GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר סוניה מיכאלי: אני מרצה כבר הרבה שנים על השפעת האלכוהול במדינה סובייטית.
ד"ר סוניה מיכאלי: בזמן הצאר השלטון היה מעוניין לשכר את העם.
ד"ר סוניה מיכאלי: הוצא חוק שבמזנונים ימכרו רק אלכוהול ובשום פנים ואופן שלא יהיה אוכל.
ד"ר סוניה מיכאלי: זה מסביר מה זה הרגלי שתיה.
ד"ר סוניה מיכאלי: ב-15 מדינות היו אנשי משטרה ועירייה שהיתה להם סמכות להעניש את האדם באמצעות המשכורת או העבודה שלו על כך שהוא שותה אלכוהול, אפילו היתה להם סמכות לקחת ממנו את הפנקס הקומוניסטי שלו, שזה היה נורא לאבד את זה.
ד"ר סוניה מיכאלי: אני מספרת את זה כדי לומר שרק לייקר את מחירי המשקאות האלכוהוליים זה לא מספיק.
ד"ר סוניה מיכאלי: כדאי גם לדעת שברגע שמייקרים את המחירים לאנשים יש הרגל להכין בעצמם שתייה חריפה.
ד"ר סוניה מיכאלי: זה יכול להיות מסלק, מדובדבנים ופירות אחרים.
ד"ר סוניה מיכאלי: התפוצצו מאות אנשים מזה שעשו בבית סמאגון.
ד"ר סוניה מיכאלי: חשוב לי להתייחס לנושא האכיפה.
ד"ר סוניה מיכאלי: לפני כשש שנים התחילו עם הנושא של "מנהיגות הורית".
ד"ר סוניה מיכאלי: עשיתי מפגשים בין הורים דוברי רוסית ודוברי אמהרית, כדי להחזיר להם את המנהיגות ולהראות להם שאם יש בעיה עם ילד מתבגר, זה כבר לא בעיה של צבע עיניים וצבע עור ומבטא.
ד"ר סוניה מיכאלי: יש רק דבר אחד: בעיה עם הילד.
ד"ר סוניה מיכאלי: כשאני מדברת על אכיפה, אני קודם כל מדברת על עבודה מול הורים, קודם כל להחזיר להם את המנהיגות ההורית.
ד"ר סוניה מיכאלי: זה לא רק שפה עם מבטא, אלא שפה שונה לחלוטין בין ילד ומבוגר.
ד"ר סוניה מיכאלי: ילד יוצא אתיופיה יושב מול ההורים, מקשיב בשקט, לא מתנגד, אבל יוצא ועושה מה שהוא רוצה.
ד"ר סוניה מיכאלי: התייקרות של משקאות חריפים יכולה להוביל לצריכת סמים וטוכסיקומנים שונים, קרי דבק עם בירה.
ד"ר סוניה מיכאלי: מחקרים באירופה מראים שהתייקרות מחירים מורידה את צריכה האלכוהול, אבל יחד עם זאת חשוב לבדוק צריכה של איזה חומרים זה מעלה, כי ברור שלא יישאר חלל ריק, אלא הוא יתמלא במשהו אחר.
ד"ר סוניה מיכאלי: חשוב לי להתייחס להרגלי שתיה, לתרבות השתיה, לעבודה מול הורים ולחיזוק המנהיגות שלהם, לאו דווקא עולים.
ד"ר סוניה מיכאלי: כשמדברים על נהג צעיר, אולי זה יישמע אכזרי, אבל הורה הוא גם אשם.
ד"ר סוניה מיכאלי: כלומר, צריך לחייב את ההורים שיהיו שותפים לענישת הילד.
ד"ר סוניה מיכאלי: צריך שהורה ידע שהוא אחראי גם מבחינה כספית.
ענת אסיף: אני רוצה לעדכן את הוועדה על כך שוועדת שרים לחקיקה דנה אתמול בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת רוני בריזון, שמבקשת להרחיב את איסור המכירה לקטינים.
ענת אסיף: הצעת החוק הזאת אומרת שיהיה אסור למכור אלכוהול לקטינים בכל מקום שהוא.
ענת אסיף: ועדת שרים לחקיקה החליטה לא להתנגד להצעת החוק, כי להצעה יש כל מיני שיקולים לכאן ולכאן, כדי לאפשר דיון ממצה בכנסת הזה.
ענת אסיף: אני מניחה שבקרוב יהיה שוב דיון אגב הצעת חוק קונקרטית להרחבת האיסור.
ענת אסיף: לקראת הדיון שנערך אתמול משרד המשפטים קיים איזשהו דיון מקצועי, כדי לחשוב איך מתמודדים עם הרחבת איסור כזה.
ענת אסיף: המסקנה שלנו היתה שהאיסור כמו שהוא קיים היום הוא באמת אנומלי, כי לתדלק בדרך לפאב זה הדבר הכי קל בעולם וזה גם הרבה יותר זול לקנות את האלכוהול בפיצוציות ולא בפאבים.
ענת אסיף: עם זאת, כמו שכולם מודעים ויודעים מה יקרה, מבחינת אכיפה הנושא הזה לא נמצא במקום גבוה בסדר העדיפויות המשטרתית.
איוב קרא: בגלל זה הם גם לא הגיעו לכאן.
