת שירות.
אסף ברוכשטיין: השנה השגנו את זה ממקורות שלנו באישור האוצר.
אסף ברוכשטיין: כלומר, אנו מתחילים את השנה במחסור של 4.8 מיליון שקל, חוץ מפיתוח השירותים של התרופות "סובוטקס" וכו'.
אריה זדה: זה אומר שנלקחים מקורות על חשבון חולי הנפש בארץ לצורכי הסמים.
אריה זדה: יש לנו בסך-הכל 20 מיליון שקל לטפל בכל הצרכים.
אריה זדה: לא רק יש בסך-הכול 50 מיטות לילדים ונוער, יש לנו בסך-הכול אשפוזית בליפתא בירושלים שבה יש כ- 20 מיטות.
אריה זדה: זה כל המענה שאנו נותנים.
אסף ברוכשטיין: התקציב הוא 28.5 מיליון שקל.
יאיר פרץ: אתם מבקשים תוספת של 10 מיליון שקל.
אסף ברוכשטיין: אנחנו הוספנו 4.8 מיליון שקל ממקורות של בריאות הנפש כדי להשלים ל-33 מיליון שקל שזה המינימום שאנו צריכים.
איתן גורני: יש שתי בעיות יסוד בנושא משרד הבריאות, וחבל שהעמיתים שלי לא הצביעו עליהן; ראשית, נושא הסמים לא נכלל בסל הבריאות שנותנות קופות-החולים.
איתן גורני: למרות זעקות השבר שלנו כל השנים, לא נכנסים למשא ומתן עם קופות-החולים שתיקחנה את זה על עצמן.
איתן גורני: לכן כל הטיפול בנפגעי הסמים נופל על משרד הבריאות.
איתן גורני: שנית, סל התרופות.
איתן גורני: נציג האוצר יגיד שזה עניין של משרד הבריאות מה הוא מכניס ומה הוא לא מכניס.
איתן גורני: עובדה שהתרופות האלה שהן באמת יותר יקרות מהתרופות שאנחנו נותנים היום ושאנחנו רוצים להכניס – כי הן הרבה יותר טובות – הן לא בסל התרופות.
איתן גורני: לכן אם משרד הבריאות או מישהו אחר לא מממן את קניית התרופות, אין מי שיממן.
איתן גורני: דבר שלישי.
איתן גורני: ברצוני לשאול אותך כנציג התקציבים: בדרישות הנוספות לאלכוהול דרשנו יחד עם הנציגים של משרד הבריאות תוספת מסוימת של מיטות לאשפוז של נפגעי סמים.
אריה זדה: היה מכרז, וזכו - -
איתן גורני: אני יודע שהיה מכרז וזכו.
איתן גורני: אבל ביקשנו תוספת, והתוספת הייתה על דעת אנשים ממשרד הבריאות.
איתן גורני: פתאום אמר לנו משרד ראש הממשלה שהחשבות של משרד הבריאות מתנגדת למתן תוספת מיטות לצורכי נגמלים מאלכוהול.
איתן גורני: אני רץ במעגל של שוטים, כי הגורמים המקצועיים שלכם אומרים לי שעל דעת המשרד הדרישות שדרשנו יחד נכונות, ואומר לי משרד ראש הממשלה: "גורמי התקצוב במשרד הבריאות בכלל לא עומד מאחורי הדרישות האלה".
איתן גורני: לכן אני מבקש שתיקח את זה חזרה למשרד, ותעזרו לי לפתור את הבעיה.
איתן גורני: אם תגידו שלא צריך - נמחק את זה.
איתן גורני: לדעתי, צריך.
אריה זדה: היתה גם החלטה של ועדת שרים בנושא של תוספת.
איתן גורני: ועדת השרים מחליטה, והאוצר אומר אחרת.
יאיר פרץ: כללי המשחק אחרים בבית הזה.
יאיר פרץ: נציג האוצר, בבקשה.
מאיר בינג: אני הרפרנט של משרד ראש הממשלה, ואינני מכיר את הפרטים של משרדים אחרים.
יאיר פרץ: תתייחס לרשות.
מאיר בינג: אתייחס לרשות.
מאיר בינג: התקציבים בשנים האחרונות בהחלט עברו קיצוצים רוחביים בכל משרדי הממשלה, ובתקציב המעבר של 2006 היו 10% קיצוץ.
מאיר בינג: ברוב המשרדים התקציבים המופנים לסמים לא קוצצו, והם יעמדו בשנה הבאה בסדר-גודל דומה לתקציבים של השנה.
מאיר בינג: רפרפתי בחוברת והקשבתי לאנשים, ונראה שבסדרי העדיפויות שלהם בתקציב המשרדים הקצו לזה את המשאבים בתיאום עם משרד האוצר.
