GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרי פריש: אני מתרשם כמוך שהם לא באו לשמוע על נזקי המריחואנה, זה גם לא עניין אותם, הם באו כל הזמן לדבר אחד, אם זה ואלכוהול פחות או יותר מזיק וזה חוקי, זה כל המנגינה, לא עניין אותם שום דבר אחר.
איוב קרא: אני בא הפוך על הפוך ואני אומר אם שם אסור אז בואו נאסור גם פה, ואז לא יהיה להם את הטיעון הזה.
איתן גורני: אם אתה רוצה אז חיים מהל יכול לתת לך עכשיו הרצאה של 10 דקות למה אלכוהול מזיק.
איוב קרא: אני לא רוצה הרצאות, אני אתכם, אבל אלה עומדים על הבמה בכנסת ושומעים אותם מאות אלפים ולך תוכיח שזה חבר כנסת לא שפוי.
איתן גורני: אבל הם לא ישמעו לאף נימוק שתיתן להם, כי אם הם יקראו את החומר כאן אז הם כבר לא צריכים שינמקו להם אבל אולי נבקש מחיים שיגיד כמה מילים על ההבדלים שבין האלכוהול לבין הסמים, כולל המריחואנה.
איוב קרא: אבל למה שחיים יהיה צודק ופרופסור משולם לא יהיה צודק.
איתן גורני: משום שזה עיסוקנו, פרופסור משולם הוא כימאי ועוסק בנושא של פיתוח תרופות אבל חיים הוא פסיכיאטר וזה תחום המומחיות שלו.
איוב קרא: אותי שכנעת.
איתן גורני: אותם אני לא אשכנע, זה חבל על הזמן.
איוב קרא: למה לא?
איתן גורני: כי העובדות מבלבלות אותם, כי אם הם יקראו את החומר הזה שיש בו אסופה של 100 מדדים.
איוב קרא: מי שראה ועקב אחרי ההתבטאויות שלהם, יש דבר אחד העומד לנגד עיניהם למה אלכוהול שהוא מזיק ומוציא מהריכוז, מותר וקנאביס לא.
רחל בר-המבורגר: אני חושבת שהדרך שלך נכונה, אפשר במקום ללכת ולהגן על המריחואנה לתקוף מעט את האלכוהול בצורה לגיטימית ואפשרית.
רחל בר-המבורגר: כל הנושא של שימוש באלכוהול אצל צעירים אפשר להעביר אותו לנושא חקיקה.
איוב קרא: זו דעתי, ועל זה באתי להתייעץ אתכם.
איוב קרא: אמרתי שאם הם לא יבואו לפחות נתקדם בזה, אני חושב שאני אציע לעשות חוק שאוסר במאה אחוז ואז הם לא יוכלו לבוא עם הטיעון הזה, אז הטיעון שאלכוהול מותר לא יהיה מותר על אחוז מסוים והטיעון סותר אותו ישר.
אורית היימן: אין אפשרות להשוות קנאביס ואלכוהול.
איוב קרא: את צודקת אבל אלה שני חברי כנסת שמשווים אז אני לא יכול לדעת כמה מהציבור חושבים כך.
אורית היימן: גם אם חברי הכנסת המכובדים חושבים כך אני חושבת שהתשובה אליהם לא צריכה להיות דרך האלכוהול.
אורית היימן: אני רוצה להמשיך את מה שאמר ד"ר מיקי רייטר בנושא של ההפללה.
אורית היימן: יש דעה שהמשטרה עוברת ברחובות ואוספת משתמשי קנאביס ומפלילה אותם.
אורית היימן: בדקנו את זה, לקחנו את כל עברייני הקנאביס שנפתח להם תיק אחד בלבד, ומצאנו שרק ל- 30 זה היה תיק אחד בלבד של קנאביס ולכל השאר הייתה תרומה לפשיעה בדברים שונים.
חיליק מגנוס: יש לי הרגשה מוזרה שהעיסוק בפרטים הקטנים מסתיר מאתנו את התמונה.
חיליק מגנוס: אנחנו עוסקים במבנה החברה שלנו, בשלומם של ילדנו לא בדיון באלכוהול או בצרות אחרות, יש גם תאונות דרכים ועוד הרבה צרות שקשורות בקשר זה או אחר לנושא, אנחנו מדברים במבנה החברה שלנו, בשלומם של ילדנו ולא בשלומו של הגראס או של האלכוהול.
חיליק מגנוס: אם בכוונת הוועדה להסדיר את הנושא ולקבוע את תבניות החברה בארץ ישראל, צריך לרכז את כל הסמכויות במדינת ישראל שיכולות לעסוק בעניין.
חיליק מגנוס: במדינת ישראל כ- 18 רשויות שונות העוסקות בעניין הסמים, כל אחד נוטל לו קטע מהתקציב, וכולם מזמזמים את אותו פזמון שאין תקציב, יש תקציב גדול מאד וסוד פתרון העניין הוא מורכב, אכיפת חוק נכונה ונבונה שתמנע הפללה מיותרת, בסיס של חינוך מתאים ומניעה, מזעור נזקים על ידי בנית תודעה נכונה.
חיליק מגנוס: אני מדבר על הבסיס שלשמו באנו, ופה פורטים את זה.