ענת אסיף: דרך אגב, האכיפה הזאת נעשית גם על ידי רשויות מקומיות, כי איסור מכירת אלכוהול הופך להיות תנאי מתנאי רשיון העסק וברגע שעסק מוכר אלכוהול בניגוד לחוק, תיאורטית אפשר לפגוע לו ברשיון העסק – לשלול, להשעות וכו'.
ענת אסיף: גם ברשויות המקומיות זה לא נמצא בראש סדר העדיפויות.
ענת אסיף: בכל הדיונים שהיו על הנושא של הרחבת איסור המכירה לקטינים, דיונים בכל מיני רמות, גם בוועדות שרים וגם בוועדות מקצועיות, יש טיעונים שחוזרים לגבי למה לא לעשות איסור מכירה גורף.
ענת אסיף: אלה דברים שצריך לשקול אותם והם בוודאי יישקלו בדיון שיהיה אגב הצעת החוק.
ענת אסיף: טיעון אחד מדבר על הקלות שאפשר לעקוף את האיסור הזה – אם שולחים את החבר היותר גדול או את האח הגדול, אז אין שום בעיה.
ענת אסיף: במקרה כזה אולי אנחנו רק מחנכים את הילדים לעבוד עלינו, חס וחלילה לזייף תעודות זהות או לשקר לגבי הגיל שלהם.
ענת אסיף: טיעון נוסף שעלה, והוא לא בלתי מבוטל, זה מה אם הורים נעזרים בילד ושולחים אותו לעשות קניות בסופר ובין זה לקנות יין לקידוש והוא לא יכול לקנות את היין.
ענת אסיף: אני מספרת לכם את זה רק כדי להראות לכם את המורכבות, זה לא מאוד פשוט לבוא ולאסור טוטלית את העניין הזה.
ענת אסיף: צריך לזכור שלשתות מותר.
ענת אסיף: כלומר, לקטין מותר לשתות ואני לא בטוחה שאנחנו בשלב בו אנחנו יכולים להחליט שאסור לקטינים לשתות אלכוהול.
ענת אסיף: אולי זה הדבר שבסופו של דבר יסגור את הפרצה באופן טוטלי, אבל אני לא בטוחה שמבחינת הנושא של חירויות וזכויות וכו' לקטינים אסור לשתות ולבגירים מותר, ולא רק שמותר לשתות, אלא יש מחקרים שאומרים שכוס יין ביום זה טוב ללב ויש פה גם תרבות יין מאוד עשירה.
איוב קרא: מה עמדת משרד המשפטים לגבי הצעה לאסור על קטינים לשתות?
ענת אסיף: אני לא חושבת – זו כמובן לא עמדת משרד המשפטים, כי אין הצעה על השולחן – שהייתי ממליצה לתמוך בהצעת כזה.
ענת אסיף: אני חושבת שזה מרחיק לכת, אם כי אני מודעת לזה שאם רק צד המכירה אסור, אנחנו לא מכסים את הכל.
ענת אסיף: אני חושבת שבמדינה דמוקרטית, במדינה שיש בה חשיבות גוברת והולכת לנושא של זכויות ילדים ושילוב ילדים, אין מקום לזה.
איוב קרא: למה לגבי סמים זה איסור מוחלט?
ענת אסיף: באינסטינקט של כולם, אפילו אם קשה להסביר את זה, יש איזשהו הבדל בין סמים לאלכוהול.
ענת אסיף: יש תרבות יין וכל מה שמסביב לזה ולכן יש הבדל מאוד גדול בהתייחסות לנושא.
ענת אסיף: יכול להיות שזה משהו שצריך לעבור איזה תהליך של שינוי.
ענת אסיף: דרך אגב, גם בעולם זה כך.
שמואל פרסבורגר: בעולם זה לא כך.
שמואל פרסבורגר: את שומרת על זכויות הילדים ללכת עם סכין, לשתות ולהרוג אחד את השני.
ענת אסיף: זה לא מה שאמרתי.
סימונה שטיינמיץ: את קופצת משיקולים של בגיר לשיקולים של קטין.
סימונה שטיינמיץ: אני לא חושבת שמונחת פה איזושהי הצעת חוק או שמישהו העלה רעיון של איסור שתיית אלכוהול כאשר מדובר בבגירים.
ענת אסיף: זו המשמעות כאשר מדברים על להפוך את האלכוהול ללא חוקי.
סימונה שטיינמיץ: אף אחד לא רוצה לחזור לתקופה היובש.
ענת אסיף: בעיניי יש קפיצת מדרגה בין איסור מכירה לקטינים לבין לאסור על קטינים לשתות.
ענת אסיף: אני חושבת שנמצא על הפרק, ויכול להיות שזה יפותח יותר, זה יותר סמכויות משמעותיות של המשטרה, כמו למשל שאם רואים קטין שיכור או עם בקבוק משקה ביד, שתהיה סמכות למשטרה להחרים לו את המשקה או לעכב אותו עד שמתקשרים להורים שלו שיבואו לקחת אותו.
ענת אסיף: מחשבות כאלה הועלו על ידי המשטרה בעצמה ואנחנו חושבים על זה בתור איזשהם שכלולים לפקודות המשטרתיות.
ענת אסיף: עלה כאן הנושא של מסים ייעודיים או אגרות ייעודיות שיוטלו על המוכרים ויהיו לצורכי טיפול במכורים.
