GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית לוי: מאות בני נוער צעירים, תיכוניסטים ברובם ואולי גם חיילים, יוצאים בקבוצות גדולות מהמועדונים כשהם מתנדנדים על המדרכות, ולאחר שהם מבזבזים את כל דמי הכיס שלהם בקניית אלכוהול וסמים, הם צריכים לחזור לבתיהם במונית לפנות בוקר ואז הם ניגשים אל עוברים ושבים ופשוט מקבצים נדבות בלי שום בושה, שקל ועוד שקל.
נורית לוי: לבנות שביניהם יש שיטות שהן יותר מפחידות, הבנות סיפרו לי שכדי לקבל נסיעה חינם במונית, יש נהגים המסתפקים בנשיקה צרפתית ולא יותר.
חנן פרנק: מה שאני מציע, זה לחשוב גם כן על מודל כזה במדינת ישראל, שלדוגמא סמים שהם פחות מסוכנים, שיהיו תחת פיקוח במקום שייסחרו בשוק השחור, וזה בעצם "לדפוק את השוק השחור" ע"י זה שלוקחים את הקליינטים הכבדים ביותר.
חנן פרנק: זאת אומרת חשיבה שהיא דיפרנציאלית בין הסמים, לא מכיוון שאני בעד סמים אלא כדי להוריד את בעיית הסמים.
אריאל קשת: לפני 30 שנה, אני נסעתי לארה"ב והייתי המום לנוכח תופעה שסטודנטים לא היו מסוגלים ליצור קשר עם בנות המין השני, אלא אם כן הם היו שיכורים.
אריאל קשת: תופעה נוספת, אלה שהגיעו שנה ראשונה לאוניברסיטה מהפרברים, היה להם איזשהו טקס התבגרות שכלל השתכרות שזה דומה למה שקורה היום אצלנו בארץ.
אריאל קשת: וב- 25 שנה שאני בארץ, הייתי עד לשיווק אגרסיבי של אלכוהול שאתמול בערב הייתי פשוט עד לו.
אריאל קשת: בין השאר, אני אחראי על פרוייקט של "אחראים חברתיים" שהם אמורים לזרז את ההסתגלות ללימודים וללחץ של הטכניון.
אריאל קשת: אחראי חברתי, שאני כל הזמן מעודד אותם ליצור אצל סטודנטים אורח חיים מאוזן, פעילות גופנית וכפי שאתם יודעים פעילות גופנית משחררת סם טבעי שנקרא "אנדופין" שמאזן את כל הסמים האחרים, אפרופו מניעה.
אריאל קשת: מה שהוא עשה, הוא סחב איתו 15 חבר'ה מהביתן שלו מתוך 90, לפאב החדש שנפתח בבית הסטודנט ובפאב הזה הוא דאג לכך שכולם ישתכרו.
אריאל קשת: מה שאני מנסה לומר, אצלנו בטכניון פנה אלינו לפני שנה יו"ר נציג אגודת הסטודנטים, וזאת יוזמה מבורכת אבל בכיוון מאוד פשוט.
אריאל קשת: רכזי סמים, הם סטודנטים הנמצאים תחת לחץ של לימודים, הם באים והולכים אין המשכיות ואין הפקת לקחים.
אריאל קשת: דובר פה קודם על מדיניות, בכל גוף אקדמי יש דיקן סטודנטים וכל דיקן סטודנטים צריך להיות אחראי על הנושא הזה ולא אגודת הסטודנטים, עם כל הכבוד לכל הדברים המבורכים שהם עושים, זאת אם אנחנו רוצים מדיניות המשכיות והפקת לקחים.
אריאל קשת: יש היום בארץ תופעה, שדרך אגב אגודות הסטודנטים משתפות שם פעולה אבל זה בגלל מדיניות על, בעלי מועדונים באים לנציגי אגודות הסטודנטים ואומרים 'תעשו אצלנו מסיבה חינם וניתן לכם אלכוהול בחצי מחיר'.
אריאל קשת: יש לנו את צוהרי יום ד', מכיוון שקוצצו התקציבים אז מה שיש עכשיו בצוהרי יום ד' זה בירה בחינם או בחצי מחיר, בטכניון במרכז הקמפוס.
אריאל קשת: מה שאני מנסה לומר, צריך לנטרל את הגל השיווקי הזה שמכניס הרבה כספים לקבוצה קטנה של אנשים, וגורם נזקים לאומיים.
אריאל קשת: לנוכח הקיצוצים התקציביים, אם היו מוזרמים כספים אם זה לפעילויות הסברה, ולפעילויות כמו: עידוד סטודנטים לפעילות גופנית, פיתוח מערכות חברתיות.
אריאל קשת: בצורה כזאת מייצרים איזושהי אלטרנטיבה שהיתה מנטרלת את הצורך בסמים.
אריאל קשת: סטודנט היום, ואני חושב שזה ברוב האוניברסיטאות, אם הוא רוצה לבלות אז מה שמציעים לו זה פרסומות לאלכוהול ובדרך כלל מה שמתלווה לכך אלה סמים כאלה ואחרים.
שגיב אסולין: אני חושב שמטרת הביקורת של הרשות באוניברסיטאות, היא בעצם קודם כל לבוא ולשפר, ועובדה שבשנה האחרונה אמרו 'אצלנו אין בעיה כזאת ולא קיים כזה דבר', וגם התייחסות לגבי מה עושים מעכשיו והלאה.