חיליק מגנוס: בא פרופסור מכובד, שאני מעריץ גדול של הידע שלו בכימיה ומספר לנו סיפורים - - -
איוב קרא: הוא מספר סיפורים ועוד שני חברי כנסת מספרים סיפורים, אי אפשר להתעלם מזה.
איוב קרא: אתה לא צריך לשכנע אותי, אני אתך, אני לא רוצה שיקראו חומר, אני רוצה לבוא אליהם עם טענות נגדיות לטענות שהם העלו.
איוב קרא: מה שנאמר פה הוא דבר ברור מאליו, לא על זה באתי לקיים דיון.
חיליק מגנוס: מה שברור מאליו גם שקנאביס, זאת אומרת גראס חשיש ג'ראס, וכל המגזרות של העניין הזה, מביאות אנשים גם לשימושים - - -
איוב קרא: אבל זה ברור לנו, אתה לא משכנע אותנו.
חיליק מגנוס: אני רוצה לומר משהו שלא לגמרי ברור.
חיליק מגנוס: הניסיון הראשון והפשוט של שימוש בקאנביס חשיש גראס, איך שתרצה לקרוא לזה, הניסיון הראשון הוא תוצאה של מבנה חברתי של הסכמה חברתית.
חיליק מגנוס: אם נשדר להם נתינת גושפנקא חוקית לחומר הזה, שזה בסדר וזה על הכיפאק, אנחנו הולכים להעמיק את בעיית הסמים.
חיליק מגנוס: מעבר לסכנות שמועלות פה במחקרים המכובדים, אני בא במגע עם משתמשים ונפגעים יום יום.
איוב קרא: אני לא רוצה לפתוח את הדיון מחדש, אני רוצה לשמוע עכשיו תשובה לחברי הכנסת ואתה לא עוזר לי, אתה מוציא אותי חזרה לדיון מקיף בנושא.
חיליק מגנוס: הסמים האלה מסוכנים לא רק בתחום הפסיכוזה הגדולה אלא גם בתחום האישי היותר קטן.
חיליק מגנוס: אתה יודע איפה רוב הנפגעים?
חיליק מגנוס: אנשים לא מדברים על זה כי לא נערך שום מחקר מסודר על זה, בן אדם שמשתמש גם באופן מזדמן בחשיש נוטה לעצמו שינוי של פגיעות במבנה האישיות שלו ביכול שלו לתכנן תכניות, להציב לעצמו לוח זמנים ולהוציא לפועל דברים.
איוב קרא: אתה מדבר על הסברה ואני מקבל את זה.
חיליק מגנוס: לא ראיתי משתמש קבוע של חשיש שלא נפגע במבנה האישיות שלו.
איוב קרא: לא באתי לשמוע את זה ולפתוח את הדיון מחדש.
חן עופר: העניין הוא פשוט, המאבק של הלגליזציה של הגראס, כמו שחיליק אמר, הוא רק אחד מהדרכים בהם אתה מקטין את ההשפעה והנזקים של גראס.
חן עופר: ההבדל הגדול בינו לבין אלכוהול, שבאלכוהול הקרב הוא אבוד מבחינה חוקית.
חן עופר: לא רק בישראל אלא גם בארצות שמסביב שזה חוקי, אתה כבר לא יכול להילחם בחוק נגד אלכוהול ולעומת זאת בגראס, עדין ברוב העולם והסביבה עדין אפשר להשתמש בטיעון החוקי.
איוב קרא: לגבי הסמים שום דבר לא משתנה אנחנו מנסים שאותם אנשים פופוליסטים, כשהם מעלים טיעון מסוים להגיד לו, זו התשובה לטיעון שלך, ואת זה אני רוצה.
חן עופר: אתה אומר לו שלגראס יש השפעות מזיקות, כמו באלכוהול, אבל עם האלכוהול אני כבר לא יכול להילחם בצורה חוקית.
איוב קרא: מה ההבדל בין טייס מסטול מאלכוהול שמטיס מטוס, לבין שהוא מסטול מקנאביס.
איתן גורני: ממתי דבר רע עושה לטוב את הדבר הרע השני?
איתן גורני: אם אתה אומר שיש דבר רע שקוראים לו אלכוהול, ויש דבר אחר רע שקוראים לו מריחואנה אז בגלל שכבר אבוד לך הקרב על האלכוהול במידה מסוימת, אז אתה אומר אם זה רע ונתנו אז את הדבר הרע השני גם ניתן?
איתן גורני: זה לא הגיוני בעיני.
איוב קרא: לא שכנעת אותי.
איוב קרא: אתה צריך לדבר עם אנשים שאני מדבר אתם יום יום.
איתן גורני: הם לא רוצים להשתכנע, הם לא ישתכנעו.
איוב קרא: אז אני יכול לסגור את הישיבה ולומר שממילא הם לא ישתכנעו.
מיקי רייטר: אני רוצה להציע לך אפשרות.
מיקי רייטר: נאמר שישנם 100,000 משתמשי מריחואנה או חשיש בישראל, אני סתם זורק מספר.
מיקי רייטר: למרביתם הפגיעה לא תהיה ניכרת.
מיקי רייטר: חיים יגיד אם אני טועה.
חיים מהל: למרביתם אכן הפגיעה לא תהיה ניכרת.
מיקי רייטר: בחלקם תהיה פגיעה, וזה נתון אחד.
מיקי רייטר: הנתון השני, מצב של 100,000 משתמשים הוא מצב שנמצא במצב חוקתי קיים, למרות הכל אנחנו יודעים שהחוק מרתיע חלק ניכר של האנשים מלהשתמש במריחואנה.