ענת אסיף: אני חושבת שזה כלי טוב, ואני יודעת שבארצות הברית זה כלי שימושי מאוד, אבל אני גם מכירה את המציאות שלנו שבה לרוב המדיניות של הממשלה היא להתנגד למסים ייעודיים, כי כמו שמסים ייעודיים לאלכוהול זה דבר מעולה, אז גם מסים ייעודיים לסמים זה מעולה וגם מסים ייעודיים לטיפול בנפגעות אונס או אגרות לשמירת ניקיון.
ענת אסיף: מהרבה כיוונים זה דבר מאוד חיובי, כאשר בשורה התחתונה אם זו תהיה השיטה אז לא יהיה איזשהו מאגר מסים כללי שלממשלה יש אפשרות לעשות בו סדרי עדיפויות.
ענת אסיף: אני אומרת את זה, כי אם תציעו הצעה כזאת תצפו לתגובה כזאת ממשרד האוצר או מהממשלה.
דובר: את בעצם אומרת שמי שאונס ישלם אגרה?
דובר: זה מגוחך.
ענת אסיף: יש הצעות כאלה שמי שמורשע בעבירת אונס הקנס שהוא משלם ילך למאגר ייעודי לטיפול בנפגעות אונס במקום שילך למאגר הכללי של המדינה.
ענת אסיף: אני אומרת את הדברים האלה כדי להציג לכם מה בדרך כלל העמדה של משרד האוצר בעניינים האלה.
ענת אסיף: במשרד האוצר לא אוהבים מסים ייעודיים או קנסות ייעודיים.
איוב קרא: אם נרצה לחייב בעל חנות לשלם אגרה על שיווק מוצרי אלכוהול, תהיה לאוצר בעיה לקבל את זה?
ענת אסיף: לא תהיה לו בעיה עם זה, אבל שזה יעבור להכנסות הכלליות של המדינה.
ענת אסיף: מניסיוני משרד האוצר מתנגד להצעות כאלה.
ענת אסיף: זה לא תחום ההתמחות שלי, אני רק מכינה אתכם לטענות נגדיות שעשויות לעלות להצעה כזאת.
ענת אסיף: אני כמובן לא פוסלת את האפשרות להציע הצעה כזאת.
ענת אסיף: מעבר לנושא של מסים ייעודיים, יש גם שיקולים לגבי העלאת מסים במדינה.
אורי אסטליין: כדאי להוסיף שבנושא הסמים יש את פקודת החילוט.
אורי אסטליין: ב-1992 התקבל חוק שאומר שאדם שהוכח שהוא עסק בסמים, כל רכושו ורכוש בני משפחתו עד גיל 18 מחולט לטובת הרשות למלחמה בסמים ומנוצל לאחר מכן לטיפול במכורים.
אורי אסטליין: כלומר, כבר מצאו את הדרך החוקית איך להוציא את הגזל מפיו של הגזלן.
אורי אסטליין: לכן אני טוען שאם אי פעם יעלה רעיון לחייב מי שיורשע במכירת אלכוהול שלא כדין, בהחלט אפשר לעשות משהו אקוויוולנטי לחוק החילוט.
ענת אסיף: אני אוסיף ואומר שבספירה המשפטית הישראלית הסדר החילוט בפקודת הסמים נחשב חריג.
ענת אסיף: אני לא אומרת שאי אפשר לשכפל אותו, אבל לא יהיה פשוט לשכפל אותו.
שמואל פרסבורגר: לא הצעתי שמי שעובר עבירה ישלם.
שמואל פרסבורגר: הצעתי שעל כל בקבוק ישלמו שלוש או חמש אגורות.
ענת אסיף: אני הלכתי על דוגמאות של עבירות, כי זה התחום שאני מתעסקת בו, אבל ממה שאני יודעת מדיניות הממשלה בעניין הזה נכונה גם לגבי אגרות שמטילים על המכירה.
ענת אסיף: יכול להיות שאני טועה ויש גם עוד שיקולים, כמו שהמדינה בתקופה מסוימת לא רוצה להעלות מסים.
ענת אסיף: צריך לזכור את כל השיקולים האלה ולא רק לחשוב שיש איזשהו פתרון קסם שאם היו עושים אותו היינו פותרים הכל.
ענת אסיף: עלה כאן הנושא של בדיקות לאלכוהול בדם – אני לא מדברת על בדיקות אגב נהיגה, שיש לגבי זה יוזמת חקיקה.
ענת אסיף: אם תרצו אני אוכל לעדכן אתכם לגבי זה.
ענת אסיף: לגבי ההצעה לבדוק כל נפגע מתאונת דרכים, אני רוצה להזכיר שהיום המשטרה מבקשת לעשות חיפוש בגופו של אדם שיש חשד לעבירה ואי אפשר על בסיס רנדומלי כללי לעשות בדיקות דם לאנשים, בוודאי לא כשהם מסרבים.
ענת אסיף: דרך אגב, גם כשיש חשד לעבירה ומקבלים אישור לעשות חיפוש פנימי, אם אדם מסרב לבדיקת דם, אי אפשר לעשות את זה.
ענת אסיף: אי אפשר בכוח לבוא לאדם ולעשות לו בדיקת דם.
ענת אסיף: אי אפשר לחייב כל נפגע תאונת דרכים בלי הסכמתו שייקחו ממנו דם בשביל סטטיסטיקות לגבי אלכוהוליזם או אפילו בשביל חשד ערטילאי לחלוטין.
