GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק הלוי: מבחינת נתונים סטטיסטיים לגבי שחקנים, אין לנו נתונים לגבי השימוש בסמים.
איציק הלוי: לגבי מה שדובר בראשית הדיון, לגבי פליקס חלפון, אני לא חושב שזה קשור לספורט.
איוב קרא: על זה אין ויכוח.
איוב קרא: אבל אם כוכב כדורגל שיש לו מעריצים רבים עושה צעד כזה והוכח שהוא נכון והוא אשם, אז תדע לך שזה דגם לחיקוי אצל ילדים ובני נוער.
איוב קרא: צריך לקחת את זה בחשבון.
איוב קרא: זה לא מוסיף לנו בנושא ההסברה.
איציק הלוי: גם ככה יש לנו את הצרות שלנו.
איציק הלוי: לא צריכים לחכות שפליקס חלפון יעשה את מה שיעשה.
איציק הלוי: יש שימוש בסמים בקרב סטודנטים, בקרב כל האוכלוסייה.
איוב קרא: לגבי הנתונים שהעלו פה ראשי האיגודים, האם יש לך נתונים אחרים לגבי ספורטאים שהשתמשו בסמים?
איציק הלוי: לא ניתן להפיק נתונים כאלה.
איציק הלוי: ניסיתי לעשות את זה לפני הישיבה ולא הצלחתי לעשות זאת במדור הסטטיסטיקה אצלנו.
איציק הלוי: לאחר שפניתי ליחידות של חקירה בשטח, לא נמצאו נתונים כאלה שניתן לכמת אותם ולהגיד.
איוב קרא: כי לפי הנתונים שלהם זה כמעט ולא קיים.
איציק הלוי: השכיחות היא נמוכה מאוד.
איציק הלוי: אין ספק.
איציק הלוי: אני חושב שממה שאנחנו יודעים - -
איוב קרא: למשל מועדון כמו מכבי חיפה, מכבי תל-אביב, מחלקת הנוער והבוגרים.
איוב קרא: המשטרה לא נתקלה בחשדות?
איציק הלוי: במפורש לא.
איציק הלוי: הטיפול, כפי שכבר הוצג כאן, זה ברמה המשפטית של האיגוד ולא בטיפולה של משטרת ישראל.
איוב קרא: אני מדבר על סמים ולא על חומרים מסוכנים.
איציק הלוי: בקשר לסמים, ברגע שזה מובא אלינו, אנחנו עושים את הבדיקה ומנסים לראות אם מדובר על שימוש לצריכה עצמית בכמות קטנה ביותר, והנטייה בהתחלה לנהוג בסלחנות.
איציק הלוי: אבל כשמדובר בסחר, אין פשרות בעניין הזה.
איציק הלוי: אנחנו מביאים את התיק עד להעמדה לדין במידה והוכחה אשמתו של אותו שחקן.
איוב קרא: לגבי שחקנים זרים, יש לך איזה נתונים?
איציק הלוי: לא, אין לנו נתונים.
אתי כהנא: אני מצד המערכת הפלילית, מפרקליטות המדינה.
אתי כהנא: טיפול בנושא של סחר, שימוש בסמים בקרב ספורטאים מבחינת המערכת הפלילית הוא טיפול רגיל של כל עבריינות סמים רגילה.
אתי כהנא: זה נכון כמובן, גם אני אאשר את זה והיה קונצנזוס, אבל אני מדברת מתוך התיק עצמו, שלא נמצא כל קשר בין הפעילות הפלילית המיוחסת לפליקס חלפון לבין העיסוק שלו בספורט.
אתי כהנא: באשר לעבירות פליליות, כמו בעבירות פליליות אחרות בתחום הסמים - -
איוב קרא: איך את מייעצת לאיגודים להתמודד עם הסוגיה שהעלו פה, של החומרים הממריצים?
אתי כהנא: החומרים הממריצים לא נמצאים בטיפול המערכת הפלילית.
אתי כהנא: לכן גם לנו אין מענה ותשובה לעניין הזה.
אתי כהנא: אין ספק, שהרי זה דברים שאסורים על פי חוקות ספורט ותקנונים של אגודות ספורט וזאת המסגרת שזה חייב להיות מטופל בה, על כל הקשיים שהעלו הנציגים השונים שם, בעיקר קשיים תקציביים שמקשים מאוד לעשות את הבדיקות האלה בתדירויות הרבה יותר גבוהות ובהיקפים הרבה יותר נרחבים.
אתי כהנא: לנו, כמערכת פלילית, כל עוד החומר עצמו לא מוגדר כסם על פי פקודת הסמים, אין לנו למעשה בכלל כניסה לנושא הזה.
אתי כהנא: אגב, יכול להיות שיש איסורים אחרים על פי פקודות אחרות כמו בתחום הבריאות, רוקחות וכולי, שיש מנגנוני אכיפה מן הסוג הזה אבל לא הייתי נכנסת לזה בהקשר של נגע הסמים.
אתי כהנא: אנחנו לא מזהים באמת תופעה של שימוש או סחר בסמים בקרב ספורטאים כתופעה, אלא הייתי אומרת אפילו להפך.
אתי כהנא: נדמה לי, שיש איזו שהיא הכרה של הציבור שדווקא ספורט וסמים זה דברים שלא הולכים ביחד.
