GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: אז אם זה פעם, נניח, כל 5,000 קילומטר או כל 10,000 קילומטר או כל 20 אלף – אני לא יודע כמה; כל אחד עושה את הטיפול.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם המוסכים גם כן בודקים את זיהום האוויר או לא.
ניסן סלומינסקי: אין לי מושג מה החוק.
<נעמה שחל: כן.
<נעמה שחל: אותה בדיקה בדיוק.
ניסן סלומינסקי: אם הם בודקים או לא, אני לא יודע.
ניסן סלומינסקי: אז אם הם בודקים אז הם בודקים.
ניסן סלומינסקי: אדם רגיל.
ניסן סלומינסקי: 70% מהאזרחים נורמטיביים, עושים כל מה שצריך, פועלים לפי הספר.
ניסן סלומינסקי: זה כלי יקר.
ניסן סלומינסקי: זה משמש אותם.
ניסן סלומינסקי: חשוב להם והם שומרים עליו.
ניסן סלומינסקי: איך אני יכול פתאום להטיל עליו חיוב?
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב: אתה צודק.
ניסן סלומינסקי: אם אתה רואה ענן עשן ענק יוצא מאחוריך – זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: רואים את זה בעין.
ניסן סלומינסקי: אולי זו הסיבה היחידה שיש זיהום, אז זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: אבל אם אין כזה דבר: ענן עשן כזה, שחור, שיוצא מאחוריך – קשה.
<יצחק בן דוד: אדוני, בן דוד יצחק, סמנכ"ל אכיפה של המשרד להגנת הסביבה.
<יצחק בן דוד: מאחר ואני מגיע הרבה פעמים לניידות האלה שבודקות בצד הדרך ואני בודק בעצמי מה קורה שם, לא אחת אנחנו מוצאים שהסיבה לזיהום האוויר תלויה בנהג עצמו.
<יצחק בן דוד: או שאנחנו רואים רכבים שהם מאוד מוזנחים ולא מטופלים ולא זה.
<יצחק בן דוד: או שנהג העמיס עומס יתר על הרכב שלו וזה יוצר זיהום אוויר.
<יצחק בן דוד: או שהנהג נוהג לא נכון ומתנהג עם הרכב שלו לא נכון.
ניסן סלומינסקי: אם הוא נוהג לא נכון, אז הבעיה שלי זה לא זיהום אוויר.
ניסן סלומינסקי: יש לי בעיה אחרת.
ניסן סלומינסקי: יש לי - - - אחר.
<יצחק בן דוד: לא.
<יצחק בן דוד: - - - בגלל הנהיגה הלא נכונה הוא יוצר - - -
ניסן סלומינסקי: כן, אבל הבעיה שלי זה לא שאתה תפטור.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לו קנס על הזיהום, אתה צריך להוריד אותו מהכביש, כשהוא מסכן - - -
<יצחק בן דוד: אבל זה לא בסמכותי.
<יצחק בן דוד: הרבה פעמים אנחנו עושים את הבדיקות האלה בלוויית שוטרים ממשטרת ישראל, שהם בוחני תנועה, ואז הם מטפלים באספקטים הנוספים שהם לא זיהום אוויר מכלי רכב.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, אם האיש הוא נורמטיבי שלא עונה על מה שאמרת, אז אתם לא נותנים לו את הקנס?
<יצחק בן דוד: ברוב המקרים אנחנו חושבים שהנהג ער לכך שהוא מזהם, ואז אנחנו כן נותנים.
<יצחק בן דוד: למשל, אני אתן לך דוגמה של בדיקת CO.
<יצחק בן דוד: CO זה משהו שאתה לא יכול לראות.
<יצחק בן דוד: אתה לא יכול.
<יצחק בן דוד: אתה לא יכול לראות אותו בשום פנים ואופן בעין, ואז, במקרה כזה, אנחנו שולחים אותו לתקן את הרכב.
<יצחק בן דוד: אנחנו לא רושמים לו דו"ח.
<יצחק בן דוד: זה במסגרת - - -
ניסן סלומינסקי: אתם עוצרים רכבים באופן אקראי או שאתם, מתוך היכרות יש לכם טביעות עין?
ניסן סלומינסקי: אתם רואים, הרכב הזה.
ניסן סלומינסקי: אתם יודעים אולי כן לזהות את זה או שזה בדיקות אקראיות?
<יצחק בן דוד: כן - - -.
<יצחק בן דוד: הבוחנים שלנו, מתוקף ניסיונם או מהניסיון שהם צברו במהלך השנים, הם כבר יודעים לזהות מה רכב מזהם ומה רכב לא מזהם.