ענת אסיף: ברגע שקם חשד לזה שהנהיגה או התאונה התבצעה תחת השפעת אלכוהול, יש סמכויות משטריות שהן לא מגיעות עד כדי לקחת דם בכוח, ואני חושבת שטוב שכך.
ענת אסיף: עלה הנושא של ועדה בינמשרדית או יוזמות של חינוך והסברה.
ענת אסיף: יש מה שנקרא ועדת אס"א – אלימות, סמים ואלכוהול.
ענת אסיף: זו יוזמה משותפת, שאני לא יודעת עליה הרבה פרטים, אבל מי שיכולה לעדכן את הוועדה בעניין הזה היא ד"ר סגן-ניצב סוזי בן-ברוך, ראש מדור נוער במשטרת ישראל, שנמצאת בוועדת ההיגוי של הפרוייקט הזה.
ענת אסיף: לפי מה שאני יודעת הם עושים כל מיני תוכניות משותפות עם בתי ספר ועם המשטרה בנושא של חינוך גם לגבי אלכוהול.
ברוך שלו: אומר לי נגמל:
ברוך שלו: הייתי נהג אוטובוס ואף אחד לא עלה על זה שאני מכור לאלכוהול והגעתי ביוזמתי להיגמל.
ברוך שלו: אני אומר לכם שאם האדם הזה לא היה מגיע מיוזמתו, עד היום הוא היה יושב על הגה של אוטובוס.
ברוך שלו: זה מקרה אחד, רנדומלי, אבל זאת תופעה.
ברוך שלו: האגודה למניעת אלכוהוליזם היא ספינת הדגל של הנושא הזה ובתוך הסערה היא כספינה שהולכת לטבוע.
ברוך שלו: מלבד המוסד ברמת-גן, ספינת הדגל הולכת לטבוע.
ברוך שלו: כנ"ל יש מוסד של עולים בפתח-תקוה ועל הרקע של נפילה בין הכיסאות, אני מבקש לעשות כל מאמץ כדי להציל את המוסדות האלה.
איוב קרא: אני מבקש לסכם את הדיון.
איוב קרא: הוועדה תערוך בקרוב סיור באגודה למניעת אלכוהוליזם, כדי לראות מקרוב את עבודת האגודה וכדי ללמוד מקרוב את הדברים שעלו כאן בישיבה ולחדד אותם.
איוב קרא: בעקבות הדיון היום אנחנו נוציא מכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה ונבקש להקים מחדש את הוועדה הבינמשרדית שעסקה באלכוהול.
איוב קרא: אני גם אדבר איתו באופן אישי.
איוב קרא: ועדה בינמשרדית היא מחויבת המציאות, גם לאור ההידרדרות של כל נושא האלכוהול.
איוב קרא: אני מתפלא שלא נותנים את הדעת על כך, זאת בניגוד למה שקורה בנושא הסמים, למרות שגם לגבי זה צריך הרבה דחיפה.
איוב קרא: דיברתי השבוע עם ראש הממשלה ועם שר האוצר על כך שלדעתי הסמים והאלכוהול הם אבן נגף מבחינה חברתית וכלכלית ואילו כל תשומת הלב הולכת לנושא הביטחוני והמדיני.
איוב קרא: אנשים לא מבינים שהנושא הזה יכול להכריע את החברה בישראל.
איוב קרא: דרך אגב, כשהייתי לא מזמן בצפון שמעתי שהחיזבאללה שם לו למטרה להחדיר כמה שיותר סמים למרכז הארץ ובישראל יש סלחנות ואין תגובה לכך, כי היא לא רוצה לחמם את הגזרה הצפונית.
איוב קרא: הם חושבים שאולי דרך הסמים הם יפגעו בחברה בישראל.
איוב קרא: אני מתכוון להגיש הצעת חוק להקמת רשות למלחמה באלכוהוליזם והוספת אחוז אחד למחיר האלכוהול לצורך אגרה.
איוב קרא: כלומר, הרשות הזאת תמומן באמצעות אחוז אחד שישולם בנוסף למחיר הרגיל שמשלמים עבור אלכוהול.
איוב קרא: הרשות הזאת צריכה להיות במימון הצרכן, כי המדינה לא יכולה לממן את זה.
איוב קרא: אם גובים אחוז אחד ממחיר האלכוהול ניתן לדעתי לממן פעילות רחבה מאוד בנושא.
איוב קרא: הצעתי הצעה דומה לגבי סיגריות ואני מתכוון להציע את זה גם בנושא האלכוהול.
איוב קרא: אני חושב שאחוז אחד זה לא דבר משמעותי לעומת העלויות שהמדינה צריכה להוציא בגלל נזקים שנגרמים כתוצאה משימוש באלכוהול.
איוב קרא: צריך למסד את הנושא הזה, כי הוא פרוץ, העסק מרוח ואף אחד לא יודע מימינו ומשמאלו.
איוב קרא: אני מאוד מוחה על כך שנציגי המשרד לביטחון פנים לא הגיעו לישיבה.
איוב קרא: אני בהחלט מבין מדוע הם לא טרחו להגיע, כי המשטרה בעצם לא מקדישה שום דבר למלחמה באלכוהוליזם ואין לה תשובות לזה.
