GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אסטליין: אם הניסוי שאנחנו עושים באוניברסיטת בן-גוריון יציג לנו מיצג אחר, אז אולי נרוויח מזה.
אורי אסטליין: היה פסטיבל ביער מגידו.
אורי אסטליין: בחור צעיר שנסע לפסטיבל הרג 2 אנשים בדרך.
אורי אסטליין: הוא בכלל לא הרגיש בזה.
אורי אסטליין: רק אחרי שחקרו אותו ושאלו אותו אם הוא השתמש בסם, הוא אמר שהוא לקח יום לפני.
אורי אסטליין: אגב, הוא קיבל 22 חודשי מאסר, שזה אומר 11 חודש לכל הרוג.
אורי אסטליין: בסך הכל השפעת הסם או השקיעה של הסם בתוך הדם של האדם לא הביאה לכך שאנחנו יכולים להגיד שהוצאנו דקירה ויש לנו תוצאה, ולכן בדיקת השתן היא רעיון שמגלגלים אותו בכמה מישורים.
אורי אסטליין: היא לא צריכה להיות מרתיעה ולא מפחידה למי שבאמת נקי.
בן ציון סלמן: אפשר לחייב את המעביד שיעשה בדיקה תקופתית לעובד.
בן ציון סלמן: צריך להוסיף את עניין הבדיקות בחוק המובילים.
דן ארצי: איך יהיה פיקוח על העניין של החאפרים?
דן ארצי: זאת הנקודה.
בן ציון סלמן: במסגרת תנאי הקבלה של הרשיון יוסיפו את העובדה שהוא לא לוקח סמים.
דן ארצי: בחברות שהן מסודרות הבעיה פחותה או מזערית.
דן ארצי: הבעיה היא באותה קבוצה של חאפרים שמסיעה נוסעים ללא אישורים וללא רשיונות.
איוב קרא: מה קורה בנושא של החאפרים?
בן ציון סלמן: אנחנו הולכים לעשות רפורמה בעניין הזה.
בן ציון סלמן: אנחנו מתכוונים לעשות סדר בתופעה הזאת.
בן ציון סלמן: אנחנו מתכוונים לקבוע שבכל תאגיד יהיו לפחות 20 כלי רכב.
איוב קרא: אתה מדבר על נהגי מוניות?
בן-ציון סלמן: על קווי שירות.
בן-ציון סלמן: צריך לחסום את התופעה הזאת, אבל זה לא הנושא.
בן-ציון סלמן: מוכרים סמים גם בבתי ספר.
בן-ציון סלמן: אז מה, נסגור בתי ספר?
בן-ציון סלמן: לא נסגור.
בן-ציון סלמן: התופעה קיימת, צריך לטפל בה.
בן-ציון סלמן: אם זה מבחינת נהגים, אז נגיד שהוא לא יקבל רשיון לרכב ציבורי אם הוא לא יביא תעודה שהוא עבר בדיקה.
בן-ציון סלמן: אם תרצו שנכניס את הדרישה לנהגי ב', נכניס אותה גם לנהגי ב'.
בן-ציון סלמן: אם אתם רוצים שנכניס בחוק המובילים, נכניס גם בחוק המובילים.
מיקי רייטר: אתה מתמקד בקבלה לעבודה.
מיקי רייטר: אסור לנו להתעלם מהשוטף.
בן ציון סלמן: המניעה חשובה יותר מאשר האכיפה.
בן ציון סלמן: בחוק המובילים אתה דורש בדיקה תקופתית.
בן ציון סלמן: אתה לא יכול לדרוש שבכל שני וחמישי יעשו בדיקות.
מיקי רייטר: אין שום כוונה כזאת.
סלמן בן-ציון: גם למשרד הבריאות לא יהיה כוח אדם לזה.
שוקי שדה: גם היום אין לו כוח אדם.
סלמן בן-ציון: צריך ללכת על דרישות סבירות.
סלמן בן-ציון: אין טעם לקבל החלטות שאי אפשר לממש אותן.
חיים עטר: אם תופסים נהג משתמש בסמים, קודם כל צריך לקחת לו את האוטו ל-30 ימים.
אורי אסטליין: למה?
אורי אסטליין: יש לך סמכות בחוק לקחת לו את רשיון הנהיגה ל-5 שנים.
סלמן בן-ציון: יש אפשרות של פסילה לחודש.
איוב קרא: מה החוק היום אומר?
חיים עטר: אין חוק כזה.
דנית עזריה: אנחנו מנסים לבצע חילוטים.
דנית עזריה: רק לאחרונה היה לנו מקרה שביקשנו חילוט, ובית המשפט העליון בסופו של דבר ביטל את החילוט.
דנית עזריה: אנחנו מתקשים עם זה מבחינה משפטית.
איוב קרא: סוחר סמים הורס את החברה לא פחות ממפגע.
דנית עזריה: אם זאת עבירה שמופיעה בפקודת הסמים, אז אין בעיה לבקש חילוט של הרכב.
שוקי שדה: נושא המחשוב במשרדי ממשלה הוא בעייתי.
שוקי שדה: כל דבר שאנחנו רוצים היום להעמיס על המחשוב לא ניתן, אתה צריך מחשב חדש.
שוקי שדה: מחשב חדש זה מיליונים.
שוקי שדה: יש בעיה חמורה עם נושא העמסת המחשוב.