שגיב אסולין: אני חושב שאי אפשר לנתק את הבעיה הזאת, כי זה חלק מאיזו תופעה מערבית כללית שישראל משתתפת בה, ובתקופה הזאת אני לא צופה שישתנה מתי שהוא הייחוס המערבי שלנו.
שגיב אסולין: אני חושב שאם אנחנו נסתכל על אותם סטודנטים, הם לא רק סטודנטים אלא מיד שהם מסיימים את הלימודים, אותו דפוס פעולה ממשיך והתופעה הזאת היא תופעה ידועה ומוכרת, ולא רק בקרב הסטודנטים.
שגיב אסולין: אין ספק שתקופת הלימודים, היא התקופה שבה האדם מגיע לאחוזים יותר גבוהים ושם יש איזושהי אוירה של מתירנות, ושל 'עכשיו זה הזמן לעשות זאת אחרת אנחנו נכנסים לחיים האמיתיים'.
שגיב אסולין: דרך אגב, לפני שהתמניתי ליו"ר התאחדות הסטודנטים הייתי יו"ר אגודת הסטודנטים באונ' בן-גוריון, כך שהנתונים האלה הם נתונים המשקפים את המציאות, ולצערי אין היום יותר מידי פעולות מניעה או איזושהי הסברה למרות שאני לא חושב שהבעיה ההסברתית היא הבעיה האמיתית.
שגיב אסולין: כפי שראינו קודם, כאשר שואלים את הסטודנטים 'האם זה יכול לגרום לך נזק?
שגיב אסולין: ' 50% אומרים שזה יגרום נזק, זאת אומרת שיש מודעות וזה לא משהו שהם אומרים 'אנחנו לא יודעים'.
שגיב אסולין: השאלה היא, איזה סוג של הסברה צריך.
שגיב אסולין: אני חושב שיש כאן איזשהו כישלון מערכתי כללי, שמתחיל עוד מתקופת בתי הספר דרך הצבא וזה מתבטא באוניברסיטאות ובמכללות.
שגיב אסולין: אני חושב שהתאחדות הסטודנטים, שבה חברות כלל האוניברסיטאות ורוב המכללות בישראל, היא הגוף היחיד בעצם שיכול לבוא בשיתוף פעולה כללי עם הרשות, כדי להוריד את הנגע.
שגיב אסולין: אם אנחנו הולכים על איזושהי מדיניות כללית, ואני דיברתי עם המנכ"ל כדי ליצור איזושהי דרך של שיתוף פעולה, ואני מסכים גם עם הנקודה שהכתובת בתוך האוניברסיטה פרט לאגודות הסטודנטים כי היא חייבת להיות דיקנט הסטודנטים, זה איזשהו גורם קבוע כי בסופו של דבר דיקנט הסטודנטים עושה את זה ביחד עם אגודת הסטודנטים.
שגיב אסולין: אני חושב שצריך להיות פה איזשהו מודל של שיתוף פעולה שמי שמביא את הגורם שיעשה את התפקיד בתוך אגודות הסטודנטים השונות, זה ייעשה דרך הדיקנט.
איוב קרא: המטרה היא לתת יותר סמכות לראשי האוניברסיטאות.
יוסי ינאי: אני קצת מרגיש לא נוח עם כל הפגישה פה, לא מזמן אמר אדם חכם ממני על מדינה שבה יש חזות ומהות, ואנחנו יושבים פה בעקבות מאמר שהתפרסם בעיתון ואם המחקר המכובד הזה לא היה מגיע לעיתונות, אולי לא היינו יושבים פה.
יוסי ינאי: אנחנו אולי צריכים פה לחשוב על יצירת כלים, שזו אולי ועדה מכובדת של מומחים שתשב באופן כללי בישראל ותשאל מה מדינת ישראל צריכה לעשות בנושא הסמים?
יוסי ינאי: מהי הרשות למלחמה בסמים?
יוסי ינאי: שכאשר היא נוסדה בשנת 1988, הייתי שם בפתיחה עם אליקים רובינשטיין, אבל מאז היא השתנתה לחלוטין ושינתה את כל הפונקציה.
יוסי ינאי: איך היא הצליחה להיראות, איך כל הכלים צריכים להשתלב בזה.
יעקב אדרי: מאוד מפריע לי ששמעתי מכל הגופים האקדמיים שפה, מה תעשה או אמורה לעשות הרשות למלחמה בסמים.
יעקב אדרי: אני מצפה שגם הטכניון גם האוניברסיטאות וגם המכללות, יראו בזה כחלק מהבעיות שלהם וגם הם צריכים לתת חלק מהפתרון ולא לחכות שהרשות תיתן אדם בחצי משרה לצורך העניין.
יעקב אדרי: אני חושב שזה חלק מהמוסד האקדמי, עם כל המשתמע מכך.
יעקב אדרי: דבר נוסף, כל הסטודנטים שצורכים סמים קונים זאת מסוחרים.
יעקב אדרי: האם במשטרה יש תלונות מהאוניברסיטאות, אם זה הדיקן או הרקטור או אפילו הקב"ט, על סוחרי סמים שמסתובבים ומוכרים את "מרכולתם" חופשי לסטודנטים?