אתי כהנא: על הרקע הזה, ופה אני רוצה להציג פרויקט של הרשות למלחמה בסמים, אני גם חברת מועצת הרשות למלחמה בסמים כנציגת משרד המשפטים, שהרשות למלחמה בסמים יזמה פרוייקט שנקרא "כן לספורט ולא לסמים" ביחד עם משרד הרווחה וגם ההתאחדות לכדורגל.
אתי כהנא: כל הקרדיטים נתונים לכל הגופים שבאמת התאחדו לנצל את ההכרה הזאת ואת האווירה הציבורית הזאת, שאנחנו מאמינים שקיימת ככלל.
אתי כהנא: ברור שיש תמיד אנשים שטועים בדרך, כמו שאנחנו רואים את זה, אבל הכרה כללית היא שדווקא אותן דמויות ספורט מפורסמות יכולות לשמש ולהירתם כהסברה, מניעה, על ידי משיכת בני הנוער לעיסוק בספורט כדי להרחיק אותם מסמים וכמובן גם כמושאי חיקוי.
אתי כהנא: אותן דמויות ציבוריות שיוקיעו בציבור יעזרו לנו, לחברה שלנו והרשות למלחמה בסמים בהחלט עוסקת בנושא הזה, לשנות את האווירה הציבורית שהיום היא מאוד בעייתית בכל הנוגע לשימוש בסמים וזה מתחיל כבר מהסמים הקלים וסמי חברה, שהם כבר בתוכם נותנים איזו שהיא לגיטימציה לתופעה שמבחינה חברתית אנחנו רואים אותה כתופעה שלילית, בלי להיכנס לפן הפלילי המובהק.
אתי כהנא: הזכרתי בעניין הזה אירוע שהיה בבית הנשיא בחודש ספטמבר, שכל הגופים האלה נרתמו לרבות הנשיא עצמו, כולל דמויות חשובות בתחום הכדורגל, שגם התחייבו לקחת על עצמם את המשימה הזאת של לסייע במאבק הזה.
ריקי צימר: אני רוצה לחזק את מה שנאמר פה ואולי לעשות את האבחנה בין שתי הקטגוריות.
ריקי צימר: קטגורית הסמים האסורים על פי החוק, שבהם חשיש מריחואנה קוקאין וכולי וסמים אסורים על פי חוק הספורט, כשהרשות למלחמה בסמים מטפלת בנושא של חומרים שאסורים על פי החוק.
ריקי צימר: בכל אופן, ברמת המניעה וההסברה ומה שהזכירה פה אתי, נראה לנו מאוד חשוב להתייחס לכל החומרים האסורים.
ריקי צימר: כשאנחנו באמת רואים בספורטאים ובספורט בכלל מנוף להעברת מסרים.
ריקי צימר: אנחנו יכולים להסתייע בספורט להעברת מסרים גם לאנשי ספורט, גם לשחקנים ולקבוצות המוניות, לאו דווקא שחקנים תחרותיים, כי אנחנו מאמינים שעל ידי זה שכל שחקן יחזק את המידע אצלו ואת הידע אצלו בתחום ונעלה את רמת המודעות, הרי בסך הכל גם נגביר את המודעות לנושא מצד אחד וגם אולי נשמש דוגמה לבני הנוער שבעצם ניזונים הרבה פעמים מהדמויות אלה, גם בקרב הספורט האולימפי וגם בקרב קבוצות כדורסל או כדורגל, שמשמשים באמת דמויות להזדהות ומעצבי דעת קהל מהבחינה הזאת.
ריקי צימר: לכן, אנחנו קוראים לכל האנשים שיושבים פה ומבקשים להסתייע בהם לצורך הנושא הזה, כשבאמת יש זיקה מאוד ברורה בין השימוש בספורט כאמצעי לבין הסמים.
ריקי צימר: הספורט באמת מדגיש אורח חיים בריא וחשוב להדגיש את זה וחשוב לציין את זה.
ריקי צימר: אני מאמינה שעל ידי זה שנחזק את המניעה בהסברה, אולי גם נפחית את השימוש, כי באמת הרשות למלחמה בסמים בדקה את הנושא ולא מצאה בקרב הספורטאים תופעה חריגה של שימוש בסמים, למעט המקרה של חלפון.
ריקי צימר: אם יש 250 אלף משתמשים ביניהם משתמשים מזדמנים במדינה, אז בוודאי גם יש כמה שחקנים, אבל זו לא תופעה.
דובר: הוא לא השתמש, הוא מכר לכאורה.
ריקי צימר: זה נכון.
ריקי צימר: אבל בוודאי בין המשתמשים אולי נמצא פה ושם שחקנים, אבל בהחלט אנחנו לא רואים את התופעה הזו כתופעה חריגה.
ריקי צימר: אם מכאן תצא איזו שהיא קריאה להפעלת תכניות מניעה והסברה, זה מאוד חשוב.
אתי כהנא: אותו סיפור של חלפון הוא לא דמות להזדהות ושום חיקוי, כי גם בקונסנזוס, סחר בסמים ויבוא של קילוגרמים של קוקאין זה דבר פסול מכל מקום, אבל ודאי שלא יזיק גם אם לאחר הרשאה יהיה גם גינוי.
אתי כהנא: גם אם זה לא קשור, ודאי שתהיה הוקעה של הגופים שעסוקים בספורט וזה חלק מההסברה.