מיקי רייטר: שינוי יביא להגדלה במספר המשתמשים, הם יעלו מ- 100,000 ל- 500,000.
מיקי רייטר: זאת אומרת שאותם 5% או 10% מה- 100,000 שיפגעו, יגדלו עכשיו פי חמש.
מיקי רייטר: הטיעון שלך הוא שמספר הנפגעים, שאולי יחסית קטן, יעלה פי כמה ברגע שיש שינוי בחוק, ועל כן אתה חושב שאין שום מקום כדי לא להגדיל את מספר הנפגעים.
מיקי רייטר: זה אלמנט אחד.
איתן סלע: זה אלמנט כלכלי וחברתי.
איוב קרא: תסתכל בעיניים שלהם, איך הם מסבירים את זה, הם יענו לטיעון הזה, שאם אנחנו מתירים את זה אז קודם כל אנחנו לא פוגעים בחופש הפרט, ודבר שני אנחנו נוריד את השוק בצורה כזו שהמחירים של כל זה ירד - - -
מיקי רייטר: זה לא רלוונטי לטיעון הזה בכלל.
מיקי רייטר: קודם כל חופש הפרט הוא נושא מאד מורכב, אני קם ב- 4:00 לפנות בוקר, כשעוד לא יצא רכב מעכו ואני עומד ברמזור אדום, כי אני מחויב לנהוג בהתאם לנורמות חברתיות קיימות.
מיקי רייטר: אם אני רוצה לשנות אותם אני צריך להביא טיעון טוב.
מיקי רייטר: לא שמעתי טיעון טוב של הצד השני.
איוב קרא: אני משוכנע שיש להם טיעון מצוין.
איוב קרא: כמו שאלכוהול מותר בישראל...
איוב קרא: אני מקבל את הטיעון שלהם.
מיקי רייטר: אני מציע לך הצעה שתחשוב עליה לגבי הגדלת מספר הנפגעים בצורה ניכרת וכתוצאה מכך נזקים בכל התחום.
איוב קרא: הנזקים של שיכור הם לא פחות מנרקומן.
ירון אבישר: יש את העניין של הסכר, החוק הוא סכר שלא לגמרי מונע את השימוש, אבל לפחות הוא סכר שבולם סחף.
ירון אבישר: ברגע שהסכר הזה ייפרץ על ידי דה-קרימיניליזציה או לגליזציה, שיותר גרועה, אז בעצם הסכר נפרץ ואז מתחיל מסחר הרבה יותר פתוח וזה בהכרח יגביר את התפוצה של הקנאביס.
איתן סלע: אני חושב שהחוק הוא אחד מההיבטים, מדובר על תרבות מסוימת של אנשים שהולכת ומתפתחת.
איתן סלע: תרבות שתייני האלכוהול בארץ, עד שהגיעה העלייה הרוסית ושינתה את זה קצת, הייתה בקפסולה מסוימת ושמרה על ממדים מסוימים.
איתן סלע: תרבות השימוש במריחואנה, גם היא נשמרת בתוך קפסולה במידה רבה בגלל האיסורים של החוק.
איתן סלע: אני חושב שיכול להיות ואולי זו הצעה אליך ולאנשים שיושבים כאן, אולי כדאי לארגן יום עיון אקדמי ולבנות מודלים שינסו לתאר מה יקרה בכל התחומים שאתה חרד להם.
איתן סלע: גם החלק הפרמתולוגי, גם החלק החברתי גם החלק הכלכלי והסחף שיכול להיות.
איתן סלע: אפשר לבנות מודלים כאלה ולהציג בצורה מאד פשוטה כדי שיהיו לך את כל הטיעונים.
איתן סלע: יכול להיות גם שבנייה של יום עיון כזה תמשוך את הדיון ותעביר אותו לזירה הציבורית ולא לזירת המחוקק כי הרי מדובר בחיים של כולנו.
איתן סלע: אולי הרשות יכולה לארגן יום כזה, יום שיעסוק אך ורק נושא הזה.
איתן גורני: היה לנו יום באוניברסיטה שכולו היה מוקדש לדיון על זה.
איתן סלע: יש כאן שאלות לאן זה יוביל אותנו ולאף אחד אין תשובה.
איתן סלע: היו"ר עכשיו משחק את פרקליטו של השטן, אתה אומר לו ככה והוא אומר לך אבל הם יגידו ככה.
איתן סלע: הוא שואל מהם הטיעונים הטובים ביותר שיביאו ליכולת להציג מצג עתידי על תמונת המצב שתתקבל אם החוק ישתנה.
איתן סלע: הרי לא נוכל ללכת אחורה במצב כזה.
איוב קרא: אני אומר לכם שאנחנו יושבים ומדברים גם בתוך הכנסת.
איוב קרא: אתה לא יכול לשכנע אותם במה שאמרתם לי פה כי אפשר לומר מה שייך אלכוהול ומה שייך דבר אחר, הוא לא מבין כך, הוא אומר, אם זה מותר, למה זה אסור.
חיליק מגנוס: אותי חשוב לשכנע את ה- 118 כדי שלא יצביעו בעד.
איוב קרא: אני רוצה שיהיו 120.
איתן סלע: אני רוצה לומר עוד דבר אחד ויכול להיות שאולי אני סוגר את הדיון.