יעקב אדרי: כי אם יש מקרים כאלה בהיקפים כאלה, הסוחרים היו צריכים להיות בסביבה.
יעקב אדרי: או שאולי רואים את הדבר ומתעלמים ממנו.
חיים אליהו: היום יש חלק שמתחרטים על המדיניות של שנות ה- 60 וה- 70, שאז זה היה נכון וזה לא נכון להיום, ויש חלק שמסכימים שהמדיניות הזאת נכונה, כל נושא ה- "קופי שופס".
חיים אליהו: אבל עם הזמן, הם מתחילים לצמצם את החופש שיש שם לקופי-שופס, בהגבלה של הכמויות בהגבלה של גילאים ובצמצום הקופי-שופס בעצמם.
חיים אליהו: קשה להם מאוד לסגת אחורה, כי כפי שאתם יודעים אירופה היום היא מדינה אחת.
חיים אליהו: היום יש את ועדות האו"ם שמפקחות על הנושא, ומדינות שכנות שלא רואות בזה מדיניות נכונה, כמו גרמניה ובלגיה, ועם הזמן גם ההולנדים מתחילים לחשוב שנית אם המדיניות שלהם היא נכונה או לא.
חיים אליהו: קשה להם מאוד לשנות זאת, בגלל ההרכב הפוליטי והפרלמנטרי שקיים שם.
חיים אליהו: הרובד של המשתמשים והמחזיקים הוא הרובד של הביקוש, והרובד השני של ההיצע שאנחנו מתעסקים איתו בכל המקומות הנמצאים על הגלובוס, ביחד עם הנציגים שלנו שיושבים במקומות מסויימים שבהם מייצרים את הסמים האלה, כדי לאכוף.
חיים אליהו: משטרת ישראל נותנת כמובן עדיפות למקומות מסויימים, שבהם התופעה הזאת באמת חריגה.
חיים אליהו: לדוגמא מקומות כמו רמלה לוד וחדרה, שבהם זה באמת משפיע, אנחנו נותנים למקומות האלה עדיפות.
חיים אליהו: כפי שאמרתי קודם, נושא האכיפה מכסה את כל הרמות בעבירות הסמים.
חיים אליהו: וההתייחסות שלנו, כפי שאתם יודעים משטרת ישראל עוסקת גם בנושאים אחרים וזה באחריות אחרת, עם כל המשאבים סל המשאבים והיכולות הקיימים, אנחנו כן עושים כדי להילחם בתופעה בכל הרבדים.
חיים אליהו: ואם לדוגמא אקח מדינות אחרות, מה הן עושות לעומת משטרת ישראל, אני יכול לומר מניסיוני שאנחנו עושים הרבה יותר.
חיים אליהו: אם היו לנו יותר משאבים, היינו יכולים להתמודד עם הנגע הזה ביתר שאת.
חיים אליהו: דבר שני, נכון שמשטרת ישראל לא מבחינה בין האוכלוסיות השונות בטיפול בנגע הסמים, אלא היא עושה זאת ייחודית על פי משאבים וחלוקה למקטע בני הנוער.
חיים אליהו: כל הדוברים כאן ציינו קודם את בני הנוער, ואנחנו יכולים לומר שמבחינת הנתונים יש לנו עלייה של 12.1% בפתיחת תיקים בגין עבירות של שימוש סחר והחזקת סמים בקרב בני נוער.
חיים אליהו: כלומר אם אנחנו יוצאים מתוך הנחה, אני חושב שבחינת בני הנוער אם הם הבסיס להמשך ,שכפי שאמרנו יותר מאוחר זה מתפשט גם לצבא ובאוניברסיטה, ויש טפול משטרתי מקיף בנושא הזה.
רענן כספי: אנחנו צועקים משנת 1994 שזה לא אפקטיבי ושהמדיניות צריכה להשתנות וצריכים להפסיק להפליל את האנשים האלה מפני שהאנשים האלה לא מבינים איך זה יתכן ששני הסמים החוקיים, האלכוהול והטבק, ביחד הורגים 90% מכל הסמים אם זה החוקיים והלא חוקיים, ואף אחד לא מת מקנביס עד היום ודווקא אותם מכניסים לכלא, פותחים להם תיק פלילי והורסים את הסיכויים שלהם לגבי העתיד שלהם.
רענן כספי: מה שאני מציע דבר שקורה בהרבה מדינות בעולם, כמו בשוויץ קנדה לוקסמבורג בלגיה וספרד, שמפסיקים להעניש צרכני קנביס.
רענן כספי: וזאת לאחר שישבו ועדות ממשלתיות וראו שהמדיניות פוגעת יותר מהשימוש בקנביס עצמו.
דוד קמינסקי: אני אמנם נציג משרד הבריאות, אבל אני רופא שמטפל בנפגעי סמים ואני טיפלתי כבר באלפים.
דוד קמינסקי: אין נרקומן שמשתמש בחומר מסויים שנים רבות, הם משתמשים בכל החומרים הנמצאים בשוק ואנשי המשטרה מכירים את זה.
דוד קמינסקי: כל נרקומן שאני טיפלתי בו, הוא עובר בכל מעגל הסמים.
דוד קמינסקי: אפשר לחלק את הסמים רק לסמים חוקיים ולסמים בלתי חוקיים, כאשר בין הסמים החוקיים אפשר למצוא את האלכוהול.
