GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חור ניזרי: רק נקודה אחת לסיום העניין, לגבי חזר בו מהודעה וכן הלאה, יש הגדרות בחוק מתי מותר לחזור מהודעה, מתי אסור לחזור מהודעה; מקרה אלימות, למי יש סמכות לבטל תלונה, למי אין סמכות לבטל תלונה.
זאב בנימין בגין: אנחנו לא שם.
<חור ניזרי: יש הגדרות מאוד ברורות בלי קשר לעבירות בתוך המשפחה, בפני מי אפשר לערער גם על החלטה, וכן הלאה.
זאב בנימין בגין: עורך-דין ויסמונסקי.
זאב בנימין בגין: פרקליטות, בבקשה.
<חיים ויסמונסקי: מה שאני רוצה להגיד, אני יכול להבין את החשש, מאיפה הוא מגיע.
<חיים ויסמונסקי: זאת אומרת, שבן אדם ימסור אמרה – נקרא לזה רגע אמרה – בין אם היא בכתב, בין אם היא מוקלטת, נסבך את הדוגמה קצת, יש דברים כאלה, ואז יגידו, אתה בבחינת מתלונן.
<חיים ויסמונסקי: הפרקליטות תגיד את זה, או המשטרה תגיד את זה, ואז זו תהיה הוצאה מההקשר.
זאב בנימין בגין: לא, זאת לא השאלה שלי.
<חיים ויסמונסקי: וזו לא כוונתכם.
זאב בנימין בגין: לא האם הוא בבחינת מתלונן.
זאב בנימין בגין: האם הוא ייחשב כמגיש תלונה, זו השאלה.
<חיים ויסמונסקי: בדיוק.
<חיים ויסמונסקי: הנוסח של החוק כפי שאנחנו מתקרבים אליו, שהוספנו את המילה "להגיש" – עכשיו, בדיון פה – בעיני פותר את זה.
<חיים ויסמונסקי: בעיני פותר את זה.
<חור ניזרי: הוא לא פותר את זה כי הפרקטיקה הנהוגה היא אחרת.
<חיים ויסמונסקי: הרי לא תצליח בחקיקה להסדיר את כל המקרים.
<חור ניזרי: מה הבעיה להוסיף "במודעות"?
<חור ניזרי: מה הבעיה להוסיף מסר תלונה במודע?
מרב מיכאלי: אני צריכה להסביר לך שאתה יוצר הסדר שלילי על כל החקיקה?
מרב מיכאלי: מה זה השטות הזאת, באמת.
<חור ניזרי: בדיוק הפוך.
<חור ניזרי: ההסדר השלילי הוא ברגע שאנחנו נתיר את זה ככה, והפרקטיקה הנהוגה היא כזו שתלונה היא כל דבר שנמסר למעשה.
<חור ניזרי: כי אם לא, אז זה רק כשהוא מוסר תלונה במשטרה.
<רפ"ק קובי עזרא: אבל יש עוד חוקים.
זאב בנימין בגין: מגיש.
<חור ניזרי: מגיש זה מגיש מיוזמתו, אף אחד לא הרביץ לו להגיד את זה, אבל הוא פשוט לא מודע להשלכות בזה שהוא הגיש תלונה.
מרב מיכאלי: אם לשכת עורכי הדין חושבת שיש פגם - ומשתמע מדבריך שיש פגם - בפרקטיקה של שימוש - -
<חור ניזרי: זה לא פגם.
מרב מיכאלי: - - בעדויות והפיכתן לתלונות בפועל, אז אדרבה ואדרבה, אני מאוד מאוד בעד שלשכת עורכי הדין תיזום איזשהו מהלך מכל סוג שהוא בשביל לתקן את הפרקטיקה הנוהגת, אבל אי אפשר להגיד, הפרקטיקה הנוהגת היא מקולקלת ולכן עכשיו כאילו נכתוב את החקיקה באופן אחר.
מרב מיכאלי: זה דבר לא סביר בעליל.
מרב מיכאלי: אם לשכת עורכי הדין חושבת שיש הרחבה גדולה מדי, קלות בלתי נסבלת במה שייחשב תלונה, אם אנשים מחויבים שלא בטובתם ושלא מכוונתם נחשבים מתלוננים או שהגישו תלונה, גם אם הם לא התכוונו לכך, וזה לא ברמה של נחשבים ואז ברגע שאומרים "אבל לא הגשתי תלונה" אז אומרים להם, טוב סליחה, לא הבנו אתכם נכון, אז אדרבה ואדרבה.
מרב מיכאלי: אני הראשונה שמחזקת את ידיכם לעשות משהו בעניין הזה, אבל אנחנו לא יכולות להתייחס לפרקטיקה פגומה כאילו כשאנחנו באים לנסח את החוק – בלי המילה כאילו, אני מתנצלת עליה, היא נשתרבבה שלא כראוי.
זאב בנימין בגין: לא אמרת "לכאורה".
<חיים ויסמונסקי: לכאורה זה אנחנו.
<חור ניזרי: אני רק מתנצל אם דברי לא הובנו.
<חור ניזרי: לא אמרנו שהפרקטיקה הנהוגה היא פגומה.
<חור ניזרי: אמרנו שזו הפרקטיקה הנהוגה, שתלונה זה דבר מאוד רחב.
<חור ניזרי: ולכן, נודע למשטרה מוגדר כתלונה, החשש הוא מאוד רחב.