שוקי שדה: כל פעילות שננסה לעשות לא תתבצע.
בן ציון סלמן: הדרישות צריכות להיות דרישות סבירות שאפשר לעמוד בהן.
בן ציון סלמן: כמו שיש בדיקת עיניים כך תהיה בדיקת סם.
דנית עזריה: השאלה היא איך אפשר להיערך לזה.
דנית עזריה: הדרך הכי טובה היא להטיל את האחריות על המעביד.
שוקי שדה: הפתרון לזה הוא רק ביקורות פתע.
איוב קרא: כל כמה זמן מחדשים רשיון נהיגה רגיל?
חיים עטר: 5 שנים.
שוקי שדה: רשיון נהיגה רגיל זה כל 5 שנים, אבל נהג מקצועי זה אחת לשנתיים מעל גיל 50.
שוקי שדה: הפתרון שמסתמן מכל הפעילויות האלו זה ביקורות הפתע בדרכים.
איוב קרא: זה לא ישים.
איוב קרא: ביקורות הפתע זה לא דבר ישים, אלא על ידי המשטרה.
מיקי רייטר: מי רוצה את זה בכביש?
מיקי רייטר: אתם מתחמקים מעניין מאוד חשוב.
מיקי רייטר: לא הגיוני שבשנת 2003 "אגד" או "דן" לא יוכלו לעשות בדיקות פתע תקופתיות.
מיקי רייטר: אנחנו בוכים כל הזמן על הקטל בדרכים, וכשזה מגיע לדרישה בסיסית מאיתנו אז אי אפשר כי אין מחשבים, אין כוח אדם, אין כסף.
בן-ציון סלמן: אל תגיד שבגלל הסמים יש את הקטל בדרכים.
בן-ציון סלמן: היחס בין תאונות דרכים לשימוש בסמים הוא אפסי.
יוסי ניזרי: חברות ההסעות הן חלק בלתי נפרד ממערך התחבורה הציבורי במדינת ישראל.
יוסי ניזרי: בשביל לקבל רשיון היסעים אתה צריך כל מיני אישורים.
יוסי ניזרי: הציבור לא יוכל לעמוד בעוד בדיקות.
יוסי ניזרי: פעם מי שהיה רוצה לשעבד רכב במשרד רישוי או לעקל היה צריך ללכת לגוף המעקל, היום המערכת הזאת זורמת באופן אוטומטי.
יוסי ניזרי: אם הבנק רוצה לשעבד, הוא לוחץ על הכפתור והרכב משועבד.
יוסי ניזרי: אני חושב שגם בנושא הזה צריך שתהיה זרימת מידע אוטומטית בין משרדית, בין אם זה ביטוח לאומי, משטרה ומערכת בתי המשפט.
יוסי ניזרי: אם נהג אוטובוס נתפס שהוא בועל קטינה באוטובוס, הוא הולך למשפט.
יוסי ניזרי: השופט לא שופט אותו כנהג אוטובוס, אלא כבועל קטינה.
יוסי ניזרי: הרשיון של האוטובוס לא עולה על הפרק במשפט.
יוסי ניזרי: הרשיון של האוטובוס נשאר כמו שהוא.
יוסי ניזרי: זאת הבעיה.
יוסי ניזרי: מערכת בתי המשפט צריכה לעשות כך שתהיה זרימת מידע לאגף הרישוי.
בן-ציון סלמן: השאלה איזו סמכות תהיה לך לפסול לו את הרשיון?
יוסי ניזרי: על סמך ההרשעה.
דנית עזריה: גם היום יש אפשרות לפסול את רשיון הנהיגה.
יוסי ניזרי: אני חושב שבתי המשפט צריכים לשקול כשמדובר בנהג שהשתמש בסמים במונית או באוטובוס.
בן ציון סלמן: מה לגבי עבירה פלילית אחרת שהוא מבצע?
דנית עזריה: יש שיקול דעת לפי תקנה 15 לתקנות התעבורה.
בן-ציון סלמן: ואתה חייב לעשות לו שימוע?
שוקי שדה: כן.
איוב קרא: בכל תיק שנפתח בנושא אלימות המשטרה שוללת לך את רשיון הנשק הפרטי.
איוב קרא: אני חושב שאם אדם עשה עבירה כלשהי תחת השפעת סמים ואלכוהול, אוטומטית צריך לפסול לו את רשיון הנהיגה שלו.
בן-ציון סלמן: נושא האלכוהול הוא נושא נפרד.
איוב קרא: אם אדם הכה את אשתו, פגע במשהו תוך כדי נסיעה או עשה איזו שהיא עבירה שהיא תחת השפעת סם, והוכח מעל לכל ספק שהעבירה נעשתה בגלל השימוש בסם, בית המשפט צריך לשלול לו את רשיון הנהיגה.
איוב קרא: זה דבר שצריך להיות מחייב.
דנית עזריה: האפשרות שקיימת היום זה אם יש ראיות והוא הורשע בעבירת הסמים.
דנית עזריה: אתה מדבר על מצב שהוא עבר עבירה שהיא לא עבירת סמים, אבל יודעים שהוא עבר אותה בגלל שהוא השתמש בסמים.
דנית עזריה: הבעיה היא שזה לא משתקף תמיד בכתבי האישום.
איוב קרא: למה לוקחים נשק מאדם שנפתח נגדו תיק בגין אלימות, וממישהו שנפתח נגדו תיק בגין שימוש בסמים לא לוקחים את רשיון הנהיגה?