דוד קמינסקי: כפי שאמרתי, הסמים נחלקים לסמים חוקיים וסמים בלתי חוקיים.
דוד קמינסקי: כאשר נרקומן משתחרר על תנאי מבית משפט, יש מי ששומר עליו וזה קצין המבחן שעושה לו את כל הבדיקות כדי לברר באם הוא משתמש או לא משתמש בסמים.
דוד קמינסקי: ואז הנרקומן עובר לשימוש בסם חוקי, כמו אלכוהול, כדי להוכיח שהוא אכן לא משתמש בסמים בלתי חוקיים.
דוד קמינסקי: אבל מאחר ולא מקפידים על הבדיקות האלה, הם עוברים כל הזמן מסם אחד לסם אחר.
דוד קמינסקי: אם יש בשוק מספיק הרואין אז הם משתמשים בהרואין אם אין מספיק אז הם מתחילים להשתמש במריחואנה או חשיש או אקסטזי.
דוד קמינסקי: רוב הנרקומנים, אינם משתמשים רק בסוג אחד של סם אלא בסמים שונים.
רומן ברונפמן: אני גם שומע "צלילים חדשים" בין השורות, וזה נכון שבמצגת ראינו את "הקשים", וראינו גם מהי הגדרת הסם 'הקשה'.
רומן ברונפמן: חיים מסינג אמר, מה שאנחנו מנסים להבהיר זה "מזעור הנזקים", ולעומת זאת חיים אליהו דיבר על "הסברה חכמה".
רומן ברונפמן: כשהוא דיבר על "הסברה חכמה", אני לתומי חשבתי שזו תהיה הסברה דיפרנציאלית שמסבירה לא בהכרח על סמים קלים או סמים קשים, שזו גם סוגייה שצריכים לדון בה, אבל לא לדבר על הקורידור הזה כי הוא לא נכון.
רומן ברונפמן: לו הקורידור היה המציאות, אנחנו לא היינו עם 30,000 משתמשים אלא עם 3 מיליון משתמשים.
רומן ברונפמן: לכן אם אתם רוצים למכור "לוקשים" לכל האוכלוסייה הישראלית, היא תפסיק להאמין לכם באיזשהו שלב.
רשף חן: העובדה ש- 30% מהנשאלים אמרו שהם מעשנים או עישנו אי פעם סמים קלים, לא הפתיעה אותי ולא היתה צריכה להפתיע פה אף אחד.
רשף חן: מי שהדבר הפתיע אותו, צריך לתת לעצמו דין וחשבון על מידת הכשל שלו עם המציאות.
רשף חן: הציבור הצעיר במדינת ישראל, מעשן סיגריות שותה בירה שותה אלכוהול וצורך סמים קלים.
רשף חן: הרוב המכריע של האנשים האלה, לא ממשיכים הלאה לכיוון הסמים הקשים וכשהאנשים האלה מתבגרים אז או שהם מפחיתים מאוד את הכמויות של כל הדברים האלה או שהם מפסיקים אותם בכלל.
רשף חן: רק הסיגריות זה עניין שממשיכים איתו.
רשף חן: ומהו הנזק שאנחנו עושים?
רשף חן: אדם צעיר, אם זה נער חייל או סטודנט, יכול לשתות בקבוק שלם של וודקה וזה דבר שגורם לנזק בריאותי לאין ערוך ובעל השפעה פסיכוטית הרבה יותר מאשר עישון סיגריות וחשיש, ואתה יכול למות מזה.
רשף חן: אבל לא הוא ולא אף אחד מסביבו אומר "השלב הבא זה הרואין", ולכן השלב הבא הוא לא הרואין.
רשף חן: אותו בחור, יקום עם "הנג אובר" יקיא את נשמתו ובזה יסתיים העניין.
רשף חן: אנחנו צריכים לשים את עצמנו במצב האבסורדי, שבו את כל הדברים המאוד חשובים שאנחנו אומרים לצעירים לגבי אלכוהול, אנחנו לא יכולים להגיד להם לגבי חשיש, מפני שאסור לדבר על חשיש כי זה "סוף העולם".
רשף חן: אז אני לא יכול לבוא למישהו צעיר ולומר "אם עישנת חשיש, אל תנהג", מפני שאסור לי לדבר איתו כלל על הנושא הזה.
חנה דולב: בכל מה שמישהו אמר יש לחשוב איפה הוא הגבול.
חנה דולב: היום זה יהיה "רק" החשיש בסדר, ואח"כ גם האקסטזי יהיה בסדר ואיפה הוא הגבול?
חנה דולב: דרך אגב, "הקורידור" שהוזכר כאן או פרוזדור, הוא בעצם פותח דלתות.
חנה דולב: אתה לא תמיד צריך לפתוח את אותה דלת, אתה הולך בו פעם תפתח ופעם לא ותלוי לאן.
חנה דולב: לכל אחד מאיתנו, אם זה יהיה הילד שלו או האחיין שלו או מישהו שהוא מכיר, זה יהיה 100%.
חנה דולב: אל תגידו לי שרובם לא קורה כלום והם לא נפגעים, כי אם חלילה זה ילד אחד או שניים שלי או שלך, אז זה כל העולם בשביל כל אחד.
חיים מסינג: 300,000 איש בישראל, הם תוצאה של המדיניות.