זאב בנימין בגין: בסדר, ניתנה.
זאב בנימין בגין: אנחנו לא נוכל להמשיך בזאת.
זאב בנימין בגין: שמעת את דברי חברתי.
זאב בנימין בגין: אם התופעה שאתה מדבר עליה היא כל כך רחבה ומצויה, אז זה דבר יותר יסודי - -
מרב מיכאלי: שצריך לטפל בו.
זאב בנימין בגין: - - שצריך לבוא על תיקונו, ולאו דווקא בהקשר הזה.
זאב בנימין בגין: אנחנו רוצים להיות זהירים, מצד שני בכל זאת הסכמנו בעיקרון, גם החברים שהיו בדיון בבוקר והלכו לעיסוקים חשובים יותר, לכאורה – לא, באמת קשה, חברים, דעו לכם, זה קשה.
זאב בנימין בגין: אנשים פה חברים בשלוש ועדות וצריך לדלג ולחשוב איפה אתה תורם יותר באותו רגע.
זאב בנימין בגין: אז האזנו, שמענו.
<חור ניזרי: העמדה הובנה.
<חור ניזרי: זה מה שחשוב.
זאב בנימין בגין: אני חושב שעזרת.
זאב בנימין בגין: קיבלנו, חיזקנו, ועכשיו נהיה בנוסח שאדם הגיש תלונה.
מרב מיכאלי: הגיש תלונה זה נראה - - -
זאב בנימין בגין: אני חושב שבאמת העברית תסייע לנו מבחינת ההבנה.
מרב מיכאלי: אקטיביות.
זאב בנימין בגין: ועוד ייכתב נוהל, אני מקווה, שפרקליט המדינה ינחה, יסכים לרעיון הטוב הזה וייכתב נוהל, נוכל לראות את זה, אולי בהזדמנות אפילו אתם תוכלו לראות.
זאב בנימין בגין: בהזדמנות.
זאב בנימין בגין: מה עוד, נועה?
<עינת גדעוני: הפירוד באופן קבוע, זה בסדר?
<נועה ברודסקי לוי: תכף נקריא.
זאב בנימין בגין: ממשיכים לקרוא.
<נועה ברודסקי לוי: "(ג) לעניין סעיפים קטנים (א) ו-(ב), אחת היא אם העד הוא נפגע העבירה או אדם אחר; (2) פסקה (4) – תימחק.
<נועה ברודסקי לוי: 2.
<נועה ברודסקי לוי: תיקון סעיף 8 במקום סעיף 8 לפקודה יבוא: "8.
<נועה ברודסקי לוי: הגדרות בסימן זה – "בן זוג" – לרבות הידוע בציבור כבן זוגו, ולמעט מי שאינו חי עם בן זוגו חיי משפחה במשק בית משותף, לרבות מי שחי בנפרד מבן זוגו ואף אם הם מתגוררים תחת קורת גג אחת, הכל מתוך כוונה לפרק את חיי המשפחה באופן קבוע.
<נועה ברודסקי לוי: " אני רק אבקש את הסמכת הוועדה לסגנן פה כי אני לא בטוחה שכדאי לחזור על בן זוג כל פעם.
<עינת גדעוני: אולי אפשר לעשות פרוד, ואז פרוד והגדרה.
<נועה ברודסקי לוי: יכול להיות, וגם העניין של החזרה על בן זוג.
זאב בנימין בגין: תגמרו את זה ותפטרו אותנו.
<נועה ברודסקי לוי: ""ילד" – לרבות מאומץ; "הורה" – לרבות מאמץ".
<נועה ברודסקי לוי: " ואמרנו שנעשה תיקון עקיף לחוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), התשי"ח-1957.
זאב בנימין בגין: לגבי קטינים.
<נועה ברודסקי לוי: לגבי קטינים וחסרי ישע.
<נועה ברודסקי לוי: אמרנו שבאותם מקרים, אם הם מעידים נגד קרוב, תהיה אפשרות לבית-המשפט להחליט שהם יעידו שלא מול הנאשם.
<חיים ויסמונסקי: חסר ישע, כהגדרתו.
<נועה ברודסקי לוי: כהגדרתו בסעיף 368 לחוק העונשין.
מרב מיכאלי: זה מאוד מאוד מרגש, אדוני.
מרב מיכאלי: התיקון הזה מאוד מאוד מרגש.
זאב בנימין בגין: מרב.
זאב בנימין בגין: אמרתי בהתחלה, זה נראה קטן, זה דבר חשוב מאוד.
<חור ניזרי: מרחיק לכת.
זאב בנימין בגין: אבל מרב, לידיעתך, סיכמנו כך.
זאב בנימין בגין: היות שהסנגוריה איננה כאן, אנחנו נצביע, ונצביע בעד, את ואנוכי, על דעת המקום, ואני אגיש רוויזיה כך שניתן הזדמנות לסנגוריה להביע את דעתה, ואחר כך אני אמשוך אותה.
<נועה ברודסקי לוי: על העניין של תיקון חקירת עדים כי זה לא היה במקור.
מרב מיכאלי: הבנתי מצוין.
זאב בנימין בגין: מי בעד הצעת הוועדה?
זאב בנימין בגין: בעד – פה אחד
זאב בנימין בגין: פה אחד.
זאב בנימין בגין: אני מאוד מודה לכם.
<נועה ברודסקי לוי: אתה צריך לבקש רוויזיה.
זאב בנימין בגין: אז אני מודיע.