איוב קרא: זה אבסורד, כי בעצם כל מי שנוהג שיכור או נמצא שיכור הוא סכנה לציבור, בדיוק כמו אדם מסומם.
איוב קרא: זה נכון שאנחנו מתייחסים בסלחנות לכאלה שצורכים אלכוהול לעומת כאלה שצורכים סמים, אבל הסכנה היא אותה סכנה.
איוב קרא: תארו לעצמכם חייל שיכור שמסתובב עם נשק.
אורי אסטליין: לפני שלושה חודשים היה מקרה שחייל רצח את המפקד שלו.
איוב קרא: הסלחנות של החברה כלפי שיכורים צריכה להיפסק.
איוב קרא: במסגרת הצעת החוק שאני אציע אני אבקש שתהיה אחריות גם על היושבים ליד הנהג במקרה של נהיגה תחת השפעת אלכוהול.
איוב קרא: אם זה שישב ליד הנהג והוא ידע שהוא שיכור או תחת השפעת אלכוהול, הענישה צריכה להיות גם כלפי אותו אחד שישב ליד הנהג.
איוב קרא: זה שיושב ליד הנהג צריך לומר לנהג שאם הוא תחת השפעה של אלכוהול שלא ינהג.
איוב קרא: אם לא נכניס אותו לקטיגוריה הזאת, לדעתי אנחנו מחטיאים את המטרה.
איוב קרא: אני גם אמשיך לגלגל את הצעת החוק שלי בקשר לביקורות פתע לנהגים, כדי לבדוק אם הם תחת השפעת אלכוהול.
איוב קרא: נאמר שבשנת 2001 היו 86,000 איש שמכורים לאלכוהול והם מהווים 3% מאזרחי ישראל בגילאי 12 עד 40.
איוב קרא: אני מעריך שהיום יש כ-100,000 איש בגילאי 12 עד 40 שמכורים לאלכוהול.
איוב קרא: אלה מספרים מדאיגים, זה אסון.
איוב קרא: הוועדה תפנה למשרד לביטחון פנים בבקשה לאכוף את החוק שאוסר למכור אלכוהול לקטינים.
איוב קרא: בזמן האחרון אני אפילו לא רואה את השילוט על כך בדוכנים.
ענת אסיף: השילוט מחויב רק בפאבים, בבתי קפה ובמסעדות.
ענת אסיף: אם גם בעלי מכולות שמים את השלט הזה, זה כנראה בגלל שהם חשבו בטעות שהם צריכים לשים שלט כזה.
איוב קרא: אם כך, במסגרת החוק שאני אציע אני אבקש להרחיב ולחייב לשים את השלט הזה בכל מקום מכירה.
איוב קרא: אני גם אציע להכריז על יום ללא אלכוהול, כפי שהציע מר ברוך שלו, שיצוין בכנסת ב-22 בינואר, שהוא יום המים הבינלאומי.
איוב קרא: במקום שישתו אלכוהול, ישתו מים.
איוב קרא: אני אפנה עוד היום ליושב-ראש הכנסת ואני אבקש ממנו לציין בכנסת יום ללא אלכוהול, נקווה שזה יהיה ב-22 בינואר.
איוב קרא: אנחנו גם נפנה למשרד התחבורה ונמליץ לו להוסיף במסגרת השיעורים שמלמדים תיאוריה גם שיעורים בנושא השפעת האלכוהול והסמים על הנהיגה.
איוב קרא: לדעתי צריך לחייב כל מי שרוצה רשיון נהיגה לשמוע לפחות שיעור או שניים בנושאים הללו.
אהובה שפיגלמן: הנושא הזה מטופל במסגרת החינוך התעבורתי.
איוב קרא: אני רוצה שזה יהיה במסגרת התיאוריה.
אהובה שפיגלמן: היום הנושא של התיאוריה הוא מאוד נזיל, הילדים לומדים את זה לבד.
אהובה שפיגלמן: שרת החינוך קיבלה החלטה שהחינוך התעבורתי יהיה נושא חובה בכל כיתות י"א.
אהובה שפיגלמן: בשנה שעברה הגענו ל-2,500 כיתות, לכ-50,000 תלמידים, ולימדנו חינוך תעבורתי במסגרת תוכנית של 26 שעות שנתיות, שעה בשבוע.
אהובה שפיגלמן: במסגרת החינוך התעבורתי יש גם התמודדות עם הנושא של סמים ואלכוהול.
אהובה שפיגלמן: השאיפה שלנו היא להגיע לכך שכל תלמיד בכיתה י"א במדינת ישראל ילמד את כל הנושא הזה, כאשר הנושא של האלכוהול מטופל במסגרתו.
סימונה שטיינמיץ: מה לגבי נערים שלא לומדים ויכולים לקבל רשיון נהיגה?
אהובה שפיגלמן: הנושא של התיאוריה עדיין לא ממוסד.
אהובה שפיגלמן: לימודי תיאוריה במשרד התחבורה לא ממוסדים.
אהובה שפיגלמן: אנחנו מתחילים עכשיו בכתיבה של ספר תיאוריה והפרקים שייכללו בספר יהוו את החומר שעליו ייבחנו התלמידים וזה יהיה תנאי לקבלת רשיון נהיגה.