חיים מסינג: אם לא היתה מדיניות כזאת, אז כמו המדיניות בארה"ב או בקנדה או ביתר מדינות העולם, לא היינו עם 300,000 שזה 11% אלא היינו עם 30 או 50 או 60% וזה אגב מה שקורה בהולנד.
איוב קרא: ברצוני לסכם את הדיון.
איוב קרא: 1 – אני אדבר עם ראש הממשלה וגם אוציא לו היום מכתב, להקים קבוצת מומחים שתשב ותחשוב כיצד למגר את התופעה הזאת.
איוב קרא: 3 – אנחנו פונים לרשות למלחמה בסמים, לתאם הקמת שלוחות של "אל-סם" או גורם אחר, אשר יקימו תאים בכל אוניברסיטה ומכללה.
איוב קרא: זה לא חייב להיות קבוע אלא יום או יומיים או שלושה בשבוע, כמובן בשיתוף עם אגודת הסטודנטים.
איוב קרא: 5 – הועדה תקיים בימים הקרובים סיור באחת האוניברסיטאות, כנראה באר-שבע מאחר והיא ממוקמת במקום הראשון בטבלת הסמים.
איוב קרא: החל מהשבוע הבא, אנחנו גם נקיים דיון על הטיפול ההסברתי החל מגני הילדים, למי שמעוניין להשתתף.
איוב קרא: בשבועות הקרובים אנחנו גם נקיים דיון בנושא השימוש בקנביס, וזאת על פי בקשתם של ח"כ רשף חן וח"כ רומן ברונפמן.
רומן ברונפמן: אני פותח את הישיבה.
רומן ברונפמן: על סדר היום - שיווק ערכה לגמילה מעישון ברשת סופר-פארם.
רומן ברונפמן: רחל ורצברגר, עוזרת המחקר של הוועדה, הכינה מסמך בנושא והיא תציג אותו.
רחל ורצברגר: המסמך עוסק בשיווק ערכה לגמילה מעישון ברשת הסופר-פארם.
רחל ורצברגר: קודם נציג את הרקע לגבי שיעורי העישון בישראל, מתוך דו"ח שר הבריאות על העישון, נזקי העישון וגמילה מעישון, ונתמקד בתרופת הזייבן שהיא גם נושא המסמך.
רחל ורצברגר: תרופת הזייבן היא במקור תרופה פסיכיאטרית אנטי-דכאונית, שהתגלה שהיא גם יעילה מאוד בגמילה מעישון, עם יחסי גמילה יחסית גבוהים לעומת תרופות אחרות עד כדי 30% אחוזי גמילה מהמטופלים.
רחל ורצברגר: נטילת התרופה אורכת כ-7 שבועות.
רחל ורצברגר: מתחילים ממינון של כדור אחד ביום, עוברים לשני כדורים ביום, והפסקת העישון מתרחשת במהלך נטילת הכדורים.
רחל ורצברגר: למרות שהתרופה מנטרלת את תופעות הלוואי של הגמילה מעישון, יש לה גם תופעות לוואי משל עצמה.
רחל ורצברגר: יש פה רשימה די ארוכה של תופעות לוואי, אבל יש ארבע-חמש תרופות עיקריות.
רחל ורצברגר: כרגע התרופה לא נכנסה לסל הבריאות, חלק מהקופות מממנות עלות מסוימת של התרופה לבעלי הביטוח המשלים, כאשר קופת חולים מאוחדת מממנת לכולם.
רחל ורצברגר: מחיר התרופה נע בין 272 שקלים בקופת חולים מאוחדת עד 309 שקלים בקופת חולים כללית ו-367 שקלים למבוטחי הקופה שהם לא בעלי ביטוח משלים.
רחל ורצברגר: להקשר של היום, הנושא עלה בהקשר של שיווק תרופת הזייבן ברשת הסופר-פארם.
רחל ורצברגר: רשת הסופר-פארם הוציאה ערכה שכוללת בעיקר חומרי הסברה לגבי גמילה מהעישון והשימוש בתרופת הזייבן.
רחל ורצברגר: הערכה מצורפת גם לתרופה, כשאת התרופה רק עם מרשם רופא, מה שהעלה את הסוגייה לגבי שיווק ופרסום של תרופת מרשם לקהל הרחב.
רחל ורצברגר: הסוגייה השנייה שהעליתי במסמך היא לגבי הכנסת תרופת הזייבן לסל התרופות, בהתחשב באחוזי הגמילה היחסית גבוהים והעלות היחסית גבוהה של תרופה.
רחל ורצברגר: עם ביטוח משלים או בלי ביטוח משלים, כדי לרכוש שתי יחידות תרופה צריך לשלם בין 600 ל-800 ש"ח.
רחל ורצברגר: זה היה נראה לי משהו ששווה להעלות אותו לדיון, הוא גם עלה כמה פעמים בוועדה שדנה בסל התרופות אבל נכון להיום זה נדחה ולא נכנס לסל התרופות.
רומן ברונפמן: אני שמתי לב לערכה הזאת, ופניתי לפני כמה ימים לשר הבריאות דני נווה בבקשה לשקול שנית את הכנסת התרופה לסל הבריאות.
רומן ברונפמן: אני מחכה לתשובה ממש כל יום.
רומן ברונפמן: אם לא נקבל תשובה חיובית, נשקול צעדים פרלמנטריים.