זאב בנימין בגין: הודעתי לדורית על רצוני להגיש רוויזיה, שתנוסח על-ידכם.
זאב בנימין בגין: אנחנו משתדלים להגיד את האמת פה.
<נועה ברודסקי לוי: על תיקון לחוק חקירת עדים.
זאב בנימין בגין: אני גם צריך לחתום אולי.
<דורית ואג: לא צריך לחתום.
זאב בנימין בגין: לא צריך, אז בכלל תעשו כהבנתכם.
<דורית ואג: כשאתה מבקש רוויזיה לפרוטוקול, אפילו אין צורך לחתום.
זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם, היה דיון טוב.
זאב בנימין בגין: אנחנו פותחים את הדיון בחוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 3) (חלוקת תיקים בענייני סמים), התשע"ו-2015.
זאב בנימין בגין: מי מציג מהממשלה?
זאב בנימין בגין: יש לנו רק ממשלה היום וכנסת.
<יפעת רווה: אני אציג את זה וחברי ישלימו ככל שיהיה צורך.
<יפעת רווה: הרקע להצעה, כמו שבוודאי יודעים בוועדה, יש היום תיקים פליליים - - -
זאב בנימין בגין: במקרה זה את יכולה להניח שקראנו.
זאב בנימין בגין: הודרכתי, אבל תאמרו גם מעבר לנייר.
<יפעת רווה: אני אגיד בקצרה ולפרוטוקול.
<יפעת רווה: התיקים הפליליים במדינת ישראל מתחלקים - - -
<דורית ואג: את לא רשומה.
<יפעת רווה: אני לא יודעת למה, אני נרשמתי.
<דורית ואג: אסף יעשה לכם בית-ספר.
<דורית ואג: אתם תעמדו בחוץ ולא תיכנסו.
<יפעת רווה: אמרתי לכם – המנהלת האימתנית.
<דורית ואג: זה פשוט לא הוגן מצדכם.
<דורית ואג: זה סתם מכביד עליי ועל הקצרנית.
<יפעת רווה: יש לי עדים שנרשמתי, אבל אני אביא אותם בהזדמנות.
<דורית ואג: את יודעת שאין לך עדים, כי אם היו לך עדים היית מקבלת אישור.
זאב בנימין בגין: אתם מבינים שבגלל הערות מסוג זה מנהלות ועדות כאלה נקראות "המנהלות המיתולוגיות".
זאב בנימין בגין: דורית היא מנהלת מיתולוגית.
זאב בנימין בגין: אבל כן - סדר צריך להיות.
<דורית ואג: אבל אתה רואה - בחינוך של משרד המשפטים נכשלתי.
זאב בנימין בגין: אני בעל עניין אז אני לא יכול.
זאב בנימין בגין: בהיותי בעל עניין אני מנוע.
<דורית ואג: בעניין שלך זה דווקא בסדר.
<דורית ואג: לדעתי, היחידה.
זאב בנימין בגין: אספר לכם ולדורית מבחינת בעל עניין שכשהייתי חבר ועדת שרים לחקיקה, חברי דן ואני, היינו שני חברי ממשלה שצאצאיהם היו פקידים בממשלה: ביתי, מצד אחד, במשרד המשפטים ושאול מרידור מצדו של דן סגן ראש אגף תקציבים.
זאב בנימין בגין: חשבו שצריך להגיע לאיזה הסדר, אני לא הייתי בטוח.
זאב בנימין בגין: החליט היועץ המשפטי – בסדר – בדיון שבו אחד מהצאצאים מציג אז השר לא יוכל להצביע.
זאב בנימין בגין: חשבנו שזה בסדר, וכך היה במשך חודשים.
זאב בנימין בגין: שנתיים – המון זמן.
זאב בנימין בגין: יום אחד היתה הצעת חוק ממשלתית וזה היה כבר בסוף הדיון וכבר לא נותרו כמעט חברים, כמעט כרגיל.
זאב בנימין בגין: לא היה שום דבר מרתק.
זאב בנימין בגין: אבל לי היתה הצעה שנראתה חשובה למשרד המשפטים.
זאב בנימין בגין: היושב-ראש, שר המשפטים, העמיד את ההצעה לדיון.
זאב בנימין בגין: אביטל הציגה את ההצעה שאני לא זוכר מהי, והצבענו.
זאב בנימין בגין: ואני באמת, כמו שאומרים: אדוני השופט, בתום לב, אני הרמתי יד והצבעתי וההצעה עברה 3:2.
זאב בנימין בגין: מקצה החדר שהוא יותר ארוך מהחדר הזה נשמעת ציוץ של הצאצאית שלי: "אבל אבא, אסור לך להצביע".
זאב בנימין בגין: הם השתגעו.
זאב בנימין בגין: הורדתי את היד – 2:2, וההצעה לא עברה.
זאב בנימין בגין: מי שלא מבין, אני בעל עניין.
זאב בנימין בגין: אני לא אגיד מי מחונך ומי לא מחונך במשרד המשפטים.
זאב בנימין בגין: אבל אני באמת חושב שבאותה תקופה עבדנו עבודה משותפת יפה מאוד עם גורמים שונים במשרד.
זאב בנימין בגין: עד כאן.
זאב בנימין בגין: קשה עם יושבי-ראש זקנים.
זאב בנימין בגין: זה תמיד מקשה.
זאב בנימין בגין: הממשלה, בבקשה, תאמר את דברה.