דנית עזריה: יש משהו פרקטי במה שאתה אומר.
דנית עזריה: השאלה היא מה הדרך הנכונה לעשות את זה, כי בעצם בתיק הזה לא מבררים עד תום את העניין של הסמים.
איוב קרא: למה שם שוללים ישר את רשיון הנשק?
דנית עזריה: פה המצב הוא שאין ראיות שהוא השתמש בסמים.
דנית עזריה: צריך להעביר את המידע הזה למרב"ד, ואז במרב"ד יבדקו אם האדם הזה אכן השתמש בסמים ויש מקום לשלול ממנו את רשיון הנהיגה.
שוקי שדה: קיימת בעיה של זמן מהרגע שהאדם הורשע בסמים עד הרגע שהמערכת מעודכנת בהרשעת הסמים.
שוקי שדה: אנחנו מקבלים מידע על אנשים שהשתמשו בסמים לפני 8, 9 שנים.
שוקי שדה: חלק אנחנו מביאים למכון הרפואי, אבל חלק אין טעם להביא כי תקופת הזמן היא ארוכה.
שוקי שדה: אם האדם לא משתמש בסמים, אז אנחנו לא יכולים לעשות לו שום דבר.
איוב קרא: מצבו של אחד שהוא תחת השפעת סם יותר חמור מאחד שנמצא בהכרה מלאה.
איוב קרא: אני מעלה תהיות בהקשר לפעילות המשטרה בעבירות מסויימות.
דנית עזריה: אני מסכימה איתך במובן הזה ששימוש ברכב זה כמו שימוש בנשק.
בן- ציון סלמן: קודם כל התנאי לקבלת רשיון זה בדיקה רפואית שתראה שהוא לא משתמש בסמים.
בן- ציון סלמן: ברגע שאדם נתפס משתמש בסמים צריך לשלול לו את הרשיון במקום.
איוב קרא: יש בעיה עם הזרמת נתונים אוטומטית לאגף הרישוי?
דנית עזריה: צריך לתקן את הסעיף הזה כך שאפשר יהיה להזרים נתונים.
איוב קרא: מה הבעיה לתקן את זה?
דנית עזריה: מדובר בתיקון חקיקתי.
דנית עזריה: צריך שמשרד התחבורה יתקן את זה.
דנית עזריה: אם אדם נחקר בעבירת אלימות כנגד אשתו, ובמהלך החקירה הוא אמר שבאותו ערב הוא עישן סמים, אני לא יכולה לעשות עם המידע הזה כלום.
שוקי שדה: מה יקרה עם סוחרי סמים?
דנית עזריה: כל עוד אין הרשעה אני לא יכולה להעביר את המידע.
איוב קרא: למה את מעבירה מידע למשרד הפנים על פתיחת תיקים בנושא אלימות?
אורי אסטליין: רשיון הנשק ניתן על ידי משרד הפנים.
איוב קרא: המשטרה מעבירה מידע למשרד הפנים על כל תיק שנפתח בנושא אלימות.
דנית עזריה: אם יגידו למשטרה שהיא רשאית לעשות, אז היא תעשה.
דנית עזריה: היא צריכה חוק שיסדיר כזה דבר.
דנית עזריה: אם האדם אומר לי שהוא לא רואה טוב אני אוכל להעביר את המידע כי זה מידע על מחלה, אבל אם הוא אומר לי שהוא עישן סמים זה לא מוגדר כמידע על מחלה.
דנית עזריה: אם ישנו את ההגדרה ויגידו שמחלה זה גם מידע על כך שהוא עישן סמים, אז אני אוכל להעביר את המידע.
איוב קרא: אני רואה בשנים האחרונות ניסיון למסד את כל הנושא של הרכבים הציבוריים.
איוב קרא: עובדה שעד לפני 10 שנים הרכבים שהסיעו 10 נוסעים היו חאפרים.
איוב קרא: והיום הם כבר מוסדו.
איוב קרא: אני מבין שכל הפרשיות ששמענו עליהן קורות אצל נהגים חאפרים.
איוב קרא: אנחנו קוראים לציבור להיזהר מלנסוע ברכבים שאין להם רשיון הפעלה.
איוב קרא: אנחנו פונים לאגף הרישוי במשרד התחבורה שיבקש מכל מי שחפץ ברשיון נהיגה אישור שהוא איננו משתמש בסמים.
מיקי רייטר: אתה רוצה להכליל את זה על כלל הנהגים?
איוב קרא: אני מדבר על נהגים ציבוריים.
בן-ציון סלמן: הבעיה היא לא הציבוריים, אלא דווקא ברכבים קטנים.
איוב קרא: זה יהיה כתנאי לקבלת הרשיון לכלל הנהגים.
איוב קרא: הבדיקה שייקבע משרד התחבורה תהיה לנהגים ציבוריים.
איוב קרא: משרד התחבורה ייקבע בתקנות כל כמה זמן.
בן-ציון סלמן: צריך להכניס את זה לחוק המובילים.
בן-ציון סלמן: כל דבר שאתה מבקש עולה כסף לאזרח.
בן-ציון סלמן: בדיקת עיניים עולה כסף לאזרח.
בן-ציון סלמן: עכשיו אנחנו הולכים לבקש מכל אזרח שרוצה רשיון נהיגה לעשות בדיקת סמים.