רומן ברונפמן: בתיה הרן, מנהלת אגף הרוקחות במשרד הבריאות, בבקשה.
בתיה הרן: התרופה רשומה בפנקס התרופות קרוב לשנה.
בתיה הרן: הוגשו בקשות לצרף את התרופה הזאת לסל, עד כה הן נדחו על ידי ועדת הסל שממונה על-ידי שר הבריאות ויש בה נציגי ציבור.
בתיה הרן: הכל תוצאה של ההקצאה של האוצר לסל התרופות.
בתיה הרן: כשלוקחים את התרופה הזאת מול תרופה נגד סרטן שהיעילות שלה היא מיידית, כנראה שהשיקולים מה להכניס ומה לא להכניס הם לא תמיד לטובת תרופה כזאת שלטווח ארוך היא יכולה בהחלט להוכיח את עצמה.
בתיה הרן: במשרד הבריאות עמדנו מול הקמפיין הזה בצורה אוהדת לאור התרופה שמדובר פה בתרופת מרשם, כאשר המדיניות שלנו היא נגד פרסומות בתרופות מרשם כדי לא ליצור לחצים על הרופאים לרשום תרופות מסוימות.
בתיה הרן: כל הנושא של פרסומת לתרופות מרשם עומד היום על סדר היום בעולם, קוראים לזה DTCA - Direct to Consumer Advertising.
בתיה הרן: בארצות הברית זה מקובל לתת פרסומות גם לתרופות מרשם, בארצות אירופה יש גם נטייה כזאת.
בתיה הרן: אצלנו זה כמעט פעם ראשונה.
רומן ברונפמן: זה פעם ראשונה או לא פעם ראשונה?
בתיה הרן: זה לא פעם ראשונה.
בתיה הרן: היו מין עקיפות לפרסומות, המלצת רופא משפחה לתרופות נגד משקל יותר, להורדת משקל.
בתיה הרן: זה היה לפני חצי שנה, כך שזה ממש לאחרונה.
בתיה הרן: גם לוויאגרה היתה פרסומת סמויה.
רומן ברונפמן: פרסומת סמויה או ישירה?
בתיה הרן: גם הפרסומת לערכה לגמילה מעישון היא לכאורה פרסומת סמויה, אין פה שם התרופה.
רומן ברונפמן: ממה שאני ראיתי, זאת פרסומת מאוד ישירה עם שם התרופה.
בתיה הרן: אבל את הערכה האדם מקבל אחרי שהוא מקבל את המרשם.
בתיה הרן: אנחנו בעצמנו בבעיה לגבי המדיניות שלנו לתרופות מרשם.
בתיה הרן: בסופו של דבר, גם אם לאדם יש לחץ דם גבוה או סכרת, היה ראוי שילך לרופא ויבדוק ויקבל ערכה אם הוא צריך, אין לדבר סוף.
בתיה הרן: אז אנחנו בעצם מכניסים את כל התרופות שהן במרשם רופא לקמפיין, ואני לא בטוחה שאנחנו בנויים לזה.
בתיה הרן: זאת בעיה ציבורית מאוד חשובה, אבל אני לא חושבת שזה עניין של ועדת הסמים.
בתיה הרן: אין ספק שקמפיין עבור תרופת מרשם, כאשר המטרה היא מאוד ראויה ובאה לשפר, השיקול לאשר את זה הוא הרבה יותר בעד.
רומן ברונפמן: אני מבין שאתם התייחסתם לזה באופן אוהד.
בתיה הרן: אני מוכרחה להודות שהערכה הזאת באה אלינו קצת בהפתעה.
בתיה הרן: לא ביקשו את האישור המוקדם שלנו כפי שהיו צריכים, זה נעשה בדיעבד.
בתיה הרן: מכיוון שאין בפרסומת שם של תרופה, אין לנו הרבה מה לומר על עצם ההבאה של המידע.
רומן ברונפמן: האם נבדקו תופעות לוואי של התרופה הזאת?
בתיה הרן: יש תופעות לוואי לתרופה הזאת.
רומן ברונפמן: מישהו יכול להתייחס לזה בהרחבה?
האני דאוד: כן, אני נציג הסתדרות הרוקחים.
האני דאוד: הייעוד הראשון של התרופה הזאת הוא נגד דיכאון, אבל התברר אחרי שימוש שהיא יעילה, במינון יותר קטן, גם להפסקת עישון.
האני דאוד: לכן הוחלט ב-FDA בארצות הברית לייעד את התרופה הזאת נגד עישון.
רומן ברונפמן: ממתי הייעוד החדש?
האני דאוד: מ-1997.
האני דאוד: לתרופה הזאת יש תופעות לוואי כמו לכל התרופות, ותופעות הלוואי שלה יכולות להיות מאוד חמורות – סחרחורות, כאבי ראש, מיגרנות, יובש בפה.
האני דאוד: במינון קצת יותר גבוה זה גורם לטכיקרדיה והתוצאה הסופית יכולה להיות גם מוות.
רומן ברונפמן: האזהרה על תופעות הלוואי נמצאת בפרסומת?
בתיה הרן: זה נמצא בעלון לצרכן.
האני דאוד: אני הזכרתי את תופעות הלוואי שהן מאוד חמורות.