<יפעת רווה: יש חלוקה של התיקים בין המשטרה לבין הפרקליטות.
<יפעת רווה: בדברים חמורים יותר עוסקת הפרקליטות, ובמרבית התיקים עוסקת התביעה המשטרתית.
<יפעת רווה: כך החלוקה גם בענייני סמים.
<יפעת רווה: אבל בעוד שפעם היה מספר די סגור של סמים, היה חשיש והרואין ועוד כמה, וכל פעם נוספו לרשימה – הרשימה אומנם מאוד ארוכה - אבל בשנים האחרונות החלה תופעה של מה שקרוי סמי פיצוציות.
<יפעת רווה: כלומר, ניסו לעקוף את העובדה שרשימת הסמים בתוספת לפקודת הסמים היא סגורה.
<יפעת רווה: באמצעות כימאים מוכשרים כל פעם שינו את ההרכבים של החומרים כדי שהם לא ייכללו בפקודת הסמים.
זאב בנימין בגין: אלה כימאים מקומיים או שאלה סמים שמגיעים מחו"ל?
<יפעת רווה: גם וגם.
<יפעת רווה: נמצאת פה אתי מרשות הסמים.
זאב בנימין בגין: כי אם זה מקומי אז השינוי יכול להיות תכוף וקל.
<יפעת רווה: השינויים מאוד מאוד תכופים.
<יפעת רווה: כדי להתמודד עם העניין הזה, עשינו את חוק החומרים המסכנים, חוק למאבק בחומרים מסכנים, ששם אפשר בהכרזות תכופות ומהירות להכריז על חומר בתוך כמה ימים, ולא בהליכים היום שהם הליכים ארוכים שצריכים אישור של הכנסת להכריז על חומרים כעל חומרים מסכנים.
<יפעת רווה: עושים את זה בתוך מספר ימים כדי לענות לתופעה הזו.
זאב בנימין בגין: סליחה, מי מכריז על הכימאים?
זאב בנימין בגין: מי מטפל בכימאים?
זאב בנימין בגין: לא איגוד הרוקחים מטפל בהם?
זאב בנימין בגין: מי מטפל בפשע הזה?
זאב בנימין בגין: אולי זה לא אליכם אלא לגורמי האכיפה האחרים.
<יפעת רווה: זה המשטרה מטפלת וגם רשות הסמים.
<אתי כהנא: בסופו של דבר, רוב החומרים האלה מגיעים באמת בייבוא.
<אתי כהנא: החומר הכימי עצמו, הסמים מה שאנחנו קוראים, מגיעים בייבוא, בעיקר מארצות המזרח, מהודו ומסין, כך שהמרקחות נרקחות באמת במדינות האחרות.
<אתי כהנא: כל הנושא של האריזה וההפצה והשיווק הוא כחול-לבן.
זאב בנימין בגין: זה מטופל במחלקה אחרת.
זאב בנימין בגין: כלומר, מטופל במסחר בסמים.
<אתי כהנא: משטרה, משרד הבריאות וכו'.
<יפעת רווה: המשטרה - בסמים ובחומרים מסוכנים, גם חומרים שעדיין לא הוכרזו כסמים.
<יפעת רווה: כאן אנחנו עוסקים בנושא של הסמים, אבל הרבה מהם זה חומרים שאחרי שהם היו בשלב החומרים המסכנים, באמת עברו את האישורים והוכרזו כסמים.
<יפעת רווה: היום החוק בתוספת לחוק סדר הדין הפלילי, החלוקה נמנית לפי חומרים.
<יפעת רווה: זאת אומרת, זה פרט 22 לתוספת לחוק סדר הדין הפלילי והוא מונה חומרים מסוימים ומפנה אל התוספת לפקודה.
<יפעת רווה: העניין הוא שהקצב היום הוא כל כך מהיר שאין טעם כל פעם להכניס.
<יפעת רווה: גם כמו שאמרתי, לא מספיקים להכניס לפקודת הסמים, ואנחנו גם רוצים איזושהי חלוקה שתהיה חלוקה מראש לפי היגיון מסוים, ולא כל פעם שנצטרך לנקוב בשמות של חומרים.
<יפעת רווה: לצורך זה בא החוק הנוכחי.
<יפעת רווה: אנחנו חילקנו את זה לפי סוגי החומרים: אבקות, חומרים צמחיים ותמיסות או נוזלים.
<יפעת רווה: עשינו את זה בהתייעצות עם אנשי המקצוע, גם של המשטרה, גם של הרשות למלחמה בסמים, גם משרד הבריאות, כדי לראות איזה חלוקה היא חלוקה שהיא אופיינית.
<יפעת רווה: השתדלנו להתאים את זה מבחינת ההיגיון של החלוקה למה שקיים היום.
<יפעת רווה: לפי מה שמוצע, החלוקה, כשמדובר באבקה, תהיה 20 גרם, חומרים צמחיים – 5 קילו, תמיסות או נוזלים – 200 מיליליטר.
<יפעת רווה: זה לא בא לשנות את אותם חומרים שכבר נקבעה נקודתית לגביהם החלוקה היום.
<יפעת רווה: זאת אומרת, אנחנו לא ביטלנו את החלוקה שקיימת היום, אנחנו הוספנו לגבי חומרים שלא נכללים באותה חלוקה.
<יפעת רווה: זה הרקע להצעה וזה מה שמונח כאן לדיון.