איתן סלע: אני אומר לך שיש משהו מאד פרובוקטיבי בהעלאת הנושא הזה, ובישיבות האלה אנחנו שופכים את השמן על המדורה.
איתן סלע: אני אגיד לך את זה בצורה צינית, אצל חבר הכנסת ברונפמן זה win win.
איתן סלע: אם הוא יעביר את החוק הוא ירוויח, וכל פעם שאנחנו עושים דיון פה הוא גם מרוויח.
איתן סלע: אולי צריכים להגיד לו שידבר על זה עם חברים שלו.
איתן סלע: עליתי על האתר של עלה ירוק ואני רוצה להגיד לך שההתלהמות שיש שם - - -
איוב קרא: אלו חלק מהאפשרויות שאני אתעלם מהם, השאלה היא אם זה מה שצריך לעשות או בכל זאת למצוא להם תשובות.
איתן גורני: למה יש חוק שאסור לגנוב?
עמרי פריש: ברמה האסטרטגית אני מסכים עם מה שחיליק לחש פה בצד, ואיתן אמר, אני לא בטוח שברמה האסטרטגית צריך להשקיע כל כך הרבה אנרגיה ולשכנע את שני החבר'ה האלה, אני לא יודע מה מניע אותם, אני לא יודע מה המוטיבציה שלהם.
איוב קרא: אין לי פורום אחר להתייעץ אתו כי אני עומד על הבמה והם מדברים אתי.
עמרי פריש: צריך לזכור שיש עוד 118 חברי כנסת, אסור להזניח אותם ולהתרכז רק בשניים, כי אני חושב שכמו שאמר חיים, הם לא יתנו לעובדות לבלבל לעצמם את הדעות, כל חוברת שנגיש להם זה יהיה אותו דבר.
עמרי פריש: אני רוצה להגיד כמה דברים ברמה הזו, קודם כל אני שואל את עצמי, מה אחרי אלכוהול?
עמרי פריש: אני אומר לך אדוני היו"ר, האקסטזי לא פוגע יותר מאלכוהול.
עמרי פריש: דבר נוסף, למה להמציא את הגלגל, נתתי לכם דוגמאות בוועדה הקודמת, תלכו להולנד, הם הרי ניסו, אנחנו לא ממציאים את הגלגל.
עמרי פריש: אני לא יודע מה שומעים מהעיתונים, אני יודע מה אני שומע מהמטופלים.
עמרי פריש: אני אומר לכם שהכאוס של אמסטרדם והגברת השימוש, מפי המשתמשים עצמם.
עמרי פריש: ..
עמרי פריש: עזבו מה אומר ראש העיר ומפקד המשטרה ושר כזה או אחר, תלכו למדינה שכבר ניסתה את זה ותראו מה מספרים לנו המטופלים שמגיעים מאמסטרדם על "ההצלחה" של הניסוי, ושם הוא ניסה בגדול.
איתן גורני: גם שם יש להם מחשבות שניות על זה.
עמרי פריש: אני כן מציע לאסוף חומר ולראות אם הניסוי ההולנדי הצליח או נכשל.
עמרי פריש: יש כאן נציגה של משטרת ישראל מתחום אחר אבל מישהו קבע שרוב הכבישים במדינת ישראל צריך לנסוע ב- 90 קמ"ש, אין מחקר שקובע שב- 95 קמ"ש נהרגים יותר וב- 90 קמ"ש נהרגים פחות.
עמרי פריש: מישהו החליט שהוא שם את הגבול במקום מסוים והורה בשקט לשוטרים שעד 100 אל תעשו כלום רק מ-100 קמ"ש תעצרו.
עמרי פריש: אני לא מקבל את מה שאמר בועז שהראה איזה דף עם 003 גרם מריחואנה, שאלתי אותו אם הוא יוכל להביא לי את הפרטים.
עמרי פריש: למה אין פרטים?
עמרי פריש: כי כנראה ששם היה סיפור אחר שהוא לא רוצה לפתוח, אף משטרה לא תתעסק עם 003 גרם עם 7 עדים בבית משפט.
עמרי פריש: מאז שהוועדה התפזרה לפני שבוע וחצי הגיעו אלי עוד שלושה חבר'ה את אחד מהם חילץ חיליק במצב נוראי, הוא מאושפז היום קשור בבית חולים עם התקפים פסיכוטיים ורק מגראס.
עמרי פריש: זה בחור שגמר תואר שני ובאמצע כתיבת התזה לקח חופש ונסע להודו, הוא ישב אצלי בחדר בכפר איזון, ותסלחו לי על מה שאני אומר, אבל הוא חרבן במכנסים בזמן השיחה כי הוא לא היה מסוגל לשלוט בעצמו, פסיכוזה זה אובדן שליטה.
עמרי פריש: זה בחור באמצע כתיבת התזה לתואר השני, זו לא התמכרות לא הרואין אלא התקף פסיכוטי רק מגראס.
איוב קרא: לפני שרות תדבר, אני רוצה לומר שהיא יוצאת לפנסיה בימים הקרובים, והייתי רוצה לומר שמאז שאני בוועדה הזו, מאד נהניתי לעבוד אתך.
רות לקט: אני אבוא אם תזמין אותי כמומחית.
איוב קרא: נשמח מאד אם תשמרי אתנו על קשר ותתרמי לצוות מהידע שלך.