בן-ציון סלמן: בדיקת סמים תעלה כסף, כי קופות החולים לא מממנות את הבדיקות האלו.
אורי אסטליין: זאת מעמסה שהציבור לא יעמוד בה.
אורי אסטליין: אנחנו דיברנו על בדיקות לנהגים ציבוריים.
איוב קרא: הבעיה שלנו היא לא הנהגים הציבוריים.
איוב קרא: זה חמור שזה בתוכם, אבל זאת לא הבעיה.
איוב קרא: הבעיה שלנו היא כלל הציבור, שלוקח רשיונות והופך לפצצת זמן מתקתקת על הכביש.
איוב קרא: אני מדבר רק על בדיקה כתנאי לקבלת הרשיון לכלל הציבור, לא על בדיקות פתע.
איוב קרא: בחוק המובילים יקבעו בדיקות פתע לנהגים המקצועיים.
אורי אסטליין: מי יעשה את הבדיקות?
איוב קרא: יעשו את הבדיקות במסגרת קופות החולים.
איוב קרא: הדבר הזה הוא בר ביצוע.
איוב קרא: אנחנו צריכים למצוא דרך כדי למנוע מאנשים שמשתמשים בסמים לעלות על הכביש.
בן-ציון סלמן: אם היית שם יד על ה"כספומטים" שמוכרים סמים בלוד ובמקומות אחרים יכולת לחסוך.
בן-ציון סלמן: .
איוב קרא: זה לא פשוט, כי אתה סוגר "כספומט" אחד ומחר נפתחים לך 10 אחרים.
איוב קרא: ההמלצה שלנו למשרד התחבורה היא שתהיה הצגת בדיקת שתן המעידה על שימוש בסמים או על אי שימוש בסמים כתנאי לקבלת רשיון נהיגה של כל אזרחי ישראל.
איוב קרא: אני קורא למנכ"ל משרד התחבורה, לאגף הרישוי לזרז את כל הנושא של הרפורמה בחאפרים.
איוב קרא: אנחנו מציעים למשרד התחבורה לשקול כך שרשיונו של נהג ברכב ציבורי יישלל ממנו אם הוא מורשע בבית המשפט בנושא סמים.
איוב קרא: החלטנו לקיים דיון היום על בעיית הסמים במגזר הערבי בעקבות מידע שהגיע אלינו, שהשימוש והסחר בסמים במגזר הערבי הוא גבוה מהמגזר היהודי.
איוב קרא: מה שחשוב לי בדיון הזה הוא לעקוב ולראות כיצד אפשר לסייע למגזר הערבי.
איוב קרא: על פי הנתונים שהעבירו לי שיעור השימוש בסם לא חוקי כלשהו גבוה יותר בקרב תלמידים ערביים-ישראלים מאשר בקרב אוכלוסיית התלמידים בישראל.
איוב קרא: כמו כן, נמצא שבקרב נוער ערבי לומד שיעור השימוש בסמים לא חוקיים אחרים, קשים, גבוה יותר מאשר שיעור השימוש בסם הקנאביס.
איוב קרא: על בסיס נתוני מחקר משנת 2001 עולה כי היקף השימוש בסמים בקרב הנוער הערבי נאמד ב-11% לעומת היקף השימוש בסמים בקרב הנוער היהודי, הנאמד ב-10%.
איוב קרא: יש צרכים ובעיות מיוחדות למגזר הערבי שאני מבקש ממשרדי הממשלה להתייחס אליהם: יש צורך במסגרת ייחודית לנוער נפגע סמים, כמו כן הגברת מודעות הורים לבעיית הסמים, מחסור במסגרות בלתי פורמליות והעדר טיפול ביישובים קטנים.
איוב קרא: בגלל הגודל של היישוב אי אפשר לקבוע מסגרות לצורך הטיפול באותם נפגעים, ולכן אני מתפלא על הטיעון הזה מכיוון שאם יש יישוב קטן אפשר לעשות קולקציה, אשכול של יישובים לעניין הזה, לאו דווקא בכל יישוב בנפרד.
יעל נרדימון: החלק הכי קשה זה לחבר יישובים.
איוב קרא: אם יש אינטרס משותף לכמה יישובים מה הבעיה לעשות את זה?
יעל נרדימון: אתה צודק בהחלט, התפיסה היא מאוד נכונה, רק הביצוע קשה.
קריאה: גם במגזר היהודי.
איוב קרא: יש גם צורך בטיפול מיוחד והקמת מסגרת מיוחדת לנשים.
יעל נרדימון: כמו שראית בחיפה.
איוב קרא: כן, זה משהו מדהים שם.
קריאה: גם את חיפה אנחנו מחזיקים בשיניים.
איוב קרא: תכף תתייחסו, אני מעלה את הנושא לסדר היום כדי שנשמע את ההתייחסות שלכם ונראה מה לעשות.
איוב קרא: בנושא חינוך יש מיעוט בימי הדרכה יחסית להיקף האוכלוסייה, יש פחות כוח אדם מקצועי בבתי ספר, העדר מודעות מספקת להתמודדות עם הבעיה בבתי ספר ובעיות נוספים.
איוב קרא: יש צורך בעריכת מחקר מקיף בנושא בעיית הסמים במגזר הערבי בקרב בני נוער.
איוב קרא: אין מספיק נתונים מדויקים וברורים לגבי השימוש בסמים בקרב בני נוער ומבוגרים בהשוואה לנתונים במגזר היהודי.