אלעזר שטרן: רק בשביל לחדד את מה שיפעת אמרה – מבחינת הניסוח נצטרך טיפה לשכלל את הניסוח פה כדי שזה יהיה ברור.
אלעזר שטרן: בניסוח שהוצעה בהצעת החוק פה כתוב: "חומרים המצויים בתוספת הראשונה לפקודת הסמים שאינם מפורטים בפרט משנה (א)".
אלעזר שטרן: אנחנו נצטרך לחדד את זה שזה גם לא אלה שמפורטים בפרט משנה (ב) ו-(ג), כדי שיהיה ברור שאין חפיפה בין החלוקה שיש היום בפרטי משנה (א), (ב) ו-(ג) לבין מה שמציעים עכשיו.
אלעזר שטרן: זה פשוט לא מחודד מספיק בניסוח.
<יפעת רווה: מקובל עלינו.
זאב בנימין בגין: אז למה זה לא הגיע?
<יפעת רווה: זה היה בהתחלה.
<יפעת רווה: זה עבר כל מיני שינויי ניסוח.
<יפעת רווה: אבל מקובל עלינו, דיברנו על זה אתמול.
<יפעת רווה: מקובל עלינו שבאמת ההערה הזו היא נכונה, ומבחינתנו זה מקובל.
אלעזר שטרן: זה חידוד ניסוחי כדי לא ליצור חפיפה בין קבוצת הסמים שמוצעת פה לבין קבוצות הסמים שמופיעות בפרט משנה (א), (ב) ו-(ג).
אלעזר שטרן: שם בחלק מהדברים יש כמויות שונות וזה מתייחס לרשימה ספציפית.
אלעזר שטרן: פשוט בשביל שלא ליצור חפיפה ביניהם, אז להבהיר את זה.
זאב בנימין בגין: היות וזה מובא בחקיקה, אני שואל באיזה מידה אתם מעריכים שההסדר הזה יהיה יציב?
זאב בנימין בגין: זאת אומרת, לו היתה לנו חקיקה והיו תקנות אז אולי היה יותר קל לעדכן אם יהיה עדכון נוסף.
זאב בנימין בגין: אבל אני לא יודע מה אנשי המקצוע רואים לנגד עיניהם כשהם מסתכלים.
<יפעת רווה: זה בא למנוע את הצורך בעדכונים נוספים.
זאב בנימין בגין: אני שואל בכל זאת.
זאב בנימין בגין: אבל זה הסדר מסוים כי יש בו היגיון משלו.
זאב בנימין בגין: עכשיו החלוקה היא לפי משקל והמספרים הם מספרים מסוימים: 200 מיליגרם בתמיסה נוזלית.
זאב בנימין בגין: עכשיו יבוא לי סם מן המזרח או מן המערב, כמו שאתם אומרים, והוא יהיה עוד יותר מסוכן וגם ב-100 מיליגרם הוא יוכל למסטל ילד בן 16.
<יפעת רווה: זה ממסטל בכל מקרה, בגלל זה זה סם.
<יפעת רווה: אבל גם מבחינתנו, המשטרה, אנחנו סומכים על - - -
זאב בנימין בגין: לא, אבל אז את מעבירה.
זאב בנימין בגין: את אומרת: זה בעוון, אבל זה יטופל כפשע, וכן הלאה.
<עדנה טנא: השאלה היא שאלה במקומה כי לא בכדי החלוקה החדשה, למשל, מדברת על חומר צמחי 5 קילוגרמים, שמעבר ל-5 יועברו לטיפול הפרקליטות משום כשנעשתה הבחנה מבחינת חומרת החומרים שאנחנו מדברים, הקנבינואידים הסינטטיים למשל שלא בדומה לקנבוס ולחשיש ששם הטיפול התביעתי הוא עד 25 קילו.
<עדנה טנא: זאת אומרת, כן יכול להיות מצב שאם ייכנסו סמים חדשים שאנחנו לא מכירים אותם והם יהיו חמורים יותר מהקנבינואידים הסינטטיים, יותר מהחשיש, כן נצטרך לבחון את זה.
<עדנה טנא: לא סתם נקבעה מה שנקרא כלאחר יד הכמות שקבענו אותה.
<עדנה טנא: היא נבחנה אל מול אנשי המקצוע, אל מול ההשפעות שיש לסמים על המשתמשים בהם, התופעה שרווחת במדינה, מה זה עושה למשתמשים, איך מגיעים לחדרי המיון.
<עדנה טנא: ממש דיברנו עם האנשים שמטפלים באנשים האלה.
<עדנה טנא: ולכן, נקבעו 5 קילוגרמים.
<עדנה טנא: כי לצורך העניין אם נמחיש את זה, מי שמשתמש ב-2 גרם של חומר סינטטי זה הרבה הרבה יותר חמור מאשר להשתמש ב-2 גרם של קנבוס, ולכן יש פה את האבחנה.
<עדנה טנא: אני אומרת שאם ייכנס סם חדש שאנחנו לא מכירים אותו ואנשי המקצוע יבחנו ויידרשו לבחון את ההשפעות שיש לו אז אנחנו נהיה בסיטואציה חדשה שנצטרך לבחון אותה.
<עדנה טנא: לא לעולם חוסן בעניין הסמים.
<עדנה טנא: אני לא יודעת מה יוליד יום, אבל יש סיכוי כזה.
זאב בנימין בגין: לכן, אני עדיין מקשה.