אהובה שפיגלמן: נאמר לי שזה ייעשה בצורה של שאלות ותשובות ולכן אני חושבת שניתן במסגרת ספר התיאוריה להכניס גם שאלות בנושא האלכוהול.
איוב קרא: לא אכפת לי איפה ילמדו, העיקר שתהיה מודעות לעניין הזה.
איוב קרא: אני רוצה שבמסגרת השאלות במבחן יהיו גם שאלות בנושאים שקשורים לאלכוהול וסמים.
איוב קרא: במסגרת החוק שאני אגיש אני אבקש לתת סמכות למשטרת ישראל שבמידה וקטינים נתפסים עם אלכוהול או אמצעי עישון וכד' להודיע להורים.
אורי אסטליין: זה רק אם עוצרים קטין.
ענת אסיף: בגלל המצב החוקי היום צריך להבחין בין סמים לאלכוהול.
ענת אסיף: אני חושבת שלגבי אלכוהול אפשר לחשוב על סמכות עיכוב, שמוגבלת בזמן, לא סמכות מעצר, כדי להתקשר להורים.
ענת אסיף: אני חושבת שבשביל זה צריך שהשוטר השתכנע שהקטין שיכור ולא סתם שהוא מחזיק בקבוק.
איוב קרא: לגבי סמים יש לשוטרים סמכות עיכוב.
ענת אסיף: בסמים זה יותר קל, כי אסור להחזיק סמים.
ענת אסיף: אני חושבת שלגבי אלכוהול הסמכות הזאת צריכה להיות כשהשוטר חושב שהקטין שיכור, לא סתם שהוא מחזיק את הבקבוק, כי אז בעצם בעקיפין אנחנו אומרים שאסור לשתות.
ענת אסיף: אם זה הכיוון שלך אז אולי צריך לומר את זה בריש גלי .
איוב קרא: אני מתכוון לקטין שנמצא תחת השפעת אלכוהול.
ענת אסיף: אני לא פוסלת את זה.
איוב קרא: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
איוב קרא: - - - - - - -
איוב קרא: אנחנו מתחילים את הדיון.
איוב קרא: חלק מהמוזמנים עוד לא הגיעו, אבל אני חושב שמי שהגיע די מעורה בנושא של היום.
איוב קרא: מדובר בהברחת סמים מגבול מצרים, מהדרום, לתחום מדינת ישראל.
איוב קרא: נושא כאוב שבזמן האחרון עולה לכותרות.
איוב קרא: אנחנו עדים למצב שההברחות הללו פוגעות בחברה הישראלית ואף יש פגיעה בביטחון ישראל.
איוב קרא: אני יודע שבשבוע שעבר הרשות למלחמה בסמים, יחד עם משטרת מחוז הדרום ומשמר הגבול, עשו סיור בגבול הדרום והיו תוצאות, לדעתי, שמאד חשוב לדבר עליהן בישיבה של היום.
איוב קרא: ההשלכות של ההברחות הללו גם מביאות עלינו אסון מבחינה ביטחונית, לכן חשבתי לנכון להעלות את הנושא הזה בוועדה ולנסות להביא את כל הסיטואציה הזאת לידיעת הציבור.
איוב קרא: חשוב לנו מאד להילחם בתופעות הללו.
איוב קרא: הייתי רוצה לשמוע את מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים, שיעביר לנו את הרשמים שלו בפגישה עם משמר הגבול בשבוע שעבר וסביב זה יתקיים הדיון.
חיים מסינג: תודה רבה, אני מברך על הדיון הזה ואני ממש מודה לך שהאצת במהירות האופיינית לך לקיים את הדיון הזה בזמן הרלוונטי הזה.
חיים מסינג: גבול ישראל-מצרים, בערך 320 ק"מ, נקרא גבול של שלום.
חיים מסינג: הוא גבול פרוץ לחלוטין וצריך לומר את האמת: יש פה איזשהו אבסורד.
חיים מסינג: מצד אחד אנחנו משקיעים הון עתק, כל גופי המדינה, במלחמה בנגע הסמים, מצד שני אנחנו כאילו נותנים פתח או פרצה לגנב על מנת להכניס סמים לישראל.
חיים מסינג: הייתי אומר בצורה ציורית: לו היינו חוסמים את גבול מצרים לכניסה של סמים, לעניות דעתנו היצע הסמים במדינת ישראל היה מצטמצם בצורה קיצונית.
חיים מסינג: לכן לא ברור איך הגענו למצב שהגבול הזה הפך להיות מוקד הברחת הסמים הגדול ביותר במדינת ישראל.
חיים מסינג: אני רוצה להקדים ולומר, שמאז שנכנס משמר הגבול והתחלף האיוש בפיקוד דרום – אני לא רוצה להיכנס לנושא הזה כי הוא יותר אישי – העבודה שנעשית שם היום היא לאין ערוך טובה יותר ואפקטיבית יותר מאשר נעשה בעבר.
חיים מסינג: למרות זאת, כמות הסמים שנתפסת היא עדיין נמוכה ביותר.
חיים מסינג: מה שקורה בפועל, צריכים להבין: 320 ק"מ, מצד שני של הגבול יש שוטרים מצריים שאין להם שום אינטרס לחסום אף אחד שעובר שם, אף מבריח.