רות לקט: אני רוצה להתייחס לויכוח הזה, אני מוכרחה להצטרף למה שנאמר כאן.
רות לקט: סוג כזה של אנשים עם אינטרסים קיימים בכל העולם.
רות לקט: הויכוחים האלה לא המציאו אותם ולכן להתנצח אתם זה לחזק אותם.
רות לקט: לחפש כל הזמן טיעונים זה לספק את הפרסום שלהם ואת הצורך שלהם להעביר את המסרים שהם מעונינים.
רות לקט: זה כמו עם מתבגרים, כשאנחנו מנחים יועצים ומורים איך להתמודד עם מתבגרים אנחנו אומרים לא להיכנס אתם לעימות, לא להיכנס אתם לויכוח, תמצא דרך אחרת.
רות לקט: אלא אם כן אתה רוצה לחדד לו את הציפורנים כדי לחזק אותו, אז זה מצוין לעשות את זה.
רות לקט: אם אתה מלמד אדם לשתות עם אוכל ולא לשתות מעבר לכמות אחת, אנחנו יודעים, ויש פה מומחים בעניינים הפרמתולוגים, שיש גם תועלת ולא רק נזק לכמות מדודה של אלכוהול מבחינת שרפת שומן איטי.
רות לקט: לגבי קנאביס או כל סם אחר, הם מתרכזים ברקמות השומניות של אברי הגוף ואין סיפור כזה של מידה נכונה.
מיקי רייטר: זה לא נכון מה שאת אומרת.
מיקי רייטר: כי יש הרבה מאד אנשים שיש להם מדתיות גם בגראס.
רות לקט: אמרתי משהו אחר, מה שהתכוונתי זה לא שאי אפשר שבן אדם יצרוך פחות, אני אומרת שהקנאביס מתרכז ברקמות השומניות בגוף והוא שוהה שם עד שלושה שבועות וכך הוא גורם נזק.
רות לקט: אלכוהול, אם אתה שותה בכמות מדודה, מתחמצן בשעה, וכמות החומר שנכנסת למוח היא מאד קטנה.
איוב קרא: אבל הפרופסור אמר הפוך.
קריאה: הוא אמר כי הוא לא יודע ויש לו אינטרסים אחרים.
איוב קרא: אם הוא היה אומר לי את המשפט הזה שם הייתי סותם את הפה לחבר הכנסת רשף חן.
איוב קרא: הוא שמע את המשפט הזה, הסתכל אלי ואמר , אתה רואה.
רות לקט: אני רוצה לחזור למה שאמרתי בהתחלה, אין לך סיכוי לשכנע מישהו שיש לו אינטרס לא להשתכנע, חבל על הזמן.
איוב קרא: לא הייתי עושה את הדיון אבל היה משחק הוגן בינינו והוא אמר או שאני אשכנע אותך או שאתה תשכנע אותי.
רות לקט: לא כדאי לשכנע כי הוא לא רוצה להשתכנע והוא לא ישתכנע, אתה צריך להיות חזק בעבודה של החקיקה נגד הלגליזציה ולמען שלא תשתרש פה תרבות של צריכת חשיש וגראס כמו אלכוהול, זה התפקיד שלנו, לא להתווכח אתם, חבל על הזמן.
רחל בר-המבורגר: יש לי כמה דברים להוסיף לטיעונים, תרבות צריכת המריחואנה היא תרבות שהולכת יחד עם שתיית האלכוהול והנזקים כתוצאה מהשילוב הזה, הם נזקים שאף אחד לא יכול להתנגד להם.
רחל בר-המבורגר: אם נתיר את האסור ונוסיף לזה את המותר וממילא התרבות הולכת ביחד, אנחנו נגדיל את כמות הנזקים בצורה מאד משמעותית.
רחל בר-המבורגר: יותר מזה, נושא הנזק שנגרם כתוצאה ממריחואנה בגיל הצעיר, הוא הרבה יותר גדול ממה שאנחנו יודעים עד היום כי השימוש הזה של צריכת מריחואנה מגיל צעיר רק עכשיו נחקרת והנזקים כשהם מתבגרים, הולכים ומתערמים בערמה מאד גבוהה.
רחל בר-המבורגר: לעומת זאת, אנשים צורכים אלכוהול כשהם יותר מבוגרים בדרך כלל, אלא אם אין את השילוב הזה.
רחל בר-המבורגר: נתון נוסף, במהלך השנים שעשינו את הסקרים יצא שאם בשנות ה- 60 בערך 2/3 מהאוכלוסייה של הצעירים דווחה שהיא משתמשת שימוש חד פעמי, ורק 1/3 דיווח שהוא עושה שימוש רב פעמי, היום התהפכה התמונה.
רחל בר-המבורגר: 2/3 משתמשים שימוש רב פעמי במריחואנה ו- 1/3 שימוש חד פעמי.
אורית היימן: אי אפשר לעשות הפרדה בשוק הסמים, להוציא את הקנאביס ולהגיד שאותו נעשה לגאלי.
אורית היימן: אחת ההתלבטויות שלנו היום היא להעריך את שוק האקסטזי מול המריחואנה.
אורית היימן: אני לא בטוחה שהאקסטזי הרבה פחות נפוץ מאשר המריחואנה.
אורית היימן: איפה אנחנו שמים את הגבול?