זאב בנימין בגין: תשובתך במקומה, אבל היא לא מרגיעה אותי מבחינת היציבות.
זאב בנימין בגין: זאת אומרת, לו קבענו כלל ואחר כך אמרנו: אבל לשם הנוחיות השר יתקין תקנות עם השינויים לכשיבוא שינוי, אז פחות צורך במנגנון של חקיקה עם הקביעות למיניהן.
זאב בנימין בגין: 20 גרם – זו כמות קטנה.
זאב בנימין בגין: אם אני מבין, זאת אומרת, שהסם הזה מזיק במיוחד גם בכמויות קטנות.
זאב בנימין בגין: אני שואל, מה יהיה בעוד שנה או שמונה חודשים כשכימאי מדופלם ימציא משהו שהוא בעל כוח היזק דומה לזה שאנחנו היום יוצרים את החלוקה או מביאים לאותה חלוקה על 20 גרם, וגם יספיקו 15.6 גרם כדי להביא לאותה תוצאה מזיקה.
זאב בנימין בגין: אז תרצו לחלק אחרת, למי תפנו?
זאב בנימין בגין: תחזרו אלינו?
זאב בנימין בגין: נעבור דרך המליאה?
<יפעת רווה: לא צריך חקיקה ראשית.
זאב בנימין בגין: אני מחפש אולי בהזדמנות חגיגית זו הסדר שהוא יותר גמיש.
זאב בנימין בגין: לא רוצה להגיד יותר יציב, אלא יותר גמיש.
זאב בנימין בגין: יכול להיות שלא דרוש.
<יפעת רווה: יש, יש.
<יפעת רווה: סעיף 60(ח) אומר: שר המשפטים בהסכמת השר לביטחון הפנים ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו..." – זאת אומרת, לא צריך חקיקה ראשית – "...
<יפעת רווה: לשנות את התוספת הראשונה א', ובלבד שלא יקבע בחלק ב' שבה עבירות שהן בסמכותו הייחודית של בית משפט מחוזי".
<יפעת רווה: זאת אומרת, יש מנגנון שמאפשר בחקיקת משנה לשנות את התוספת, לא צריך חקיקה ראשית.
זאב בנימין בגין: אז למה אנחנו פה בחקיקה ראשית?
זאב בנימין בגין: למה לא השתמשתם בסעיף הזה?
<משה מרציאנו: אני חושב שיש קצת בלבול.
זאב בנימין בגין: יכול להיות שהשאלות האלה הן לא הרות גורל, אבל אני מסתכל על זה מן הצד השני.
זאב בנימין בגין: זה לא קשור דווקא לכאן.
זאב בנימין בגין: אנחנו בעודף גדול של חקיקה, פרטית אומנם בעיקר.
זאב בנימין בגין: בפרלמנט שלנו היחס בין חקיקה ממשלתית לחקיקה פרטית, אין מושלו בעולם מבחינת הצעות החוק.
זאב בנימין בגין: אני לא מדבר על מה שעובר.
זאב בנימין בגין: אנחנו פה אפילו בעודף של עבודה, וחלק העבודה היא ב-file off.
זאב בנימין בגין: כלומר, באות הצעות, קודם קריאה ראשונה, הן נחסמות, אז אני גם מבחינה זו שואל.
<משה מרציאנו: צריך להבדיל בין שני דברים.
<משה מרציאנו: הכללה בין סם מסוכן בפקודה, יהא חמור ככל שיהא, הוא נעשה בדרך של הודעה של שר הבריאות מכוח סעיף בפקודת הסמים.
<משה מרציאנו: לכך לא צריך חקיקה.
<משה מרציאנו: החקיקה הזו נוגעת רק לחלוקת העבודה בין הפרקליטות לתביעה.
<משה מרציאנו: לכן, כל סם שייכלל בעתיד בפקודה בתוספת, הוא יהיה בהודעה כמו שנעשה עד היום.
<משה מרציאנו: אם הסם יהיה מסוכן במיוחד, עדיין הגורם המרכזי לחלוקת העבודה הוא לא חומרת הסם, אלא היתרון היחסי של כל גוף תביעה לטפל באותו תיק חקירה.
<משה מרציאנו: כאשר מדובר בכמויות קטנות בדרך כלל מדובר בתיקים שמתאימים יותר לאמצעים ולניסיון של התביעה המשטרתית, ולכן הם יטפלו בו, יהא חומרתו אשר יהיה.
<משה מרציאנו: 20 גרם, כפי שאדוני ציין, זה 20 גרם שמתייחסים גם לסמים הקשים ביותר מה שנקרא: קוקאין, הרואין.
<משה מרציאנו: זה קו הגבול שהיום מבדיל בין הטיפול של התביעה המשטרתית בסמים הללו לבין הטיפול הפרקליטותי.
<משה מרציאנו: זאת אומרת, הגורם המרכזי הוא לא חומרת הסם, אלא היתרון היחסי של כל גוף תביעה.
<משה מרציאנו: דווקא פה בהצעת החוק הזו אמרנו שאין היגיון שלגבי כל סם שבהודעה ייכלל בפקודה בתוספת, נבקש חלוקה מחדש לגביו.