איתן גורני: לפני יומיים הוציאה הרשות למלחמה בסמים ערכת מרצים בנושא הסמים בשפה הערבית, אני מציג לכם העתק.
איתן גורני: אנחנו משתדלים מאוד שהחלק של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל לא יהיה מקופח יחסית לאוכלוסייה היהודית.
איתן גורני: הדברים שמופיעים בנייר הוועדה, שהתקבלו מאתנו, מראים שיש הרבה מאוד עשייה גם בתחום האוכלוסייה הערבית, כשגם אני וגם מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים אומרים שאנחנו צריכים לנהוג בדרך של אפליה מתקנת כלפי המגזר הערבי.
איתן גורני: אני מוכרח לציין בצער שעקב הקיצוצים ייפגע הכל וגם תיפגע הפעילות שלנו במגזר הערבי.
איתן גורני: אתמול הייתה לנו ישיבת חלוקה של קרן החילוט ובאופן מודגש סייענו לאגודת אל-הילאל ב-50 אלף ₪ לצורכי מרכז לנוער שהם מקימים בכפר סכנין.
איתן גורני: הם האגודה היחידה מלבד משרדי ממשלה שקיבלה מאתנו סיוע.
איתן גורני: בהגינותם הם ציינו כאן שעיקר הכסף שלהם ועיקר העבודה שלהם ברשות למלחמה בסמים ולמרות הקיצוצים אנחנו מאוד משתדלים לפגוע באל-הילאל הכי פחות שאפשר.
איוב קרא: על פי הנתונים כן פגעתם.
איתן גורני: נאלצנו לפגוע.
איתן גורני: אל-הילאל במגזר הערבי היא ה"אחות" של אל-סם במגזר היהודי.
איתן גורני: באל-סם אנחנו פוגעים יותר, כי הם במגזר היהודי ויכולים לנסות לגייס תרומות.
איתן גורני: אנחנו מכירים בבעיה הקשה של התרמה במגזר הערבי והבעיה הקשה שלהם בעיריות, עקב המצב הכספי של העיריות.
איתן גורני: לכן אנחנו משתדלים עד כמה שאנחנו יכולים.
איתן גורני: עאדל אמוריא חבר במוסדות שלנו, הוא חבר המועצה ויושב אתנו בכל הפורומים ורואה בדיוק איך הדברים מתנהלים ואני חושב שהוא יכול להעיד להגנתי אם יש צורך בכך.
איתן גורני: יש לנו 15 תקנים ביישובים ערביים ועוד 12 תקנים בערים מעורבות, כל הדברים האלה עלולים היום להיפגע אבל אנחנו נשתדל במגזר הערבי לפגוע פחות מאשר במגזר היהודי.
איוב קרא: במחקר שלפניי כתוב שיש צורך במציאת מסגרות טיפוליות.
איתן גורני: יש לנו קצת קושי בנושא הטיפול, לאו דווקא קושי תקציבי כי תקציבים הקצבנו.
איתן גורני: בשנים הקודמות הקצבנו תקציבים וגם נתנו כספים לאנשים שמטפלים במגזר הערבי, איכשהו הם לא הצליחו לצאת החוצה ולהגיע לאנשים ובסופו של דבר היום התקציב לטיפול הולך למקומות שסמוכים למגזר הערבי, ואז הם נותנים טיפול.
איתן גורני: אנחנו תמיד נהיה מוכנים ללכת ולרכז סכום מסוים גם לנושא של הטיפול הערבי.
איוב קרא: יש כוונה אופרטיבית להקים מסגרות?
איתן גורני: לדוגמה, שנתיים הקצנו כספים לכתיבת תכנית מניעה מיוחדת למגזר הערבי, כי אמרנו תכנית מניעה שאתה מעביר בין אוכלוסייה לאוכלוסייה זה לא תמיד יכול להיות תרגום, כי זו מנטליות שונה ותפיסה אחרת, ושנתיים לא הצלחנו למצוא יחד עם משרד החינוך מישהו שיבנה לנו תכנתי ספציפית לצורכי תכנית המניעה ובינתיים אנחנו משתמשים בתכניות הישראליות הרגילות גם לצורכי המגזר הערבי.
איתן גורני: חומרים כן עשינו - עשינו קמפיין מיוחד במגזר הערבי ויש לנו חומרים מיוחדים בשפה הערבית שאינם זהים לחומרים בעברית.
איתן גורני: במסגרת האפשר אנחנו באמת משתדלים לשעות את המקסימום.
יעל נרדימון: אני אוסיף כמה דברים.
איתן גורני: יעל עובדת עם המגזר הערבי, אני הסמנכ"ל.
יעל נרדימון: בחודש הבא אנחנו פותחים קורס למכורים נקיים כמסבירים שיעבדו ביישובים השונים, יש 25 מועמדים ואני משערת שנסגור על 5.
יעל נרדימון: הכוונה למכורים נקיים שיהיו מסבירים ביישובים השונים, יתנו הרצאות, אם זה בבתי ספר ואם זה בקהילה, בנושא הסמים.
יעל נרדימון: זה כולל סיפור אישי ומתחבר להרבה מאוד עבודה בשטח.
יעל נרדימון: זה חסר במגזר הערבי, במגזר היהודי יש הרבה.
איוב קרא: זה חייב להיות מכורים?