אורית היימן: אנחנו צריכים לראות את שוק הסמים כמכלול, לצערי היום יש גם סמים חוקיים וגם סמים לא חוקיים וכל המכלול הזה הם החומרים הפסיכוטיים שגורמים את הנזקים.
אורית היימן: היום, להוציא את המריחואנה וללכת לשיטה שונה לחלוטין בלי להסתכל על הסמים האחרים זו טעות לטווח הארוך.
יהודה חכמון: אני חושב שהטענה של להעמיד את זה מול האלכוהול היא טענה שתבוא בעוכרי המצדדים כי היום בכל בית יש אלכוהול.
איוב קרא: אז למה אלכוהול מותר וסמים לא?
יהודה חכמון: זה מה שיקרה.
איוב קרא: אז הוא חושב, מה רע בזה?
איתן גורני: רציתי רק להגיד משהו על הפללה משום שזה גם טיעון דמגוגי של אלה שאומרים אז נפליל 300,000 איש, אף אחד לא הפליל אף פעם ואף אחד לא הולך להפליל.
איתן גורני: כשמדובר בבני נוער אז כבר שנים רבות יש את הכלל הזה של א-ת ועד שנער נתפס ועד שעושים לו משהו מוציאים את הנשמה ומפנים אותו לטיפול והרבה פעמים הוא צריך להיתפס כדי שבאמת יפלילו אותו.
איתן גורני: אסור לגנוב, אז יש כאלה שלמרות שאסור, גונבים, ויש כאלה שגם אם לא יהיה חוק, גם לא יגנבו, אנחנו כאן לא נגנוב גם אם לא יהיה חוק.
איתן גורני: אבל החוק מקנה נורמה וברור שאם אתה מקל בחוק, ולא יהיה חוק שאסור לגנוב, יותר אנשים יגנבו ואם לא יהיה חוק שיאסור מריחואנה יותר אנשים ישתמשו, וכשיותר אנשים ישתמשו ואז יותר אנשים יסבלו יותר אנשים יינזקו וחבל.
איוב קרא: אני רוצה לסכם את הדיון, ואם יהיה לכם מה להוסיף, תוסיפו ואז נוציא הודעה בכנסת בעניין הזה.
איוב קרא: הוועדה רואה בחומרה רבה את אי הגעתם לישיבה המסכמת בנושא התרת השימוש בקנאביס של חברי הכנסת רשף חן ורומן ברונפמן, על אף שהישיבה הזו נערכה ביוזמתם ולבקשתם.
איוב קרא: אנחנו רואים בסם הקנאביס ובסמים בכלל חומרים שפוגעים בריכוז של בני האדם ובתפקודם היומיומי וגורמים נזקים לטווח הארוך.
איוב קרא: מעבר לכך, המכורים מהווים עול על החברה ועולים כסף רב לקופה הציבורית.
איתן גורני: אולי כדאי להוסיף שהעובדה שאלכוהול מזיק לא אומר שצריך לתת לזה לגיטימציה.
איוב קרא: אני לא רוצה להיכנס לזה כי אני לא אצא מזה.
עמרי פריש: אולי כדאי לציין שהובאו בפניך מחקרים ועדויות שתומכים בגישה הזו, שזה לא היה דיון חברתי.
איוב קרא: אני מוסיף לסיכום שהובאו בפני הוועדה מחקרים והופיעו אנשי מקצוע שסתרו לחלוטין את טענות חברי הכנסת ברונפמן וחן ואני קורא להם להתגייס ולסייע לעם ישראל במצוקתו, אולי הקשה ביותר מבחינה חברתית.
איוב קרא: מישהו בא, זרק כמות של סמים מהצד השני, לא מהצד של ישראל.
איוב קרא: ידענו אצלנו, ואפילו נתפס חלק מהחומר, אבל כשהוא ברח מישהו רדף אחריו וחיפש אותו.
איוב קרא: מתלונות שמגיעות אני יודע שכדי לא לחמם את הגזרה יש מין סלחנות כלפי הגורמים להברחות.
יפעת שטיינברגר: אני לא חושבת שאני יכולה להיכנס לנושא הזה, זה לא הנושא שלי.
יפעת שטיינברגר: כשהמשטרה מתפקדת באזור הזה היא מתפקדת באמצעים ולפי הסמכויות שמוקנות לה.
יפעת שטיינברגר: אני לא חושבת שמפתחים תקריות בגבול על רקע של סמים, אנחנו מוגבלים, כמובן, בכניסה ללבנון, זו אחת הבעיות.
איוב קרא: פעם לא היינו מוגבלים, וכשהאינטרסים שלנו עלולים להיפגע אפשר להיכנס גם לתורכיה, זה לא צריך להפריע.
אנטולי מרגוליס: האם יש לכם מידע על הברחת תרופות נרקוטיות כמו מתדון או סובוטקסיה, שהיא תרופה חדשה?
אנטולי מרגוליס: אנחנו נתקלים בשימוש פה במטופלים שלנו בתרופות שהוברחו בחו"ל.
יפעת שטיינברגר: אתה מדבר על הגבול הלבנוני?
אנטולי מרגוליס: אני מדבר על הברחה של התרופות בארץ.
יפעת שטיינברגר: אין לי מידע על זה.
איוב קרא: בפועל ארגוני הסירוב, כמו חיזבאללה, שולטים על המבריחים האלה.