האני דאוד: דבר שני, אנחנו מבקשים שהתרופה תיכנס לסל הבריאות כך שמחירה יהיה יותר מוזל ושלא תהיה אפליה בין בתי מרקחת.
האני דאוד: למה הסופר-פארם צריך למכור את התרופה ב-203 שקלים ובבית המרקחת שלי בחיפה אני צריך למכור אותה ב-405 שקלים?
האני דאוד: יש הרבה יישובים בצפון - גם יהודים, גם ערביים, גם דרוזים - שאין להם סופר-פארם, מה הם יעשו?
יאיר עשהאל: אני סמנכ"ל השיווק והסחר של סופר-פארם.
יאיר עשהאל: סופר-פארם פועלת כחלק מהמחויבות לקהילה במסגרת הפורום הישראלי למניעת מחלות לב וכלי דם, ששותפים בו גם משרד הבריאות, ההסתדרות הרפואית בישראל וקופות החולים.
יאיר עשהאל: מרכז הפורום הוא פרופ' ראובן וייסקופר מבית החולים ברזילי באשקלון.
יאיר עשהאל: הפורום קם על מנת לקדם את המודעות בקרב האוכלוסייה לכך שניתן למנוע מחלות לב וכלי דם, שמהווים את גורם התחלואה מספר אחד בישראל.
יאיר עשהאל: פעילותנו בפורום שתבוא לידי ביטוי כבר בינואר השנה, יש כבר אתר אינטרנט שהפורום הקים ביחד עם חברת שטראוס והוא נותן הרבה מאוד מידע, אני ממליץ לכל מי שעוסק בבריאות להיכנס אליו, הוא נקרא .
יאיר עשהאל: במסגרת הפעילות שלנו נכנסנו גם לעידוד הגמילה מעישון במסגרת קמפיין שמקדם את הערכה.
יאיר עשהאל: הערכה להפסקת העישון היא ערכת מידע.
יאיר עשהאל: מצורף אליה תקליטור שמע.
רומן ברונפמן: זאת רק ערכת מידע?
יאיר עשהאל: רק מידע, אין בה תרופה, אין בה שם של תרופה.
יאיר עשהאל: כפי שנאמר, בכלל אי אפשר לפרסם תרופת מרשם, לכן לא מצוין בערכה שום דבר.
יאיר עשהאל: בערכה יש תקליטור אודיו שמסביר על הקשיים של גמילה מעישון, שהם גם קשיים פיזיולוגיים וגם התנהגותיים, כי הגמילה מעישון היא גמילה כפולה - גם פיזית וגם התנהגותית.
יאיר עשהאל: יש פה הפניה למקורות רבים של מוסדות לגמילה מעישון, יש הסבר איך צריך לשנות את דרכי החיים כדי להיגמל.
יאיר עשהאל: בחנות עצמה אנחנו מבקשים בצורה וולונטרית מהלקוחות, אם הם רוצים, לרשום את הפרטים שלהם על גלויה.
יאיר עשהאל: את הגלויה הזאת אנחנו מפנים לפרופ' וייסקופר, יושב ראש הפורום למניעת מחלות לב וכלי דם, ומי שמילא את הפרטים מקבל מידע על אורח חיים בריא, על סדנאות אורח חיים בריא והוא יכול להיכנס לאתר, הם נמצאים איתו בקשר.
יאיר עשהאל: בנוסף, בחנויות שלנו - לצערי רק בחלק מהן, כי אין לנו מספיק מכשירים- אנחנו מבצעים בדיקה חינם אין כסף, בדיקת CO של אנשים שמעשנים, כדי לעודד אותם ללכת להיגמל, להפסיק לעשן.
יאיר עשהאל: אם הצרכן באמת רוצה להפסיק לעשן, הוא הולך לרופא, מבקש מרשם, בא לסופר-פארם או לכל מקום אחר וקונה את התרופה.
יאיר עשהאל: צודק מר דאוד שבסופר-פארם אפשר לקבל את התרופה בהנחה גדולה.
יאיר עשהאל: אני קורא לכל בית מרקחת לעשות אותו הדבר ולתת את התרופה בהנחה.
יאיר עשהאל: אני חושב שמה שאתה עושה, חבר הכנסת ברונפמן, הוא מאוד נכון כי אם התרופה תיכנס לסל הבריאות, ההנחה כבר תינתן דרך הסל.
יאיר עשהאל: זאת פעילות קלאסית למען הקהילה, זה דבר חיובי.
רומן ברונפמן: אני מבין שאתם מפרסמים רק את הערכה.
רומן ברונפמן: כל מי שנכנס לסופר-פארם יכול לקחת את הערכה בחינם?
יאיר עשהאל: לא.
יאיר עשהאל: כל מי שנכנס לסופר-פארם נחשף למידע.
יאיר עשהאל: הוא יכול לקבל את הערכה חינם, אבל בדרך כלל אנחנו אומרים לו: לך לרופא, תביא מרשם.
רומן ברונפמן: אז יש פה קץ'.
רומן ברונפמן: לקוח שמע את הפרסום שלכם, השתכנע שזה מעניין אותו, הוא ניגש לסופר-פארם ומבקש ערכה.
יאיר עשהאל: מה שהוא מבקש זה מידע מה אנחנו נותנים, מה הקמפיין.
יאיר עשהאל: אנחנו אומרים לו: יש פה אפשרות להפסקת עישון בעזרת תרופת מרשם, אתה צריך ללכת לרופא להביא מרשם.