עמירם קלאוס: אני ממשרד הרווחה.
עמירם קלאוס: אני איש ספורט ותיק.
עמירם קלאוס: לפני שנים חברנו עם הרשות לסמים ביחד, בהחלטה משותפת והתחלנו להפעיל את אותו פרוייקט כפי שאת קוראת לו בעשרות שכונות.
עמירם קלאוס: אני מתייחס דווקא לא לספורטאים פעילים באגודות ספורט אלא למי שהוזכר פה קודם, לנוער שנמצא לא במתנסים אלא נמצא בסיכון גבוה.
עמירם קלאוס: הם מסתובבים וחסרי מסגרת, נשרו מבתי הספר וכולי.
עמירם קלאוס: חיפשנו מענים דווקא לנוער הזה שאנחנו מטפלים בו מטבע הדברים כאוכלוסיית יעד ומשתמשים בספורט ככלי טיפולי שיקומי חברתי עבור האוכלוסייה.
עמירם קלאוס: בשנים האחרונות הפעלנו ולא הרחבנו את זה, לא מסיבות אידיאולוגיות או עקרוניות אלא מסיבות של משאבים, למרות שהעלויות לא יקרות יחסית, של ספורט עממי בשכונות מצוקה, עיירות פיתוח, פרברים עירוניים.
עמירם קלאוס: לקחנו קבוצות של נערים בגילאי 15-20, זה בדרך כלל הגיל הממוצע, ועשינו להם תכנית שמשולבת גם מתכנית ספורטיבית.
עמירם קלאוס: זה היה כדורגל, כי זה הענף הכי פופולרי וגם הכי נגיש מבחינת ציוד וכולי, אבל היו לנו קבוצות של ספורט צלילה וספורט אתגרי וכל מיני דברים כאלה.
עמירם קלאוס: אני רוצה להגיד לכם, שאנחנו הפעלנו בקרב כמה אלפי בני נוער.
עמירם קלאוס: לצערנו, זה יכול היה להיות על עשרות אלפים.
עמירם קלאוס: עשינו על זה גם מחקר מעקב שהוכיח עד כמה זה השפיע.
עמירם קלאוס: הכוונה לבני נוער שכן השתמשו בסמים, לא נרקומנים או משתמשים קשים, אלא מה שנקרא משתמשים קלים או סמים חברתיים וכולי.
עמירם קלאוס: הנערים נדבקו לפעולות וכל פעולה ספורטיבית וכל ערב בשעות הפנאי, היה בערך שעתים ספורט ובגיל ההתבגרות אוהבים ספורט.
עמירם קלאוס: אבל, כל פעולה היתה מלווה בתכנון משותף ופעולת מניעה.
עמירם קלאוס: זה דבר שהיינו רוצים מאוד לחזק אותו.
עמירם קלאוס: יש לי גם חוברת לתת לך על הפרוייקט הזה עם מחקר.
דובר: בדרך אני שאלתי, איפה דוקטור יוסי אסף.
דובר: הוא היה צריך לשבת פה, הוא ראש מכללה כמוני, מכללה גדולה מאוד.
דובר: הוא עסק עשרות שנים בעניין סמים, איש חינוך, הוא האיש שלכם.
עמירם קלאוס: יושב פה אורי חרל"פ ממשרד החינוך והוא יודע.
עמירם קלאוס: יש לנו כבר שנים פרוייקט במכון שאנחנו לוקחים חברה צעירים בגיל 20 ומעלה, גם משכונות שיקום ומצוקה וחלקם היו משתמשים בסמים ומעבירים להם קורס מדריכים במשך שנה שלמה בתנאי פנימייה.
עמירם קלאוס: עד היום גמרו כבר קרוב לאלף צעירים.
עמירם קלאוס: הם מפוזרים בשכונות למעט שלושה ארבעה מקרים שאנחנו יודעים, מתוך מעקב מחקרי, שנפלו חזרה לסמים ועבריינות, רובם שגרירים של הנושא נגד המלחמה בנושא ורובם עובדים במסגרות בעיירות הפיתוח.
עמירם קלאוס: במגזר הערבי יש לנו ביקוש אדיר ואנחנו רוצים לפתוח קורס, כי שם גם יש בעיה שבחלק מהמקומות אין מורים לחינוך גופני ואז שמים אותם כממלאי מקום ויש ביקוש של פי שניים - - הכוונה היא למדריכים באותם מסגרות שאמרתי קודם, מתנסים, בתי נוער, חדרי כושר עם כל האיסורים שיש.
עמירם קלאוס: אני רוצה להדגיש עד כמה הספורט יכול להיות מוביל לספורט מקצועי, וזה למעטים וגם כלי טיפולי-שיקומי-חברתי לאוכלוסיות שאנחנו מטפלים בהן.
רות לקט: היה מאוד מעניין לשמוע פה את הדברים, כי חלק מהדברים שהושמעו פה לא מוכר לי.
רות לקט: מה שאני לוקחת מכאן הוא שבהתייעצות במשרד החינוך השנה - -
איוב קרא: היא אחראית גם על הספורט והחינוך ביחד.
רות לקט: אתמול היתה צריכה להיות מסיבת עיתונאים שרוצים לקצץ 2.5 מיליון לכל מערכת החינוך לטבק אלכוהול וסמים.