<יצחק בן דוד: גם הרבה פעמים אתה רואה את זה.
<יצחק בן דוד: אתה רואה שרכב נוסע ויש ענן עשן מאחוריו.
<יצחק בן דוד: הם יודעים לעשות את הבדיקה הזאת.
ניסן סלומינסקי: כן, אם רואים את זה - - - עכשיו, אני מניח - - - נוספים, אולי - - -, מצב אחד שמקובל הרבה, שאדם לא הולך לטסט לבד.
ניסן סלומינסקי: יש אלה שהמוסכניק שלו הולך לטסט.
ניסן סלומינסקי: והוא יש לו הסכם עם המכון והם מעבירים לו את המכונית בטסט.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש מכונים שקופצים על הדבר הזה?
<יצחק בן דוד: בהחלט, אדוני.
<יצחק בן דוד: בהחלט.
ניסן סלומינסקי: זו שאלה אחת.
ניסן סלומינסקי: שאלה שנייה: אני מניח – אולי אני לא מומחה – שאם אתה שם את הדלק, נקרא לזה, הלא נכון - - -
<קריאה: תוסף.
ניסן סלומינסקי: או לא יודע.
ניסן סלומינסקי: או דברים מסוימים או שהוא מזויף או מה, זה גורם ליצירת זיהום אוויר.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שיכול להיות שאתה קונה דלק בתחנות; היום יש הרבה תחנות, נקרא לזה חצי חאפרים, מה שנקרא.
<קריאה: פיראטיות.
ניסן סלומינסקי: חאפרים או אני לא יודע.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלפעמים יש במגזר הערבי, אולי, שיש פחות ביקורת.
ניסן סלומינסקי: אולי בקיבוצים.
ניסן סלומינסקי: ויכול להיות שכתוצאה מזה אז אתם גם ממשיכים לבדוק; האיש לא יודע; ממשיכים לבדוק גם את התחנות: מי יוצר?
ניסן סלומינסקי: מי המקור?
ניסן סלומינסקי: איפה רוכשים כזה דלק מזויף או משהו כזה, שזה גם עבירות מסוגים אחרים?
ניסן סלומינסקי: דרך הנושא של הזיהום אתם גם מנסים לעשות את זה?
<יצחק בן דוד: אדוני, אנחנו, קודם כל, העסקים הקטנים בתוך מכוני הרישוי זה משהו שאנחנו מודעים לו.
<יצחק בן דוד: יש לנו כלי שהשתמשנו בו בעבר ועכשיו בגלל איזושהי בעיית הסמכה אנחנו עצרנו.
<יצחק בן דוד: אבל ברגע שנקבל את ההסמכה אנחנו נחזור.
<יצחק בן דוד: אבל כן, מצאנו שמי שעושה בדיקת זיהום אוויר במכון רישוי זה מזכירה, שהיא יצאה באותו רגע, עשתה לך את הבדיקה ועברת את הזה.
<יצחק בן דוד: כן, אנחנו מכירים.
<יצחק בן דוד: ברגע שתסתדר לנו בעיית ההסמכה אנחנו נמשיך ונאכוף את התקנה הזאת במכוני רישוי.
<יצחק בן דוד: ואדוני, מי שהולך לקנות דלק אצל חאפר כזה, שהוא קונה אותו במאוד מאוד זול, צריך לקחת בחשבון שלא רק שהרכב שלו יזהם, הוא גם יכול לפגוע פגיעה הרבה יותר חמורה בזה.
<יצחק בן דוד: אבל זה לא אנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אבל אתם מזה אתם לפעמים מנסים להבין ולדווח למי שאמור כן לנסות לבדוק שיש תחנות כאלה שינסו לעשות.
ניסן סלומינסקי: כי זה נזקים גדולים מאוד גם לרכב.
<יצחק בן דוד: אדוני, אנחנו מדווחים את זה למינהל הדלק.
<יצחק בן דוד: בעבר עשינו פעילויות משותפות להחרים תחנות דלק כאלה.
<יצחק בן דוד: היינו פשוט באים לתחנות דלק כאלה שהן היו פיראטיות או לא חוקיות – היינו פשוט מחרימים אותן.
ניסן סלומינסקי: והיום?
<יצחק בן דוד: אבל מינהל הדלק החליט לאכוף את זה בעצמו, אז אנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: אבל הוא עושה את זה.
<יצחק בן דוד: אני מקווה.
<אמיר זלצברג: הוא בודק את איכות הדלק באופן מדגמי בתחנות תדלוק.