חיים מסינג: נהפוך הוא – חלקם, לעניות דעתנו, גם משוחד בדולרים בודדים כדי לאפשר את הכניסה של הסמים ומה שחמור בעיני הוא, שאני חושש מאד שעם הסמים האלה יוברחו בעתיד הלא רחוק גם אמצעי לחימה ואמצעי טרור אחרים.
חיים מסינג: נכון להיום, דרך הגבול הזה מוברחים סמים, עובדים זרים ונשים שלא באות לישראל מטעמי ציונות.
חיים מסינג: אנחנו החלטנו, בסיום הביקור, יחד עם אלוף פיקוד דרום ומפקד משמר הגבול, להקים איזושהי ועדה, קבוצה, שתדון בנושא הזה ותציג איזושהי תוכנית, אפילו ברמה רב-שנתית, איך אפשר לצמצם את ההברחות מהגבול הזה.
חיים מסינג: יושב פה נציג משמר הגבול באזור הזה של רמון, שהוא אמון על העבודה הזאת והוא יכול לספר מהו היקף הבעיה, אבל צריך להבין דבר אחד: אם זה לא יעלה ברמה לאומית עד לרמת ממשלה, לעניות דעתי זה ימשיך להיות כמו שהיה עד היום.
חיים מסינג: אני גם כתבתי מכתב לשר הביטחון בנושא הזה והעברתי ליושב ראש הוועדה העתק.
חיים מסינג: אני חושב שזה צריך להגיע לרמות הכי גבוהות כדי לטפל בהיצע, מכיוון שללא טיפול בהיצע הטיפול בנגע הסמים בתוך המדינה ילך ויהיה יותר קשה ופחות אפשרי.
איוב קרא: אני רוצה להזכיר לכולם – לפני שמפקד משמר הגבול באזור יקבל רשות דיבור – שהיה לנו ביקור גם בגבול הצפון, והתברר לנו שבעצם הסמים משפיעים גם על חיילי וקציני צה"ל.
איוב קרא: עשרה אזרחים ישראלים נעצרו בשנת 2002 על שיתוף פעולה עם החיזבאללה, העבירו לו מידע ותמורת זאת היו בלדרים להעברת סמים למרכז הארץ.
איוב קרא: השיא היה העברה לחיזבאללה טלפון סלולארי שנמצא על גופתו של המפגע באזור קיבוץ מצובה.
איוב קרא: המשמעות היא שדרך הסמים מצליחים לקבל מידע על צה"ל, על אלוף פיקוד הצפון ועל גורמים ביטחוניים חשובים בישראל.
איוב קרא: המשמעות היא גם שמנסים להכריע אותנו דרך הסמים בתוך מדינת ישראל.
איוב קרא: אני מזמין את מפקד משמר הגבול בדרום לתת לנו סקירה על הסוגיה, בדרום.
רוני אוחנה: בוקר טוב.
רוני אוחנה: למעשה מג"ב קיבל במהלך חודש מרץ 2003 את האחריות לגבול ישראל-מצרים, ציין את זה המנכ"ל.
רוני אוחנה: אנחנו מדברים על גבול של 320 ק"מ ללא גדר, כאשר האינדיקציה היחידה למעברי הגבול, הברחות הגבול שמתבצעות, היא על ידי הגששים בלבד.
רוני אוחנה: זה למעשה הסנסור היחיד.
רוני אוחנה: מספר הנחות היסוד שאנחנו מדברים עליהן בשלב זה: ראשית, הקמת מנהלת ההגירה – למעשה, סגירת מעברי הגבול האוויריים, הימיים והיבשתיים לתוך מדינת ישראל – דחקה את כל הברחות הגבול לגבול ישראל-מצרים.
רוני אוחנה: סוגיה נוספת זה הנושא של ההסכמה שבשתיקה, שקיימת לפחות מהצד המצרי.
רוני אוחנה: אנחנו לא נתקלים במצב של נחישות שקיימת מהצד המצרי להילחם כאן בתופעה.
רוני אוחנה: המגמה היא, בכל אופן, להקים במהלך חודש דצמבר פרויקט שנקרא "חולות נודדים".
רוני אוחנה: המטרה שלו היא לחסום, באמצעות מערכת טכנולוגית, את הכניסה או הברחת הגבול מתחומי מצרים לתוך מדינת ישראל.
רוני אוחנה: החשש הוא, בשלב זה, שהפלטפורמה הפלילית תשמש להברחות גבול לטובת הפח"ע.
רוני אוחנה: נתקלנו בשנת 2002 בשבעה אירועי פח"ע, כאשר האחרון מביניהם היה במהלך חודש ינואר השנה ובמהלכו נהרג חייל צה"ל מיכאל קזאקוף.
רוני אוחנה: המטרה הייתה, עובדתית, לחטוף חיילי צה"ל דוגמת אירוע שבצפון, יחד עם החיזבאללה, העברתו לגבול מצרים, ומשם לנהל משא ומתן על שחרור עצורים בתוך מדינת ישראל.
רוני אוחנה: מספר נתונים: 2001 – צה"ל עמד סביב ה-5% תפיסות.
רוני אוחנה: 2002 – אנחנו מדברים על 10% תפיסות, בשנת 2003, מאז קבלת האחריות כלפי מג"ב, אנחנו מדברים על זינוק בלמעלה מ-50% בהיקף התפיסות בגבול ישראל - מצרים, כאשר המשימה שמגב רמון קיבל אותה היא, ראשית, הנושא של השמדת הפח"ע, ורק לאחר מכן, המאמץ המשני, זה ההתמודדות עם והלחימה בהברחות הגבול וההסתננויות לתוך מדינת ישראל.