יעל נרדימון: בוודאי.
יעל נרדימון: הסיפור האישי של מכורים הוא גם חלק מתכניות מניעה, גם עבודה בקהילה מול הורים ומול אנשי מקצוע שונים.
יעל נרדימון: במהלך השנה קיימנו שני ימים, אחד יום לאנשי דת במגזר המוסלמי ואחד במגזר הדרוזי, כשעכשיו אנחנו מדברים על לעשות גם יום למגזר הבדואי, וכתוצאה מהימים האלה התחלנו לעשות היום לפי אזורים השתלמויות יותר ממושכות.
יעל נרדימון: היה יום עיון אחד גדול שכתוצאה מזה היום אנחנו כבר עושים השתלמויות באזורים השונים לאנשי הדת, כי אנחנו מאמינים שיש להם הרבה מאוד השפעה ביישובים שלהם.
יעל נרדימון: דבר נוסף שאנחנו עושים - זו שנה שניה שבמגזר הבדואי, שם יש מחסור מאוד גדול בכוח אדם, שאנחנו עושים יחד עם מכללת קיי השתלמות למנחי קבוצות בקסייפה, גם להורים וגם לבני נוער, שמתמחים בנושא שימוש בסמים, כשבתום בתום השנה השניה, שזו השנה הזאת, הם יתחילו לעבוד ביישובים - יתנו הרצאות וסדנאות.
איוב קרא: לא מדובר במכורים.
יעל נרדימון: לא, אלה אנשי מקצוע.
יעל נרדימון: יכולים להיות מורים, יועצים, עובדים סוציאליים.
יעל נרדימון: זה דבר שאנחנו גם מממנים.
יעל נרדימון: אנחנו נמצאים היום ב-12 יישובים, אנחנו נצומצם לקראת שנה הבאה ומי כמוך יודע בכמה, אתה היית אצלנו ושמעת את המספרים.
איתן גורני: חלק מנושאי הדגל במלחמה שלנו זה על הגדלת התקציב.
יעל נרדימון: גם במגזר הערבי יש בעיה של ניצול תקציבים.
יעל נרדימון: גם אם אתה מקצה כסף ליישוב, ניקח לדוגמה את כפר קאסם, הם לא מצליחים לנצל את התקציבים שאנחנו מקצים להם.
יעל נרדימון: גם בגלל החולשה של המועצה או הרשות המקומית הם לא מצליחים להוציא את התקציבים ובסוף השנה אנחנו נשארים עם חלק מהתקציבים לא מנוצלים ברשות.
עאדל אבוריא: קודם כל, אני רוצה לברך את יו"ר הוועדה, זו הפגישה הראשונה שלי כאן בוועדה ואני מאחל לה הצלחה.
עאדל אבוריא: שמי עאדל אבוריא, יו"ר אגודת אל-הילאל למלחמה בסמים, אשר פועלת משנת 1977.
עאדל אבוריא: עד שנת 92' האגודה פעלה בשני מישורים - טיפול ומניעה.
עאדל אבוריא: מאז שנת 92' האגודה פועלת רק במישור אחד - מניעה, חינוך והכוונה.
עאדל אבוריא: לאגודה שני סניפים, אחד בסכנין ואחד בשפרעם, והיא נותנת פעילות על ידי ניידת הסברה שנרכשה דרך הרשות למלחמה בסמים.
עאדל אבוריא: הניידת הראשונה הייתה משנת 92' והיא הוחלפה לפני שנה.
איוב קרא: גם כניידת הסברה?
עאדל אבוריא: כן.
איוב קרא: יש רק אחת?
איוב קרא: כמה יש במגזר היהודי?
יעל נרדימון: אחת.
יעל נרדימון: יש גם מסביר ערבי בשם יונס, מהצפון, שמסתובב גם עם הניידת שלנו לפי הזמנה.
עאדל אבוריא: הניידת פועלת בערך ב-40 יישובים ערביים, מסתובבת כמעט בכל שבוע 5 ימי עבודה ומכסה את רוב הפעולות הנדרשות מהאגודה במגזר הערבי.
עאדל אבוריא: נכון שזה לא מספיק, אבל זה מה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת המגבלה התקציבית שעומדת בפנינו.
עאדל אבוריא: הרשות למלחמה בסמים היא הגוף העיקרי שמתקצב את אל-הילאל.
עאדל אבוריא: בערך 70% מתקציבנו כיום הוא דרך הרשות, על אף שהיה לפני 6-7 שנים 50%.
עאדל אבוריא: זה לא בגלל שהרשות הוסיפה אלא כי יתר הגופים קיצצו אותנו, כגון הרשויות הערביות שהיו משתתפות בכ-20%-30%, כולן ירדו בגלל הבעיות שאדוני מכיר.
עאדל אבוריא: האגודה מתוקצבת גם על ידי ועדת העזבונות, בהמלצת הרשות למלחמה בסמים, ועל ידי קרן "מתן - הדרך שלך לתת" של גב' שרי אריסון.
איוב קרא: מה קורה עכשיו?
עאדל אבוריא: אני לא יודע, אך לפחות לשנה הזאת (2003) הם תקצבו אותנו ב-80 אלף ₪.
עאדל אבוריא: האגודה פועלת מבחינה תקציבית בכ-400 אלף ₪ לשנה.
עאדל אבוריא: לפני 6-7 שנים האגודה פעלה במסגרת של 800 אלף ₪.