<משה מרציאנו: לכן, רצינו להגיע לנוסחה יותר גנרית שמתייחסת לתצורה שבה מגיע הסם שמקביל לחלוקה שקיימת היום לגבי הסמים המרכזיים: LSD, אקסטזי, הרואין, קוקאין, מריחואנה, חשיש, וביניהם, ולהחיל את אותו היגיון על סמים עתידיים מבלי שנצטרך להגיע כל פעם למחוקק כדי לבקש ממנו החלטה נוספת על חלוקת העבודה.
<משה מרציאנו: שוב, הנושא של הכללת הסם עצמו כסם מסוכן בפקודה נעשה בטכניקה של הודעה של שר הבריאות מכוח סעיף 41 כמדומני בפקודת הסמים המסוכנים.
<משה מרציאנו: זה שני דברים שונים.
זאב בנימין בגין: ציינת שלהערכתם הגישה הזו היא גישה גנרית.
זאב בנימין בגין: אבל בכל זאת, לגישה הגנרית הזו מתלווים מספרים.
זאב בנימין בגין: אז אני קצת מקשה האם המספרים האלה יהיו יציבים בחומש הקרוב?
<קריאות: יש לי יסוד להאמין שכן, גם בעשר שנים.
זאב בנימין בגין: לא שלא נעים לי לשבת אתכם כאן והמחליף שלי ייהנה גם כן, אבל האם אנחנו באמת צריכים לחזור בקרוב, בעוד שנה וחצי, לדיון דומה?
זאב בנימין בגין: הוא לא יהיה כל כך ארוך, הוא לא כל כך מקשה, אבל אני לא מבין.
זאב בנימין בגין: יש פה גנריות, מצד אחד, אבל בכל זאת מוצמדים אליה מספרים.
זאב בנימין בגין: לא התאפקתם בעיקרון בלבד.
<יפעת רווה: קודם כל, כל החלוקה היא הוראת שעה.
<יפעת רווה: שאלת באמת למה עם זה לא באנו עם חקיקת משנה.
<יפעת רווה: זה סיבה קצת יותר של היסטוריה.
<יפעת רווה: בהתחלה הדבר הזה היה חלק מהצעת החוק שבאה להפוך את הוראת השעה הכללית להוראה קבועה.
<יפעת רווה: באיזשהו שלב ראינו שהזמנים לא מסתדרים ופיצלנו את זה, וזו הסיבה היחידה שזה נשאר כחוק.
<יפעת רווה: אפשר היה באמת להביא את זה.
<יפעת רווה: באמת שינויים נוספים אנחנו נביא כחקיקת משנה.
<יפעת רווה: הוראת השעה היא עד תחילת 2017.
<יפעת רווה: אני מקווה שאולי כן נצליח בסוף - - -
זאב בנימין בגין: ומה יקרה אז, בתחילת 2017?
זאב בנימין בגין: מה אתם צופים?
זאב בנימין בגין: שאנחנו נעבור מהוראת שעה לחקיקה קבועה?
<יפעת רווה: בזמנו האפשרות הזו עלתה.
<יפעת רווה: אנחנו צריכים, קודם כל, לבדוק את זה עם שרת המשפטים, האם היא מאשרת לנסות להפוך את זה להוראה קבועה.
<יפעת רווה: אם תהיה אפשרות כזו אז זה מה שנעשה.
<יפעת רווה: אם לא, היא תוארך.
<יפעת רווה: אבל אני לא רואה - - -
זאב בנימין בגין: במה זה יהיה תלוי?
זאב בנימין בגין: בתחושה של שני הארגונים שהחלוקה היא טובה, יעילה?
<דורית ואג: השאיפה היא שבכלל תהיה רק מערכת תביעה אחת, וזה הפרקליטות.
<יפעת רווה: זה בעולם אידיאלי.
<דורית ואג: בגלל זה כל פעם אנחנו חוזרים לדבר הזה.
אלעזר שטרן: לא רק עולם אידיאלי.
אלעזר שטרן: אם נזכיר נשכחות, גם היתה החלטת ממשלה.
<יפעת רווה: היתה החלטת ממשלה, אבל אחר כך היא באמת נהפכה.
<יפעת רווה: אני לא חושבת שזה המקום להיכנס לוויכוח הזה.
<יפעת רווה: יש היסטוריה ארוכה מאוד לכל הוראת השעה הזו.
<יפעת רווה: עם ההיסטוריה הזו אנחנו צריכים באמת קודם לעבור את המשרד, את השרה, ולראות מה העמדה כי בכנסת הקודמת שרת המשפטים ויושב-ראש ועדת החוקה שהיה החליטו שזה לא יהיה הוראה קבועה, אלא תוארך הוראת השעה.
זאב בנימין בגין: כדי ללמוד, כדי להתאמן.
<עדנה טנא: כדי לבחון האחדת הגופים.
זאב בנימין בגין: עד להאחדת הגופים.
<דורית ואג: הרעיון הוא שלא טוב שהגוף החוקר יהיה גם הגוף התובע.
זאב בנימין בגין: כן, כן.
זאב בנימין בגין: זה אני מבין.
זאב בנימין בגין: אבל לחיים יש גם היגיון משלהם.
זאב בנימין בגין: אז זה הטעם להוראת השעה, מתוך ציפייה לכך ש- - -, אם כי גם אז תהיה חלוקה פנימית.
זאב בנימין בגין: מישהו יעסוק בדברים היותר קלים ו- - -
<יפעת רווה: תמיד.
<יפעת רווה: חשוב לציין שזה שמישהו עוסק בדברים היות קלים, הם נאכפים.
<יפעת רווה: אנשים מועמדים לדין.