מאיר בינג: בשנה שעברה היה כאן דיון ונטען שהתקציב הוא לא בבסיס התקציב, ושבתקציב על שינוייו ניתן תגבור, וזה מונע מהם לעשות תכנון ארוך טווח ולארגן תכניות.
מאיר בינג: לעומת שנים קודמות בשנה הבאה בסיס התקציב גדל בצורה ניכרת.
מאיר בינג: כלומר, הוא עלה מ-11 מיליון שקל ל-20 מיליון שקל.
איתן גורני: מה זה "גדל"?
איתן גורני: הוא חזר להיות כמו שהיה לפני זה.
איתן גורני: הוא לא גדל.
איתן גורני: אז, אתה מקטין- - -
מאיר בינג: בתקציב 2006, אם בינואר הולכים לפי 1/12, מקבלים 20 מיליון שקל.
מאיר בינג: אם הכנסת לא מאשרת את התקציב, זה כבר נושא אחר לחלוטין; אז באמת יש 1/12 מתקציב 2005.
מאיר בינג: אבל אם ב-2007 התקציב לא יאושר וילכו לפי 1/12 מתקציב 2006, התוספת תהיה כבר בבסיס.
איתן גורני: אני צריך לקיים את הרשות עד שיאושר התקציב החדש.
שמאי גולן: הכנסת צריכה למצוא את הפתרון.
מאיר בינג: בהנחה שהתקציב לא יעבור, באמת ימשיכו עם תקציב ממשלתי של 2005 שבו זה לא נמצא בבסיס.
מאיר בינג: יש ועדת חריגים באגף החשב הכללי, וניתן לפנות אליהם ולבקש שיתייחסו לנושא.
מאיר בינג: זה נמצא בידיים שלהם.
איתן גורני: זה נמצא בידיים שלכם.
מאיר בינג: בתור אגף תקציבים, אני מצטער אך זה לא בידיים שלי.
איתן גורני: אתה מייצג שלי, אני שייך למשרד שלך.
איתן גורני: צריך שיהיה ברור: אילן הוא המנכ"ל שלי.
מאיר בינג: אז שמשרד ראש הממשלה יפנה- - -
איתן גורני: אתם צריכים לפנות.
מאיר בינג: בסדר.
מאיר בינג: תפנו לאילן כהן, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ושהוא יפנה.
מאיר בינג: הבעיה הזאת שהייתה מרכז הדיון בשנה שעברה, נפתרה.
מאיר בינג: ב-2006 בסיס התקציב גדול יותר.
מאיר בינג: ברגע שהתקציב יאושר - -
יאיר פרץ: בעוד שמונה חודשים.
מאיר בינג: זה כבר נושא שאני לא אמור לדבר עליו.
מאיר בינג: התקציב נמצא בבסיס, ובשנה הבאה הבעיה הזאת לא תחזור.
איתן גורני: אנחנו טוענים שהבסיס לא ריאלי.
יאיר פרץ: הבעיה לא יכולה שלא לחזור.
יאיר פרץ: בעוד שמונה חודשים יאושר התקציב, ונגמרה שנת התקציב.
איתן גורני: כל הדברים האלה נמצאים במשא ומתן עם המנכ"ל.
יאיר פרץ: אבל הוא נציג האוצר- -
איתן גורני: אינני בא אליך בטענה, זה במשא ומתן עם המנכ"ל.
איתן גורני: אם רוצים שנוכל לממש את הטיפול בבעיות האלכוהול מעבר לעצם החוק, צריך להוסיף את הנתח שביקשנו להוסיף לכל המשרדים ולא לרשות למלחמה בסמים.
מאיר בינג: תוספת – זה דיון נפרד.
יאיר פרץ: ברצוני לעבור להצעת הסיכום.
יאיר פרץ: לא הופתעתי, כאשר נכנסתי לישיבה הראשונה, וידעתי לאיזה מגרש אני נכנס; ראיתי את הנתונים בספר התקציב, וראיתי שיש פער רציני מאוד בין המציאות וההתמודדות היומיומית עם הבעיה הכאובה הזאת של סמים לבין הראייה של האוצר דרך החור של הגרוש.
יאיר פרץ: הייתי יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואני מכיר את הדברים מקרוב.
יאיר פרץ: אני לא מאשים מישהו מהאוצר, אתם עושים את עבודתכם.
יאיר פרץ: האוצר מנסה לצמצם בכל מיני דרכים, כאשר הבעיה לצערי הולכת וגוברת.
יאיר פרץ: המלחמה בסמים היא, לדעתי, אחת הבעיות הגדולות ביותר אחרי בעיית הטרור.
יאיר פרץ: היא בעיה לא פחותה מהמלחמה בטרור.
יאיר פרץ: זה מכלה כל חלקה טובה.
יאיר פרץ: לצערי הרב, הרבה בתים טובים נופלים לדבר הזה.