רוני אוחנה: לימיננו נמצאת כאן מצגת שמציגה את הפערים בשנת 2000-2003, כאשר אנחנו מדברים על ירידה – מאז קבלת האחריות – של 31% בהיקף האירועים ובלמעלה מחמישים אחוז בהיקף התפיסות על ידי לוחמי משמר הגבול בצה"ל, שפועלים כאן בגזרה.
רוני אוחנה: היעד של השר לביטחון פנים לשנת 2003-2004 היה 25% בניסיון לצמצם את היקף התופעה ולשמחתנו, נכון להיום, אנחנו עומדים בלמעלה מ-50% מהיקף ההברחות.
רוני אוחנה: תופעה שבחנו אותה משנת 1998 עד 2003 – ניתן לראות שבשנת 1998, כאשר פעלו חיילי צה"ל, אנחנו מדברים על תפיסה של כ-500 ק"ג סמים, בשנת 2000 על כטון וחצי, ב-2001 ו-2002 – כחמישה טון ועם קבלת האחריות, למעשה זינקנו ללמעלה מתשעה טון מריחואנה שנתפסו בקו הגבול.
רוני אוחנה: למעשה הנתונים שלנו זהים לנתונים שנמצאים בידי משטרת ישראל, אחד לאחד.
רוני אוחנה: מאז קבלת האחריות, מעבר לתפוקות המבצעיות ולתפיסות הסם, המבריחים המצריים, נערות הליווי והעובדים הזרים שנתפסים – ונתפסים די הרבה – ניתן להבחין בנתון מאד מעניין.
רוני אוחנה: זה הנושא של המעצר של המבריחים הישראליים.
רוני אוחנה: תקדימית, בעשרים השנה האחרונות, לא נתפסו מבריחים ישראליים - שרובם ככולם תושבי הנגב - שעוסקים בסחר וייבוא נשים, סחר וייבוא סמים בגבול ישראל-מצרים.
רוני אוחנה: ניתן להסביר את זה.
רוני אוחנה: עובדתית, כל מעצר של כל מבריח ישראלי, מבחינתנו – גדיעת קו הברחות שמתבצע לאורך כל קו הגבול.
רוני אוחנה: מעבר לנושא של תפיסות הסם, יש תופעה מעניינת שאנחנו נתקלים בה – נושא של כלי רכב שעוסקים בשינוע, שמרביתם ככולם מוברחים, נגנבים, מאזור המעטפת של העיר באר שבע.
רוני אוחנה: כמו-כן יש למעלה מ-11 טון טבק שמוברח לתוך מדינת ישראל דרך קו הגבול הזה, שאותו אנחנו מזהים.
רוני אוחנה: לצערנו, חוסר הנוכחות או הדלילות של פעילות כוחותינו, אם זה משטרת ישראל או צה"ל, מובילים למצב של אקס-טריטוריה, של חוסר נוכחות של כוחות שלטון, שלמעשה מממשים את הריבונות שלנו כאן, במקרה הזה.
רוני אוחנה: לכן, אחד מהיעדים זה מתן מענה ואבטחה לפעילות של משטרת ישראל שמתבצעת לאורך כל קו הגבול.
רוני אוחנה: אני נדרשתי לענות, למעשה, לשתי סוגיות.
רוני אוחנה: האחת, לגבי נוהל מעצר מבריחי סמים, כאשר הנוהל הזה מתייחס, אגב, לכל מי שעוסק בסחר וייבוא סמים או נערות ליווי ו/או פועלים זרים מקו הגבול.
רוני אוחנה: פתרון אחד, זה נושא של הכלת השטח בכוחות סגירה ויש לנו קשת ארוכה של כוחות שפועלים, החל מכוחות סגירה, יירוט ותצפיות, כאשר גם כאן הצלחנו להביא יחד אתנו יתרונות מאד משמעותיים.
רוני אוחנה: כלומר: אם חיילי צה"ל, בעבר, זיהו מבריח ישראלי שפועל לאורך קו הגבול, לא הייתה להם למעשה סמכות לעצור אותו, לבדוק, לבצע חיפוש בכליו, כי הסמכות אינה מוקנית להם במקרה הזה.
רוני אוחנה: עם כניסת לוחמי מג"ב, היותם שוטרים מקנה להם את הסמכות החוקית על מנת לבצע את זה, גם במהלך המרדפים וגם במהלך הצבת המחסומים ומחסומי הפתע וכן בשגרה שמתבצעת הלכה למעשה.
רוני אוחנה: פתרון שני, עלייה ברמה הטכנולוגית ושילוב של כוחות נוספים שפועלים כאן בתוך המרחב, החל ממסוקים צה"ליים ומשטרתיים, רתימת כלל הגופים של משטרת ישראל – היחידה האווירית, אתגר, מנהלת ההגירה – שכולם למעשה מהווים מכפלת כוח, מבחינתנו כאן, בתוך תא השטח שהם פועלים בתוכו.
רוני אוחנה: ביניהם יש רכב, מכשיר קשר ומודיעין שמופעל ויחד אתו אנחנו מהווים מעין קורת גג שבאמצעותה אנחנו מצליחים לשדרג למעשה את התפיסות.