רות לקט: מזה רצו לקצץ שליש, כדי שיהיה לנו "הרבה" כסף.
איוב קרא: אני דיברתי אתמול עם ראש הממשלה ושר האוצר.
איוב קרא: אין לכם מה לדאוג.
רות לקט: עשינו פעולה לפני מספר שנים עם הרשות למלחמה בסמים, ופיתחנו תכנית עם הספורט אצלנו במערכת ובינתיים הם עברו לתרבות והם נפרדו ממשרד החינוך והפעולה די נפגעה.
רות לקט: הם עברו למשרד המדע ועכשיו הם חזרו למשרד החינוך.
רות לקט: משהו מעשי: אם מתוך הדברים שנאמרו כאן אכן איגוד השחקנים או אני לא יודעת מי היה רואה כתרומה חברתית, כמו שיש היום לגופים כלכליים שונים לגייס קבוצה מבין השחקנים, שתהיה מוכנה לתרום לפעולות ההסברה והמניעה שנעשות במערכת החינוך, אם יהיה גוף כזה או גורם כזה שאפשר יהיה להיפגש אתו, אנחנו יכולים להשתלב בתוך ההכשרה של קבוצה כזאת שהם יוכלו להגיע לבתי הספר ואנחנו עושים המון פעילויות בנושאים האלה ולהעביר איזה שהוא מסר.
איוב קרא: זה מקובל עלי.
אורי שילה: שני משפטים של פן וזווית ראייה אחרת:
אורי שילה: אני רוצה להתייחס לעניין הענישה האוטומטית שקיימת בגופים הבין לאומים שנתיים וארבע שנים, זה נכון.
אורי שילה: יש כאלה שמצדדים.
אורי שילה: אני חושב שאותו ילד שקיבל מאמא שלו כדור בתום לב - -
דובר: אצלך התקנון מדבר אחרת.
דובר: לך יש ענישה חלשה יותר.
אורי שילה: יש קיצוני לכאן ולכאן אני לא חושב שצריך לקבוע עונשים של שנתיים או שלוש בפעם ראשונה בלי לבחון את אופי המקרה.
אורי שילה: מה הן הסיבות שאנחנו אוסרים את השימוש בסמים בספורט?
אורי שילה: יש שתי סיבות עיקריות, כמו שאני רואה את זה: פגיעה בבריאות הספורטאי ורמאות.
אורי שילה: לגבי פגיעה בבריאות הספורטאי, יהיו כאלה שיתווכחו עד כמה המדינה יכולה להתערב ברצונו של אדם לפגוע בבריאותו או לא ואני לא נכנס לזה.
אורי שילה: בעניין של הרמאות, צריכים להבין את הראש של הספורטאי.
אורי שילה: נעשו מחקרים בארצות הברית ובמקומות אחרים ושאלו אתלטים ושחקני כדורגל וספורטאים מכל מיני סוגים: אם אתה היום לוקח כדור שגורם לך לנצח בכל התחרויות במשך 5 שנים ואחר כך אתה מת, אתה לוקח אותו?
אורי שילה: רוב הספורטאים ענו שהם לוקחים את הכדור.
אורי שילה: אלה מחקרים שנעשו גם באתלטיקה וגם בכדורגל.
אורי שילה: בשבילם הניצחון הוא הכל.
אורי שילה: אתם חייבים להבין שהם יעשו הכל.
אורי שילה: הם קמים בבוקר והכל הוא סביב האולימפיאדה.
אורי שילה: הניצחון או ההפסד זה עניין של חיים ומוות.
דובר: יש פה לפחות 6 ספורטאים שהיו בנבחרת וברמה לאומית ואני לא חושב שמישהו מאתנו היה עושה את זה.
אורי שילה: אני לא מכליל אני רק מצטט מחקרים שנעשו, לא אני אמרתי את זה.
אורי שילה: אני רק אומר, וכמו שציינתם ש-5 שנים לפניכם?
אורי שילה: מי זה האנשים של 5 שנים לפניכם?
אורי שילה: זה המאבק בין מדעני האיגודים לבין מדעני המחתרת הספורטאית, שכל אחד ילך צעד קדימה ותמיד יהיה את הקונפליקט הזה של ללכת צעד של מה שלא נכנס בחוק ולרמות.
אורי שילה: צריך להיות ריאלים בדברים האלה, שכדי לפתור את הבעיה הזאת צריך לדעתי, אם אתה רוצה צעד פרקטי, להקים גוף כמו שיש את הגוף הבין-לאומי, צריך לקום גוף לשיתוף פעולה ולתיאום ישראלי גם בין הגורמים בתוך המדינה, כלומר: בין הארגונים השונים, בין הוועד האולימפי לאיגוד הכדורסל להתאחדות לכדורגל, לכל הגורמים.
אורי שילה: שתהיה איזה שהוא ועדת תיאום כזאת, שכל אחד ידע מה השני עושה, שכל אחד יידע על הבדיקות שהשני עושה ושכל אחד ישתף במחקרים ובמידע שהוא מכיר.
איוב קרא: מה דעתכם?
ז'ק אשרוב: אני מבקש מכם, בואו לא נשתמש במונח כל כך מכוער, סמים חברתיים.
ז'ק אשרוב: אין דבר כזה, תפסיקו עם זה.