יאיר פרץ: מי כמוכם יודע, אנשים שעובדים יום-יום ורואים את הסבל של המשפחה ושל הסביבה.
יאיר פרץ: אשר על כן, אני מבקש לרכז אצל מנכ"ל הרשות את כל הדרישות הריאליות.
יאיר פרץ: אני מתכוון לזמן פגישה עם שר האוצר ועם ראש הממשלה כדי לדון לגופו של עניין ולא לחכות להצעת בסיס התקציב כי התקציב יאושר, להערכתי, רק בעוד 8-9 חודשים כשתסתיים השנה.
יאיר פרץ: אתה אמרת היום שזה 1/12 מתוך תקציב 2005, מה יעזור לאותה רשות או לאותו משרד שבסוף שנת הכספים הוא יקבל עוד סכום כסף?
יאיר פרץ: זה לא יפתור את הבעיה.
מאיר בינג: אבל, זו לא אשמת משרד האוצר.
יאיר פרץ: ודאי שלא.
אריה פרבר: האשמה היא לא היום.
אריה פרבר: האשמה היא בשנה שעברה כשהבסיס קטן, ולכן אנחנו סובלים השנה.
אריה פרבר: על זה בוכה הנביא.
איתן גורני: אילו שמעו לנו והיו מוסיפים לנו את ה-9 או 10 מיליון בשנה שעברה לבסיס התקציב, לא היינו מגיעים למצב הזה.
יאיר פרץ: אני מבקש שכל משרד יעביר בהקדם האפשרי למנכ"ל הרשות את התקציב לעומת הצרכים.
יאיר פרץ: אנו נבחן את הדברים האלה.
שמאי גולן: הדברים שנשמעו כאן הם לא בשמים.
יאיר פרץ: נכון.
יאיר פרץ: אלה דברים סבירים מאוד ביחס לתקציבים שהמדינה משקיעה.
יאיר פרץ: לא היו צריכים להוריד את המע"מ ל-16.5%.
יאיר פרץ: 17% היה פותר את כל מדינת ישראל.
יאיר פרץ: אני בטוח שכל אזרח במדינת ישראל היה מוכן לתת תרומה של חצי אחוז הזה של המע"מ למלחמה בסמים.
יאיר פרץ: לכן גם למשרד האוצר אני יכול להגיד מאיפה אפשר לקחת את הכסף הזה.
יאיר פרץ: לכן אני מבקש לרכז את הנתונים.
יאיר פרץ: אנו נזמן פגישה דחופה אצל שר האוצר עם משרד ראש הממשלה, ונוכל ביחד להביא לישיבה הבאה את הצעת התקציב המתוקנת, כדי שנוכל לצאת לדרך לעבודה.
יאיר פרץ: אני מודה לכם.
רוני בר-און: רבותיי, חברי הכנסת.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת של הוועדה למאבק בנגע הסמים.
רוני בר-און: הישיבה הזו נועדה לבחירת יושב ראש חדש לוועדה למאבק בנגע הסמים.
רוני בר-און: על פי ההסכמות של ועדת ההסכמות שהתכנסה טרם כינון הכנסת, הרי שהגיע המועד שבראש הוועדה הזו יכהן חבר כנסת מטעם סיעת ש"ס.
רוני בר-און: כיוון שכך, בהתאם להוראות סעיף 10א' לתקנון הכנסת, החליטה ועדת הכנסת להמליץ בפני הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים לבחור בחבר הכנסת יאיר פרץ לכהן כיושב ראש הוועדה במקום חבר הכנסת יחיאל חזן.
רוני בר-און: אנחנו נצביע על ההמלצה הזו, ואם זה יאושר, נגיד מספר מילים ליושב ראש היוצא והיושב ראש הנכנס.
רוני בר-און: אני מעמיד את המלצת ועדת הכנסת.
רוני בר-און: מי בעד ההמלצה?
רוני בר-און: תודה, ההמלצה התקבלה פה אחד.
רוני בר-און: חבר הכנסת אליעזר כהן נמצא כאן כמחליפו של חבר הכנסת צבי הנדל.
רוני בר-און: אני קובע שהוועדה אישרה פה אחד את בחירתו של חבר הכנסת יאיר פרץ.
רוני בר-און: אנחנו נפרדים היום מחבר הכנסת יחיאל חזן בתפקיד יושב ראש הוועדה, שלבד מהיותו עד אתמול בשעה 12:00 חבר לסיעה הוא חבר נאמן, חבר כנסת חרוץ ופעיל, שאני יודע עד כמה נושא המאבק בנגע הסמים נגע לו, עניין אותו, וכמה הוא היה מעוניין בתפקיד הזה כדי לקדם את הנושא עליו מופקדת הוועדה.
רוני בר-און: צר לנו, אבל כללי המשחק הם כאלה, ואנחנו מכבדים הסכמות, להבדיל מאחרים שלא תמיד מכבדים הסכמות.