יפעת שטיינברגר: אם הם לא היו רוצים שתהיה הברחת סמים, לא הייתה.
איוב קרא: אז יכול להיות שהם ממומנים מכספי אותם אנשים.
איוב קרא: זאת-אומרת, בדלת האחורית אנחנו מבריחים סמים לפה שמממנים את האויבים שלנו.
אורי אסטלין: אנחנו אמרנו את זה באחת הפגישות הקודמות.
יפעת שטיינברגר: לא אנחנו, העבריינים שמבריחים את הסמים.
יפעת שטיינברגר: זה לא דבר ייחודיי לאזור שלנו.
יפעת שטיינברגר: אנחנו יודעים שגם חלק מהפעולות של אל-קעידה מומנו מגידול וייצור אופיום להרואין באפגניסטן.
איוב קרא: זאת-אומרת, בפועל הרבה ארגוני הטרור נושמים מאחורי ההברחות האלה.
יפעת שטיינברגר: בסמים יש הרבה כסף, במיוחד במדינות היותר נחשלות, כי אז אפשר להשיג קילו במחירים מצחיקים, וכשזה מגיע למערב אפשר לעשות רווחים עצומים.
איוב קרא: נקווה שברשות הפלסטינית לא תתפתח תעשייה כזאת.
יפעת שטיינברגר: לגבי הגבול הירדני.
יפעת שטיינברגר: ירדן היא מדינת מעבר, וזהו גבול של שלום.
יפעת שטיינברגר: למיטב ידיעתנו, אין בירדן גידולים, על ייצור אני לא יודעת, אבל גם אם יש זה לא בכמויות רציניות.
יפעת שטיינברגר: הגבול שבעיקר יש בו הוא הגבול הדרומי, גבול הערבה.
איוב קרא: מאיפה מגיעים הסמים לירדן?
יפעת שטיינברגר: הסמים מגיעים לירדן או מלבנון דרך סוריה.
יפעת שטיינברגר: ירדן עצמה היא מדינת מעבר במיוחד לקפטגון לערב-הסעודית; זאת-אומרת זו מין אוטוסטרדה למעבר סמים לא רק לכיוון ישראל.
יפעת שטיינברגר: לישראל מגיע מה שמעניין את הצרכנים הישראליים.
יפעת שטיינברגר: קפטגון הוא סם שנצרך הרבה מאוד בערב-הסעודית ובמדינות המפרץ, והוא לא מגיע לארץ, לפי מיטב ידיעתנו, דרך הגבול הזה ובכלל.
איוב קרא: במדינות-ערב יש איסור כמו פה לעשן את כל סוגי הסמים?
יפעת שטיינברגר: עקרונית החוק במדינות ערב הוא הרבה יותר קשה מאשר בארץ.
יפעת שטיינברגר: החשיש שמקורו בלבנון עובר גם דרך כאן, לא היו לנו הרבה תפיסות, כנראה שמשום שאין שום בעיה להעביר את החשיש.
יפעת שטיינברגר: זה סם זול יחסית לקוקאין ולהרואין.
רות לקט: כשאת מזכירה חשיש זה כולל גראס?
יפעת שטיינברגר: אני מדברת על חשיש, לא על גראס.
רות לקט: זאת-אומרת יש חזרה רצינית של החשיש.
יפעת שטיינברגר: יש חזרה רצינית מאוד של חשיש.
יפעת שטיינברגר: המריחואנה עדיין שולטת, אבל חשיש בהחלט התחיל לחזור לארץ בשנת 2000.
איוב קרא: אני מבין שהחשיש גדל בבקעת הלבנון.
יפעת שטיינברגר: כן.
רות לקט: ובאיזה ריכוזים?
רות לקט: לא כמו שהיה פעם, בטח.
יפעת שטיינברגר: אין לנו נתונים.
איוב קרא: יש הבדל בין החשיש המצרי לבין החשיש הלבנוני?
יפעת שטיינברגר: אין כל-כך חשיש מצרי; יש יותר חשיש לבנוני ומריחואנה מצרית.
יפעת שטיינברגר: בלבנון יודעים לייצר חשיש.
יפעת שטיינברגר: ייצור החשיש הוא קצת יותר מסובך וממושך, לעומת קטיף של מריחואנה.
יפעת שטיינברגר: כנראה, האקלים שם מאפשר גידול טוב יותר.
יפעת שטיינברגר: אבל כל הדברים האלה לא מבוססים כי אין לנו תוצאות מעבדתיות על איכות החומר.
זאב ציגלברג: גם ככה הריכוז מ- 15% ל- 50% בערך?
יפעת שטיינברגר: אנחנו מדברים על נתונים בינלאומיים, לא על נתונים בארץ כי אין לנו תוצאות.
יפעת שטיינברגר: ירדן היא מדינת מעבר לקוקאין.
יפעת שטיינברגר: הייתה לנו תפיסה מאוד גדולה של קוקאין בספטמבר 2003, פעם ראשונה דרך הגבול הירדני אחרי שנים רבות של מידע על זה.
יפעת שטיינברגר: נתפסו 60 קילו: 36 קילו מזה היו הרואין ו- 24 קילו קוקאין, ואלה כמויות גדולות, כנראה לא פעם ראשונה.
יפעת שטיינברגר: לגבי ההרואין, גבול הערבה הוא הגבול הרציני ביותר להברחת הרואין.
יפעת שטיינברגר: תפיסה הזאת הייתה של 36 קילו הרואין.