ז'ק אשרוב: כמו כן, בכינוסים הבין-לאומיים של הוועד האולימפי, לפעמים מראים לנו מה קורה עם הנרקומנים השונים במרכזי כפרי גמילה.
ז'ק אשרוב: באיטליה הם הקימו נבחרות של כדורעף בכפרים האלה והשחקנים הם הנרקומנים והם מתחרים בינם לבין עצמם והם מביאים תוצאות של גמילה טובה יותר.
ז'ק אשרוב: נקודה נוספת: הבדיקות עולות הון תועפות.
ז'ק אשרוב: אינפורמציה להעביר לאנשים בהרצאות או בהדגמות או בכל דבר שהוא, עולה גם הון תועפות.
ז'ק אשרוב: האיגודים עסוקים בלחיות את חיי היום יום וגם שם הם נתקלים בבעיות קשות ביותר.
ז'ק אשרוב: אם לא תבוא עזרה ממשרד החינוך או מגוף ממשלתי אחר, גם בשנה האולימפית הזאת, שצריך לעשות כל כך הרבה בדיקות לספורטאים, בלי לצאת החוצה בדיבורים או באינפורמציה, אנחנו נהיה בבעיה.
איוב קרא: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
איוב קרא: אני רוצה לומר שמבחינתנו, פה, רואים בחומרי התמריצים סוגיה של רמאות שצריך להתייחס אליה בפרופורציה הנכונה ואנשים שמרמים, צריך להעניש אותם בהתאם בעונש מרתיע ולא סלחני, כדי שהתופעה לא תתפשט.
איוב קרא: אני פונה ואני אפנה גם ואדבר עם שרת החינוך התרבות והספורט, להעביר ולהגדיל את התקציב לבדיקות של החומרים הממריצים וממש להעלות את זה באופן כזה, שיהיה אפשר באמת להרגיש את זה.
איוב קרא: מה שראיתי היום ומה ששמעתי, אין שום פרופורציה בין הדרישה לבין מה שנעשה מבחינת הבדיקה כדי לאמת את הנתונים לעומת ארצות אחרות, לפי מה ששמעתי ועל פי הדיווחים של האנשים פה.
איוב קרא: לכן, אני אפנה גם לשר האוצר יחד עם שרת החינוך, למצוא את המשאבים ולהעביר לכם ולנסות לקיים דיון אצלה בסוגיה הזאת.
איוב קרא: אני אבקש ממנה שתזמן אתכם.
איוב קרא: אני אבקש ממנה להגדיל את בסיס התקציב ואת יכולה להעביר את המסר, לגברתי השרה.
איוב קרא: כשאני פונה אליה, היא מתייחסת בהתאם.
איוב קרא: אנחנו רואים בחומרה רבה שנתפסו מספר שופטים שהשתמשו בסמים על פי הדיווחים.
איוב קרא: לדעתי, אינני יכול לקבל את זה ששופט ימשיך לשפוט כאשר הוא הודה בשימוש בסמים.
איוב קרא: זה מעשה קרימינלי ולדעתי זה שנותנים לו עונש, זה לא אומר שהוא צריך להמשיך לנהל משחק.
איוב קרא: הוא יכול בהחלט לטעון ולהביא לתוצאות מעוותות כאשר הוא עולה לשפוט בין שתי קבוצות.
איוב קרא: זה יהיה אבסורד לחשוב שאדם כזה ימשיך לשפוט.
איוב קרא: אני פונה למשטרת ישראל לעקוב אחרי הפרסומים פה בהקשר למכוני הספורט, ששם נמכרים חומרים שאסורים.
איוב קרא: את הסוגיה הזאת לא שמעתי, ופעם ראשונה שאני שומע ואני חושב שמשטרת ישראל יכולה בהחלט לטפל בזה.
איוב קרא: לא צריך לחוקק חוק בשביל זה.
איוב קרא: מספיק שמדי פעם יפורסם שביקרתם באיזה מכון וחצי מהמכונים יחשבו פעמיים, אם לא כולם, לא לעשות את הדברים האלה.
איציק הלוי: אין בסיס חוקי לזה.
איציק הלוי: אי אפשר להיכנס למכון ולעשות בדיקה, מבלי שהיה קיים חשד סביר ששם משתמשים בסמים.
איציק הלוי: זה לא בתחום של משטרת ישראל.
איציק הלוי: רק אם קיים מידע ניתן להוציא צו או בלי להוציא צו - -
איוב קרא: המשרד לביטחון פנים ופקחים של משרד הבריאות צריכים למצוא דרך לפקח על הדבר הזה, איך אפשר להביא למצב שדברים אסורים לא ימצאו.
איוב קרא: זה יכול להיות סם שצורך אותו מישהו שהוא לא חוקי או חומר ממריץ.
איוב קרא: ואז זה צריך להיות משרד הבריאות.
איוב קרא: אנחנו נפנה במכתב למשרד הבריאות ולמשרד לביטחון פנים.
איוב קרא: אתם ביניכם, צריכים למצוא את השביל לפקח על הדבר הזה, אם עלתה סוגיה כזו כואבת.
דובר: תמיד יימצא הרופא שיחתום על זה.
איוב קרא: חברים, אני מודה לכם על ההשתתפות בישיבה.
איוב קרא: 2.