עאדל אבוריא: מבחינה מקצועית האגודה אינה מצליחה לכסות את כל הבקשות והדרישות שמגיעות מהיישובים הערבים בגלל המרחב הגיאוגרפי בין הסניפים שלנו, בשפרעם ובסכנין, אבל אנחנו מנסים לכסות את הפער הזה על ידי ניידת ההסברה, למרות שגם זה לא מספיק.
עאדל אבוריא: עד לפני שנה גם משרד החינוך היה מהגופים שתמכו באגודה ומסיבות בירוקרטיות האגודה הפסיקה לקבל ממשרד החינוך סיוע.
עאדל אבוריא: אין לנו טענות כלפי המשרד, הקריטריונים שונו כך שהתקציבים כנראה הוסבו למקומות אחרים.
עאדל אבוריא: במגזר הערבי אין אף גוף שמקבל תקציב ממשרד החינוך שפועל במישור ארצי.
איוב קרא: אתה לא מקבל ממשרד החינוך שום עזרה?
עאדל אבוריא: שום דבר.
רות לקט: אי אפשר היום, שינו את הקריטריונים.
עאדל אבוריא: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולבקש מהיו"ר שיפעל בנושא, אולי בכל זאת הקריטריונים ישונו.
עאדל אבוריא: חבל שאף גוף ערבי לא מקבל תקציב.
עאדל אבוריא: אמנם יישובים מקבלים, אבל זה לא משביע רצון.
איוב קרא: איך מטופל אזור הנגב?
עאדל אבוריא: הבעיה שלנו היא שיש מרחק רב בין הצפון, בו מתרכזת רוב הפעילות, לבין אזור הנגב, כך שאנחנו מטפלים בו רק באמצעות ניידת ההסברה.
עאדל אבוריא: למשל, הגענו לכפר חורה ולרהט.
עאדל אבוריא: אמנם זה מעט, אבל באופן יחסי זה בסדר ואין לי טענות כלפי היישובים עצמם, יש לי טענות כלפי המוסדות הרלוונטיים ומשרדי הממשלה שאינם יכולים לכסות את החלק שלהם בפעילות הזאת.
עאדל אבוריא: אתן למשל דוגמה - במועצה מקומית רהט הביעו רצון להפעיל את התכניות שלנו אבל מצד שני אמרו שאין להם כסף אפילו למלא דלק לניידת שתסתובב שם.
עאדל אבוריא: פנינו לכל מיני משרדי ממשלה, אמרו לנו: "אם להם אין כסף אז גם לנו לא יהיה כסף".
עאדל אבוריא: בסופו של דבר רק החלק של הרשות למלחמה בסמים הוא שמנוצל והיא שנותנת אותו באופן גלובלי לאל-הילאל.
עאדל אבוריא: אגודת אל-הילאל קיבלה במשך השנים את התמיכה המוראלית והתקציבית מהרשות למלחמה בסמים ואין לה כיום שום דרישות.
עאדל אבוריא: בהיותי גם חבר המועצה ברשות למלחמה בסמים אני מודע לכל המגבלות וייאמר לשבחם של אנשי הרשות שאין שום דבר שחופף וגובל באפליה תקציבית.
עאדל אבוריא: להפך, אנחנו מרגישים שמאז כניסתו של המנכ"ל החדש, מר חיים מסינג, המגזר הערבי מקבל קצת יותר ממה שקיבל קודם.
עאדל אבוריא: הדרישות שלנו הן רק ממשרדי הממשלה הרלוונטיים, כגון משרד הרווחה ומשרד החינוך.
עאדל אבוריא: מבחינת התכניות שאל-הילאל מפעיל, כולן הסברתיות והכוונה שלהן להרחיק את בני הנוער מהסכנות הטמונות בשימוש בסמים.
עאדל אבוריא: החל מהשנה הבאה תפעיל העמותה מרכז בסכנין שיטפל בבני נוער, כמו שאל-סם מטפלת היום בבני הנוער בגילאי 12-17.
איוב קרא: למה אין סניף משולב בנגב?
איוב קרא: למה הסניפים צריכים להיות בשפרעם ובסכנין?
איוב קרא: זה קרוב מדי.
עאדל אבוריא: היום אנחנו פועלים כדי לנייד את הסניף בשפרעם.
עאדל אבוריא: ביקשנו מעיריית שפרעם לעזור לנו בכך שנוריד את הסניף פיזית, כי פיזית יש לנו סניף שנבנה בסיוע מוסדות רלוונטיים, כגון משרד הפנים בזמנו, עבור אגודת אל-הילאל, כדי שיפצו אותנו ונבנה במקום אחר או לפחות נשכור מקום אחר בנגב.
איוב קרא: התכתובת היא עם ראש העיר?
עאדל אבוריא: כן, עם ראש העיר, שגם הצליח הפעם, והתכתובת הזו נמצאת אצל יגאל שחר, הממונה על מחוז הצפון, הוא צריך לתת את האישור שלו.
איוב קרא: אני אעזור לכם לטפל בזה.
עאדל אבוריא: אנחנו נשמח מאוד.
עאדל אבוריא: זה בקצרה, אשמח להשיב על שאלות.
איוב קרא: נשמע את נציגת משרד החינוך לגבי האפשרויות לסייע למגזר הערבי ודרך איזה צינור אפשר לסייע.