רומן ברונפמן: אתה מראה לו את הערכה?
יאיר עשהאל: אני מראה לו את הערכה.
יאיר עשהאל: מציע לו למלא את הגלויה, בלי קשר לשאלה אם הוא רוצה את הערכה או לא רוצה אותה.
יאיר עשהאל: בערכה יש תקליטור שמסביר על הנזקים מעישון.
רומן ברונפמן: התקליטור הוא התוספת ה"אידיאולוגית" לתרופה.
רומן ברונפמן: כשבן-אדם מקבל תרופה אחרי מרשם, הוא מקבל את הערכה.
יאיר עשהאל: כן.
יאיר עשהאל: מי שמקבל את התרופה, מקבל יחד איתה את הערכה.
יאיר עשהאל: זה תמריץ נוסף להפסיק לעשן.
יאיר עשהאל: יש הסבר: "זהו, החלטת להפסיק לעשן, הספירה לאחור החלה".
יאיר עשהאל: מסבירים לו על הדחף לסיגריה, על הנשק, על שיטת הפעולה, על הניסיון, מראים לו את מקומות הייעוץ לגמילה מעישון.
יאיר עשהאל: את התקליטור הוא יכול לשמוע בדיסק באוטו, והכל ניתן ברגע שהוא חוזר עם מרשם.
רומן ברונפמן: יש לכם כבר סטטיסטיקה?
יאיר עשהאל: מאחר והקמפיין התחיל לפני כעשרה ימים, יש תהליך שאנשים צריכים לרצות להפסיק לעשן, ללכת לבקש מרשם, לחזור אלינו.
יאיר עשהאל: בינתיים יש התפתחות יפה של אנשים שבאים ואומרים שהם רוצים להפסיק לעשן, אז שולחים אותם לרופא להביא מרשם.
רומן ברונפמן: יש לכם סטטיסטיקה ראשונית?
יאיר עשהאל: מדובר בסך-הכל בעשרות אנשים ביום בכל הארץ, יש לנו 105 סניפים.
צחי קציר: בבתי המרקחת של מכבי שירותי בריאות התרופה הזאת נמכרת ב-50% הנחה, ומחירה הוא 203 שקלים, כמו המחיר בסופר-פארם.
צחי קציר: בשנתיים האחרונות אנחנו רואים מכירות לא רעות של 7,000 אריזות ל-5,300 מבוטחים של מכבי.
רומן ברונפמן: יצאתם עם פרסום?
צחי קציר: לא, גם אין לנו ערכה.
צחי קציר: המחיר הזה הוא למי שיש ביטוח משלים.
עמוס האוזנר: אני יושב ראש הפורום הישראלי למניעת עישון, אני לא קשור בגורמים המסחריים.
עמוס האוזנר: אני רוצה לקשר את הנושא שיש לנו היום לנושא הכללי של בעיית העישון.
עמוס האוזנר: העישון הורג בערך 50% מהמשתמשים.
עמוס האוזנר: אם שניים יעשנו, אחד מהם ילך כתוצאה מהעישון.
עמוס האוזנר: אנחנו מדברים על אלפי מקרי מוות כתוצאה מהעישון כל שנה בישראל, יותר מפי עשרה מאשר בתאונות דרכים, זה גורם קטלני רציני.
עמוס האוזנר: מה שמקרב אותנו לנושא של היום ובכלל לוועדת למאבק בסמים, הוא שיש כאן שילוב מאוד קשה של חומר שמצד אחד הוא קטלני, הזפת שבסיגריה, יחד עם הניקוטין שהוא חומר ממכר בדרגה קיצונית.
עמוס האוזנר: הוא הושווה על-ידי משרד הבריאות האמריקאי וארגון הבריאות העולמי להרואין ולקוקאין מבחינת דרגת התמכרות.
עמוס האוזנר: העובדה כיום היא שהסיגריות נמכרות ואפילו מפורסמות באופן חופשי.
עמוס האוזנר: כאשר לגורם למחלה אין הגבלה על הפרסומת, רק לגבי התרופה אנחנו באים עם ההגבלות על הפרסומת.
עמוס האוזנר: נקודה שנייה, כמובן שמסיגריות יש מישהו שמפיק רווח, ואלה הן חברות הסיגריות.
עמוס האוזנר: מצד אחד יש לנו מערכת הבריאות שנאבקת על כל שבריר של תקציב עם תחרות עצומה של תרופות שמנסות להיכנס לסל הבריאות.
עמוס האוזנר: הרי ברור שאם התרופה הזאת תיכנס, משהו אחר לא ייכנס.
עמוס האוזנר: מצד שני שמפיק רווחים מהסיפור הזה.
עמוס האוזנר: כדי לפתור את הבעיה הזאת, גם אם שיעור הגמילה הוא 30% - אלמלא היינו שעוסקים בסיגריות, היינו אומרים ששיעור גמילה של 30% הוא יחסית לא גבוה אלא שבסיגריות פשוט אין משהו שנותן תוצאות יותר טובות - צריך לחשוב על מקור מימון לתכשירי גמילה.
עמוס האוזנר: מקור המימון הטבעי לא צריך להיות דווקא ישירות קופת הציבור אלא מי שגרם לנזק מלכתחילה – חברות הסיגריות.