איוב קרא: הצעת חוק הרשות למלחמה בסמים (תיקון מס' 3), התשס"ג-2003
איוב קרא: הצעת חוק הרשות למלחמה בסמים, תיקון מס' 3 התשס"ג-2003: 1.
איוב קרא: בחוק הרשות למלחמה בסמים, התשמ"ח-1988 (להלן- החוק העיקרי), בשם החוק, במקום "הרשות למלחמה בסמים" יבוא "הרשות הלאומית למלחמה בסמים".
איוב קרא: בסעיף 2 לחוק העיקרי, אחרי "רשות" יבוא "לאומית".
איוב קרא: דברי הסבר: הרשות למלחמה בסמים (להלן- הרשות), הפועלת מכוח חוק הרשות למלחמה בסמים, התשמ"ח-1988.
איוב קרא: תפקידיה של הרשות למלחמה בסמים (להלן- הרשות) לקבוע מדיניות מניעה, טיפול, שיקום, ענישה ואכיפת חוק בתחום השימוש לרעה בסמים, כדי שזו תהווה בסיס לפעילות הרשות לפעילות הממשלה בנושא.
איוב קרא: במסגרת תפקידיה, על הרשות לגבש מדיניות של שיתוף פעולה בין גורמים שונים הפועלים בתחום השימוש לרעה בסמים ולקיים קשרים עם גופים בארץ ובעולם, והכל לשם קידום הטיפול בבעיית הסמים.
איוב קרא: בשנים האחרונות קמו ארגונים שונים, פרטיים ומוניציפליים, העוסקים, כל אחד בדרכו, בנושא הטיפול בסמים; ברשויות מקומיות שונות קראו לארגונים שהקימו בשם "רשות למלחמה בסמים".
איוב קרא: הדמיון בשמות הגורמים המטפלים בסמים גרם לא אחת לטעות בהבחנה אין הרשות, הפועלת על פי חוק, לבין גופים פרטיים או מוניציפליים.
איוב קרא: כדי להבדיל בין הרשות לבין שאר הארגונים הפועלים בתחום ולמנוע הטעיה, מוצע להוסיף לצד המילה "רשות" את התואר "לאומית", בדומה לחוקים אחרים ובהם חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, התשכ"א-1961, חוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש, התשנ"ו-1996, וחוק הרשות הלאומית להסמכת מעבדות, התשנ"ז-1997.
איוב קרא: הצעת החוק פורסמה בהצעות חוק 3134, מיום ח' בתמוז התשס"ב (18 ביוני 2002), עמ' 660, והיא מתפרסמת כעת בשנית.
איוב קרא: אין שום בעיה עם זה.
שגית אפיק: יש לי שאלה: הרשות למלחמה בסמים לא הופיעה בחוקים אחרים ואתם מתקנים כאן רק את חוק הרשות.
שגית אפיק: אם הוא מופיע בחוקים אחרים, אז צריך לשנות גם שם.
ריקי צימר: זה מופיע בחוק הרשות למלחמה בסמים, עד כמה שידוע לי.
ריקי צימר: אבל בכל מקום אחר שזה מופיע צריך לשנות.
ריקי צימר: ואז אנחנו יכולים להיקרא כך מהיום?
איוב קרא: בסדר.
איוב קרא: אני מצביע ומחליט פה אחד.
שגית אפיק: יש הסתייגויות.
איוב קרא: אני מצרף את ההסתייגויות.
שגית אפיק: בסדר גמור.
שגית אפיק: נכין ונניח.
איוב קרא: אני מודה לכולם.
איוב קרא: הישיבה נעולה.
איוב קרא: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
איוב קרא: הדיון היום הוא על הפיקוח וההגבלה של מכירת אלכוהול בשווקים בישראל.
איוב קרא: כבר הרבה זמן שלא התקיים בוועדה זו דיון בסוגיית האלכוהול ואני שמח שביוזמתו של מר ברוך שלו, מהאגודה למניעת אלכוהוליזם, אנחנו דנים בנושא.
איוב קרא: רבים פנו אליי לקיים דיון בנושא וראיתי צורך לעשות זאת.
איוב קרא: אני חושב שהנושא של האלכוהול פרוץ במידה מסוימת ואין מספיק פיקוח בסוגיה הזאת, למרות שאין כמעט הבדל בין אדם שיכור לבין אדם שנטל סם כלשהו ונוהג ברכב.
איוב קרא: אין הבדל גדול בין מי שחי בהזיות כתוצאה משכרות לבין אדם שחי בהזיות כתוצאה מנטילת סמים.
איוב קרא: אם אדם נוהג בזמן שהוא שיכור או שהוא תחת השפעת סם הוא מהווה סכנה לציבור.
איוב קרא: אם אותו אחד גם מסתובב בין אנשים גם זה מהווה סכנה לציבור.
איוב קרא: אני מבקש לשמוע מגורמים שונים פה מה אפשר לעשות כדי למזער את הנזקים סביב האלכוהול.
איוב קרא: זה אומר למנוע מאנשים להשתולל כתוצאה מהחופש הזה שניתן למכור אלכוהול בכל מיני חנויות.