איוב קרא: אי אפשר לומר שאי אפשר לתת לעמותות ונגמר הסיפור, צריך לראות מה אפשר לעשות כדי לגבות אותן.
איוב קרא: משרד החינוך מקצה משאבים, יחסית, לעניין הזה, צריך למצוא צינורות איך אפשר בכל זאת להעביר גם למגזר הערבי.
רות לקט: משרד החינוך עושה פעולות רבות בתוך המערכת לפני הגורמים החיצוניים, בהמשך אדבר גם על בעיות שמאוד מטרידות אותי שלא קשורות בתקציב אלא לבעיית מודעות וקושי לגייס את הגורמים המשפיעים גם ברשויות המקומיות של המגזר הערבי וגם במערכת החינוך, יש חוסר מודעות וקשה מאוד לפצח את העניין הזה.
רות לקט: אני אומרת את זה פה על השולחן כי אנחנו משקיעים המון במגזר הערבי כחלק מהעבודה שנעשית בכלל המגזרים.
רות לקט: אנחנו לא נותנים עדיפות בולטת לשום מגזר, מכיוון שהמגזר הערבי הוא חלק מהאוכלוסייה הישראלית וכך אנו מתייחסים למגזר הזה, יש לנו מדריכים בכל הארץ שמנחים את בתי הספר ועומדים בקשר עם הגורמים, עם הרשויות והרשות למלחמה בסמים כדי לקדם את הפעולות.
רות לקט: יש לנו 6 מדריכים במגזר הערבי, לא כי אנחנו לא רוצים יותר אלא כי אין מספיק כוח אדם במגזר הערבי, אין עדיין יוצאים בכל בתי הספר, דבר שמאוד מקשה כי השטחים הם מאוד גדולים, ויש לנו אפילו מדריכה אחת שאינה ערבייה, מהמגזר היהודי, שמדריכה ברמלה, בלוד ובמשולש, כי רק עכשיו אנחנו מכשירים מדריכה מהמגזר הערבי שאני מקווה שבשנה הבאה היא תשתלב.
איוב קרא: מה צריכים להיות הנתונים של אותו מדריך?
רות לקט: הוא צריך להיות יועץ חינוכי בדרך כלל והוא צריך לקבל הכשרה בנושא.
רות לקט: מאחר ומשרד החינוך הרחיב את מעגל היועצים רק בשנה שעברה, במגזר הערבי הוסיפו 150 יועצים, הם עוד לא היו במצב שהם יכולים להתמקד בנושא סמים, הם היו צריכים קודם ללמוד איך להיות יועצים בבתי הספר.
רות לקט: המגזר הערבי שייך למחוזות והפעילות שנעשית במחוזות היא פעילות שמוענקת במידה שווה למגזר הערבי ולמגזר היהודי, כמו הכשרות למורים, קיום סמינרים לתלמידים שיהיו מנהיגים בנושא הזה, אנחנו רואים בזה חשיבות מאוד גדולה, והנחיות לבתי הספר.
רות לקט: אנחנו מספקים חומרים, ומיד אדבר על השאלה אם התכנית צריכה להיות שונה, אנחנו תרגמנו כבר שתי חוברות לערבים לאחר התייעצות עם אנשי מקצוע שלנו עם תוספות מאוד קטנות שמיוחדות למגזר הערבי ואנחנו גם מתרגמים לערבית מדריך למניעה והתערבות שמנחה את כל המערכת איך לפעול, תרגום שייקח מספר חודשים אבל נמצא כרגע בתהליך.
רות לקט: הגענו ל-132 פעולות בבתי הספר בתשס"ב, שזה בערך 25% מבתי הספר.
רות לקט: אני מאוד לא מרוצה מהנתון הזה, אבל זה לא כי אנחנו לא נותנים שירות אלא כי אין מספיק יונקים לשירות הזה.
רות לקט: אולי הוועדה הזו צריכה לחשוב איך לעזור לנו לעורר מודעות בקרב קובעי מדיניות כמו יועץ השרה לנושא של המגזר הערבי, הבדואי והדרוזי, כמו מי שעומד בראש המינהל.
רות לקט: יחד לחבר אותם לעניין הזה, כי הם עסוקים ומוטרדים בבעיות אחרות - מוניציפליות ואחרות - ולא נותנים לנושא הזה מקום כפי שראוי לו.
רות לקט: לגבי המדריכים - אותו הדין במגזר הערבי כמו במגזר הדתי היהודי שיש מאפיינים ייחודיים והמדריכים הערבים והדתיים היהודיים עובדים מאוד בצמוד, כי הם מצאו שיש מכנה משותף במסרים, כמו הנושא של הדת וכמו הנושא של מקום המשפחה.
רות לקט: ישנה עבודת מסטר שעשה מסטרנט בסיוע הרשות למלחמה בסמים, מכון אמג'ד, והוא בעצמו אומר שחוץ מאשר שני מאפיינים - נושא המשפחה ונושא הדת - הוא לא מוצא שום סיבה לעשות תכניות אחרות לכלל האוכלוסייה.
רות לקט: זו גם התפיסה שלנו.
איוב קרא: גם אני בדעה הזו.
רות לקט: אני חושבת שאסור לנו להוציא תכניות אחרות כי זה גם מסר לא נכון.
איוב קרא: אבל צריך לפחות למצוא מסגרת איך אנחנו מגבים את המסקנה הזאת.