<יפעת רווה: זה פשוט השאלה מי הגוף שמעמיד לדין.
<יפעת רווה: אז יש חלוקה שנראתה אחרי התייעצות עם המומחים לפחות לפי החומרים שידועים היום, כחלוקה שמתאימה.
<יפעת רווה: תמיד יכולים להיות חומרים אחרים, ובמידת הצורך אנחנו נבוא ונשתדל שזה יהיה בחקיקת משנה ולא בחקיקה ראשית.
זאב בנימין בגין: אשאל שאלה אחרונה מכיוון הפוך.
זאב בנימין בגין: יש המתלוננים על ההסדר הזה?
זאב בנימין בגין: זה בהסכמה?
<יפעת רווה: לא קיבלנו הערות.
זאב בנימין בגין: מהתביעה המשטרתית, בפרקליטות, בקרב אגודת אל-סם?
זאב בנימין בגין: המשתמשים מתלוננים?
זאב בנימין בגין: האם מישהו או שההסדר הזה הוא מקובל?
<יפעת רווה: אלפי משתמשים מרוצים.
זאב בנימין בגין: לי נדמה על-פי ההיקף שהמשתמשים מרוצים.
זאב בנימין בגין: השאלה היא האם אנחנו באמת מספיקים לרוץ אחרי ההתפתחויות?
<יפעת רווה: השקענו אנרגיות רבות כדי שזה יהיה גם על דעת המשטרה וגם על דעת הפרקליטות.
<משה מרציאנו: הצעת החוק משליכה בעיקר על ענייני העבודה הפנימיים של הפרקליטות והמשטרה ולא על הציבור בכללותו.
זאב בנימין בגין: אני מבין.
<יפעת רווה: עשינו מאמץ גדול לבוא בקונצנזוס.
<משה מרציאנו: אנחנו מגיעים היום מיושרים קו.
זאב בנימין בגין: אז זה מיושר, בסדר.
זאב בנימין בגין: האם אין דעת מיעוט?
<דורית ואג: זה אסור להם להגיד אפילו פה.
זאב בנימין בגין: אני לא שאלתי מהי דעת המיעוט, שאלתי אם יש דעת מיעוט.
<יפעת רווה: יש הסכמה, זה לא גם שאנחנו באים ומכריחים מישהו.
זאב בנימין בגין: אנחנו בעד הסכמות.
זאב בנימין בגין: אדוני, בבקשה.
<מוריס פרג': שלום.
<מוריס פרג': אני מוריס פרג' מ "ישראל אומרת לא לסמים".
זאב בנימין בגין: תסביר לי רק משהו על הארגון.
זאב בנימין בגין: האם זה עמותה או ארגון?
<מוריס פרג': זו עמותה.
<מוריס פרג': "ישראל אומרת לא לסמים" פועלת בייחוד במטרות מניעה.
<מוריס פרג': אנחנו פועלים בעיקר בחינוך והסברה לילדים ונוער וזה עיקר העמותה.
זאב בנימין בגין: תבורכו.
<מוריס פרג': תודה.
<מוריס פרג': לנושא הכמויות ולאור העובדה שהסוחרים או הקרטלים האלה שעוסקים - המטרה שלהם היא באמת למכור כמה שיותר ולהפיץ כמה שיותר.
<מוריס פרג': אני חושב שאנחנו משחקים לידיים שלהם על-ידי הכמויות וכל פעם ההגדרות, כמו שציינת.
<מוריס פרג': אולי פשוט צריך לסתום את הגולל גם על הכמויות כי זה נותן למשטרה איזה מין בעיה לפי מה שאני ראיתי.
<מוריס פרג': זה בעצם כאילו נותן איזושהי לגיטימציה באיזשהו מקום לא לטפל בסם כרגע חדש שלא מוכר.
זאב בנימין בגין: למה דווקא בהקשר הזה?
זאב בנימין בגין: פה מדובר על חלוקה פנימית בין התביעות השונות.
<עדנה טנא: דווקא חוק המאבק בסמים מסכנים נותן מענה כאשר החומר החדש הוא מסכן והוא עדיין לא מסוכן בפקודה.
<עדנה טנא: זאת אומרת, די כיסינו את כל האפשרויות פה.
<מוריס פרג': אוקיי.
<מוריס פרג': העליתי את זה כסוגיה.
זאב בנימין בגין: העלית – זו שאלה אחת.
זאב בנימין בגין: האם התשובה נראית לך?
זאב בנימין בגין: אנחנו רוצים שתצאו מכאן מרוצים, זו כנסת ישראל.
זאב בנימין בגין: יש לנו לקוחות ואנחנו חייבים בשביעות רצונם.
<מוריס פרג': קודם כל, אנחנו מאוד מרוצים שזה מתנהל ומנסים לאכוף את זה.
<מוריס פרג': אנחנו יותר בצד החינוכי ובצד של ההסבר ושל המניעה.
זאב בנימין בגין: אבל גם אתם מבינים שכשכל האמצעים האלה אינם צולחים אז דרושה גם תביעה גם נגד הסוחרים, אבל נגד משתמשים.
<מוריס פרג': בהחלט.
זאב בנימין בגין: גם זה נכון.
זאב בנימין בגין: כולם מרוצים והשעה היא עוד לא 10:00 אפילו.
זאב בנימין בגין: יכולנו לגמור קודם, אבל אני מבקש שתבינו שאני תלמיד חדש בוועדה הזו.