איוב קרא: השאלה היא אם יש מקום להגביל את זה בצורה כלשהי, שכן יש קושי רב מבחינה חוקית להתמודד עם זה, ואם בכלל כדאי להיכנס לסוגיה הזאת של הגבלת מכירת משקאות חריפים או שכדאי להמשיך באותו מצב שהיה עד כה ולנסות למצוא דרכים חלופיות למצב הנוכחי.
איוב קרא: ד"ר גלסר, אני מבקש שתיתן לנו סקירה בנושא הזה, כדי שנדע איפה אנחנו עומדים.
ד"ר חורחה גלסר: מבחינת הבריאות של האדם אין הבדל בין חומרים פסיכואקטיביים, כמו סמים, תרופות מסוימות ואלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: הנזקים הגופניים, הנפשיים, החברתיים והכלכליים הם מאוד דומים.
ד"ר חורחה גלסר: גם האינטרסים השונים הם אותם אינטרסים – למנוע אנשים להשתמש בדברים הללו.
ד"ר חורחה גלסר: באירופה נעשה מחקר על ידי ארגון הבריאות העולמי שהשווה את ההכנסות השנתיות שיש לארצות אירופה, כמו צרפת, ספרד, איטליה, שמייצרות אלכוהול ומוכרות לכל העולם, לעומת ההוצאות עקב הנזקים מהשימוש בחומר.
ד"ר חורחה גלסר: התברר שכל ההכנסות מייצור האלכוהול לא מגיע ל-50% ממה שהן משלמות בגין הנזק שנגרם מהאלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: מתברר שההכנסות שיש מתעשיית האלכוהול לא מגיעות ל-50% מההוצאות של אותה מדינה בגין הנזקים הנגרמים מהשימוש באלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: זה כולל גם מחלות של המשתמשים, בעיות חבריות, תאונות דרכים, בעיות בעבודה, אלימות במשפחה וכו'.
ד"ר חורחה גלסר: אין גבול לבעיות שנגרמות עקב השימוש באלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: בישראל פעלה ועדה בינמשרדית עד שנת 1999, בדומה לרשות למלחמה בסמים.
ד"ר חורחה גלסר: ב-99', כאשר יושב ראש אותה ועדה היה מנכ"ל משרד הרווחה, נכתב דוח שהועבר לפורום מנכ"לים.
ד"ר חורחה גלסר: כל המנכ"לים קיבלו את הדוח ואת ההמלצות שלו, זה הועבר למשרד האוצר ושם זה נקבר.
ד"ר חורחה גלסר: כלומר, מ-99' אין גוף בינמשרדי שעוסק באלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: יש עכשיו הצעה שהנושא יועבר לרשות למלחמה בסמים, אבל כרגע אין שום גוף בינמשרדי שעוסק בזה ולכן גם לא שומעים על זה ואין תקציבים לנושא.
ד"ר חורחה גלסר: זאת למרות שבעיית האלכוהול במדינה גדלה.
איוב קרא: מה היה לפני 99'?
ד"ר חורחה גלסר: היתה ועדה בינמשרדית.
איוב קרא: למה היא בוטלה?
ד"ר חורחה גלסר: היא לא בוטלה.
ד"ר חורחה גלסר: הוועדה כתבה דוח שהתקבל על ידי פורום המנכ"לים.
ד"ר חורחה גלסר: ההמלצות של הוועדה התקבלו במלואן, אך מאז שזה עבר לאוצר לא שמענו על זה יותר .
ד"ר חורחה גלסר: מידי שנה אני פונה למנכ"ל משרד הבריאות ולמנכ"ל משרד הרווחה ומבקש לזמן שוב את המנכ"לים על מנת לחדש את הפעילות של הוועדה, כדי שלפחות יהיה תיאום בין המשרדים.
ד"ר חורחה גלסר: כרגע בין המשרדים אין אפילו תיאום וגם לא תיאום בין הגורמים האחרים, כמו עמותות ואנשים אחרים שפועלים בתחום.
ד"ר חורחה גלסר: נושא הסמים גם היה מטופל באותה צורה עד 1987, כאשר הקימו את הרשות למלחמה בסמים, ומאז זה מסודר.
ד"ר חורחה גלסר: לגבי האלכוהול אין דבר כזה.
ד"ר חורחה גלסר: משרד הבריאות הציע הצעה, שהתקבלה על ידי הרשות, שעניין האלכוהול יועבר תחת הגג של הרשות, אבל בינתיים יש גם הצעה שהרשות תועבר למשרד לביטחון פנים ולכן יש בלגאן ואולי כל המאמץ הזה בכלל לא שווה.
ד"ר חורחה גלסר: בנושא האלכוהול אין "אבא ואמא" לנושא וכל משרד עושה מה שהוא חושב בלי כל תיאום בין המשרדים.
ד"ר חורחה גלסר: לא רק שאין תכנון, גם אין תיאום.
ד"ר חורחה גלסר: לנושא הדיון - בארצות אירופה המתקדמות יש הגבלות מכירה, שיכולות להיעשות בכמה תחומים: לפי גיל, לפי מקום, לפי שעות ולפי ימים.
ד"ר חורחה גלסר: למשל, יש ארצות שיש להן בעיה עם השימוש באלכוהול סביב משחקי הכדורגל ולכן הן מגבילות את השימוש בימים ובשעות שיש משחקי כדורגל.
ד"ר חורחה גלסר: יש ארצות שבוחרות לא למכור אלכוהול בטווח של שלושה ק"מ מבית ספר.