יפעת שטיינברגר: התפיסה הכי גדולה – 60 קילו הרואין – שהייתה אי-פעם דרך הגבול הזה הייתה בשנת 98'.
יפעת שטיינברגר: זו הייתה התפיסה הכי גדולה של הרואין שהייתה בישראל אי-פעם.
יפעת שטיינברגר: הרואין חודר לגבול הזה בעזרת הגורמים שמכירים את הגבול הזה ויושבים משני צדיו ומבריחים את הסם.
איוב קרא: למה את לא מכניסה לקומפלקס הזה את הרשות הפלסטינית?
איוב קרא: על-פי המידע שברשותנו, גם שם התחילו לגדל.
יפעת שטיינברגר: על הרשות הפלסטינית אנחנו לא יודעים הרבה, ועדיין זה לא רציני יחסית לכמויות שאנחנו רואים במדינות השכנות.
יפעת שטיינברגר: הדבר הרציני ביותר הוא במועאסי, והשנה לא היו תפיסות דרך המועסי.
יפעת שטיינברגר: גבול סיני, הגבול הדרומי דרך מצרים, הוא המקור המרכזי להברחת מריחואנה לארץ.
יפעת שטיינברגר: רוב המריחואנה שנצרכת בארץ, המקור שלה הוא בסיני.
יפעת שטיינברגר: מדובר על טונות.
יפעת שטיינברגר: השוק כנראה מוצף במריחואנה.
יפעת שטיינברגר: היו תפיסות יפות מאוד השנה של מג"ב רמון שהעלו את הכמויות לשיעורים שלא ידענו קודם.
יפעת שטיינברגר: אין לנו נתונים מסוכמים, מכיוון שזה סוף השנה, אבל מדובר בעלייה גדולה.
יפעת שטיינברגר: דרך הגבול הזה חודר גם חשיש, ושוב – לא היו הרבה תפיסות של חשיש.
איוב קרא: איפה חשיש אם מדובר במצרים?
יפעת שטיינברגר: זה גם, כנראה, חשיש לבנוני שעושה את כל הדרך ומגיע למצרים.
מאיר אזולאי: בשנה שעברה חיל הים תפס יותר מטון וחצי.
איוב קרא: דרך הים יותר נראה לי.
איוב קרא: הגיוני שזה יהיה מהים, מבירות.
איוב קרא: יותר קל פשוט.
יפעת שטיינברגר: זה עובר גם דרך היבשה או דרך הים; באילת אפשר להשיג חשיש שמגיע דרך הים.
יפעת שטיינברגר: בשנה שעברה חיל-הים תפס 2.4 טון.
איוב קרא: מחוץ למים הטריטוריאליים?
יפעת שטיינברגר: מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל נתפסו 2.4 טון, ולא ידוע אם היעד הסופי היה ישראל.
יפעת שטיינברגר: יכול להיות שישראל הייתה אמורה לקבל חלק מהסמים.
יפעת שטיינברגר: יש מידע גם על הנתיב הזה.
איוב קרא: איך השלטון מגיב למריחואנה במצרים?
יפעת שטיינברגר: הרשות למלחמה בסמים במצרים נקראת "אנגה", והיא מידי פעם עושה מבצעי השמדות מאוד מתוקשרים.
אורי אסטלין: מבצעי ראווה.
יפעת שטיינברגר: מבצעי ראווה מתוקשרים עם מסוקים, וכל התקשורת העולמית מעורבת.
יפעת שטיינברגר: מה הם עושים באמת?
יפעת שטיינברגר: אם הם היו רוצים היו עושים יותר.
יפעת שטיינברגר: אף על פי שהשנה תפסו הרבה מאוד מריחואנה לא נראה שיש עליות במחירים בארץ.
יפעת שטיינברגר: כלומר אין יובש בשוק, וכנראה שעל אף התפיסות שלנו הרבה גם נכנס.
איוב קרא: את יכולה למנות שיטות של הברחות בגזרה הזאת?
יפעת שטיינברגר: ההברחות נעשות או דרך בלדרים או על גמלים---
איוב קרא: כמה בן-אדם יכול לקחת?
אורי אסטלין: עד 25 קילו על הגב, וזה נכס צאן ברזל של המבריחים הרגליים.
אורי אסטלין: על גמל אתה יכול להעמיס הרבה יותר.
יפעת שטיינברגר: זה בדרך-כלל שיירות של כמה אנשים ביחד.
מאיר אזולאי: אחרי שאנחנו תופסים אנשים עם מריחואנה הם מעדיפים להכניס את הכמות הבאה אחריה בכמות של גמלים שמכניסה הרבה יותר.
זאב ציגלברג: גמלים שהולכים לבד.
אורי אסטלין: בדרך-כלל תופסים גמלים בלי אנשים; כלומר, אתה תופס את החומר, אבל את האנשים לא.
איוב קרא: בורחים?
זאב ציגלברג: לא, הם פשוט הולכים לבד.
זאב ציגלברג: הם יודעים את המסלול.
אורי אסטלין: יש אחד שמוביל אותם, אבל לקראת ההגעה הוא בורח.
יפעת שטיינברגר: לגבי סמים מעבר לים.
יפעת שטיינברגר: רוב הקוקאין מוברח לארץ מדרום-אמריקה או דרך מדינות מעבר, בדרך-כלל באירופה.