ד"ר חורחה גלסר: תיאורטית יש אצלנו הגבלה שאסור למכור אלכוהול לצעירים, אבל מבחינה פרקטית כל אחד יכול ללכת למכולת ולקנות.
ד"ר חורחה גלסר: אתה יכול לשלוח את הבן שלך בן הארבע למכולת והוא יחזור עם בירה, כי אין הגבלה למכור לו בירה במכולת.
ד"ר חורחה גלסר: יכול להיות שבמסעדה לא ימכרו לו בירה, אבל במכולת כן.
איוב קרא: מה הסיבה לכך?
ד"ר חורחה גלסר: זה מה שהחוק בישראל מאפשר היום.
ד"ר חורחה גלסר: אין הגבלה למכור אלכוהול לקטינים, אלא רק במקום ששותים בו.
ד"ר חורחה גלסר: מסעדה, פאב או דיסקוטק לא ימכרו לך, אלא אם כן אתה בן 18.
ד"ר חורחה גלסר: יש עם זה הרבה בעיות, אבל זה לא קשור לחוק, אלא לאכיפה.
איוב קרא: מה ההמלצה?
ד"ר חורחה גלסר: החוק צריך להיות ברור ולומר שאין מכירה של אלכוהול מתחת לגיל 18 בשום מקום, כולל בסופרמרקט.
ד"ר חורחה גלסר: דבר שני, צריך לשקול אם מלבד עניין הגיל צריכות להיות הגבלות של מקום, כמו למשל להוציא את השימוש או המכירה של אלכוהול במקומות עבודה.
ד"ר חורחה גלסר: נניח שיש לך קיוסק באזור תעשייה או בבית חולים, אתה בעצם יכול למכור אלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: צריכה להיות הגבלה גם במכירת האלכוהול במקומות מסוימים.
ד"ר חורחה גלסר: אנחנו יודעים שהרבה מהתאונות, גם תאונות דרכים וגם תאונות עבודה, הן בגלל שימוש באלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: לגבי הפרסום – צריכות להיות הגבלות בפרסום.
איוב קרא: האם החוק התייחס להגבלת נהיגה?
ד"ר חורחה גלסר: ברוב המקומות באירופה קבעו את אחוז האלכוהול המותר בדם.
ד"ר חורחה גלסר: יש כאלה שמחמירים יותר – 0.5% אצל מבוגרים ולצעירים עד גיל 26 0.2% - יש מדינות שקבעו 0.2% לכולם, יש כאלה שמדברים על אפס אחוז סבלנות, כלומר בכלל בלי אלכוהול בדם.
ד"ר חורחה גלסר: לכל מדינה יש את הכיוון שלה, כאשר הכיוון הוא להחמרה.
ד"ר חורחה גלסר: יש מדינות, כמו איסלנד, שקבעו שהאחריות על נהיגה תחת השפעת אלכוהול לא חלה רק על הנהג, אלא גם על זה שנסע עם זה שנוהג תחת השפעת אלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: לדוגמה, אם אני אדם מבוגר ואני נוסע ברכב בו נוהג אדם שאני יודע שהוא שתה קודם לכן ואני לא מונע ממנו את הנהיגה, חלה גם עליי אחריות פלילית.
ד"ר חורחה גלסר: יש מדינות שמטילות אחריות גם על אלה שמוכרים את האלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: אם המוכר רואה שהאדם מחזיק מפתחות והוא שתוי והוא לא מונע ממנו לעלות על רכב ולנהוג, גם עליו יש אחריות פלילית.
ד"ר חורחה גלסר: זה אומר שהאחריות אינה חלה רק על האדם ששותה, אלא גם על הסובבים אותו.
ד"ר חורחה גלסר: בשוויץ למשל יש עמותה שמאפשרת לאדם לטלפן ולבקש נהג חלופי.
ד"ר חורחה גלסר: אם למשל שתיתי ואני לא יכול לנהוג לבד, אני יכול להרים טלפון לעמותה ולבקש שישלחו אליי נהג שינהג ברכב שלי במקומי ויחזיר אותי הביתה.
ד"ר חורחה גלסר: הם מנסים לתת לך את כל האופציות כדי שלא תצטרך לנהוג תחת השפעת אלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: דברים נוספים שצריכים להיות בחקיקה – יש עניין של מס מיוחד על אלכוהול, דבר שהאוצר מתנגד לו.
ד"ר חורחה גלסר: בצורה זו לא רק קובעים מה האחוזים שהולכים למדינה, אלא איך אתה מחלק את הכסף הזה.
ד"ר חורחה גלסר: בפולין למשל, הטילו אגרה מוניציפלית.
ד"ר חורחה גלסר: זה אומר שמלבד המחיר שמשלם האדם עבור האלכוהול הוא צריך לשלם מסים.
ד"ר חורחה גלסר: כמו כן, כל אדם שרוצה למכור אלכוהול, במסעדה, פאב או דיסקוטק או בחנות, צריך לשלם אגרה מיוחדת שחלק ממנה הולך לעירייה וחלק לטיפול בנפגעי אלכוהול.
ד"ר חורחה גלסר: בפולין מרוויחים 60 מיליון יורו לשנה רק מהאגרה על האלכוהול, ומזה מממנים את כל המניעה, את כל הטיפול והחקיקה.