<אמיר זלצברג: זה מה שהוא.
<דורית ואג: אמרת שנהגים נורמטיביים, אתם שולחים אותם פשוט לתקן.
<דורית ואג: איך אתם יודעים שהם תיקנו?
<יצחק בן דוד: הם עושים טסט מחדש.
<יצחק בן דוד: אנחנו מבטלים להם את רישיון הנהיגה, את רישיון הרכב.
<יצחק בן דוד: הם הולכים והם עושים - - -
<נעמה שחל: זה נרשם במרשם הרישוי - - -
ניסן סלומינסקי: אז אם כבר נכנסנו:
ניסן סלומינסקי: תפסתם מישהו, נניח - - - או משהו, שהוא לא יכול - - - או החלטתם שהוא אדם נורמטיבי ושקשה גם להאשים אותו בזיהום.
ניסן סלומינסקי: שלחתם אותו עוד פעם למוסך.
ניסן סלומינסקי: הוא הלך למוסך, נניח.
ניסן סלומינסקי: סידר את זה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, כשהוא מקבל את האישור – האישור הזה נמצא אצלו או שהאישור נכנס למערכת?
<אמיר זלצברג: גם וגם.
<יצחק בן דוד: גם וגם.
ניסן סלומינסקי: ואז, אם אתם תופסים אותו פעם שנייה, אז אם הוא היה בתיקון, אז אתם מבינים שהמוסך בעייתי.
<יצחק בן דוד: יכול להיות.
ניסן סלומינסקי: אם הוא לא היה בתיקון, אז אתם גם תדעו שהוא לא היה.
<יצחק בן דוד: הוא לא יכול.
<יצחק בן דוד: אם הוא לא היה בתיקון אז הרישיון שלו לא בתוקף.
ניסן סלומינסקי: אתם שוללים לו את הרישיון?
<קריאה: סוגרים לו את הרישיון.
<קריאה: - - - סוג של הדמיה לרכב - - -
<יצחק בן דוד: מחרימים לו - - - רישיון לרכב.
<נעמה שחל: אי שימוש.
<נעמה שחל: הוא לא יכול להשתמש ברכב.
<איציק סנדרוסי: רישיון רכב זה אי שימוש.
<איציק סנדרוסי: אנחנו מבטלים לו את הרישיון.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל - - - למוסך, אתם נותנים לו הרי אפשרות לנסוע למוסך.
<איציק סנדרוסי: 24 שעות.
ניסן סלומינסקי: 24 שעות.
<איציק סנדרוסי: כן.
ניסן סלומינסקי: ויש לכם את הסמכות לעשות את זה?
<נעמה שחל: חוק אוויר נקי.
<יצחק בן דוד: אז מה שקורה, אדוני, כשאנחנו עוצרים רכב בצד הדרך, כל השיקולים האלה נשקלים.
<יצחק בן דוד: לא תמיד אנחנו רושמים קנס.
<יצחק בן דוד: לא תמיד אנחנו נותנים קנס.
ניסן סלומינסקי: מה אחוז הבדיקה שאתם מצליחים לבדוק בסך הכול הכולל של הרכבים?
<יצחק בן דוד: אנחנו בדקנו עד עכשיו, בשנת 2015, כ-40 אלף כלי רכב.
<יצחק בן דוד: 40% מהם היו לא תקינים.
<אמיר זלצברג: מתוך כמעט שלושה מיליון כלי רכב בישראל.
ניסן סלומינסקי: אז כמה אחוז זה?
<אמיר זלצברג: יותר מאחוז אחד.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שמתוך זה 50% היו - - -
<אמיר זלצברג: כן, אבל זה לא מדגם מייצג את כלי הרכב, זה ברור לך.
<אמיר זלצברג: - - - קודם.
<אמיר זלצברג: אנחנו כבר מכירים ויודעים - - -
<דורית ואג: כי הם בודקים רק רכבים ישנים.
<דורית ואג: רכב חדש הם לא יעצרו.
ניסן סלומינסקי: הם מקפידים יותר במשאיות או באוטובוסים או בכאלה - - -
<איציק סנדרוסי: תחבורה ציבורית, אבל לא על רכבים חדשים, כמובן.
<אמיר זלצברג: גם אוטובוסים – אנחנו לא עוצרים אוטובוסים בשירות.
ניסן סלומינסקי: לא, אחרי פולקסוואגן צריכים גם לבדוק רכבים חדשים.
ניסן סלומינסקי: אבל אני מקווה שאז אתם לא נותנים קנס לאיש, אלא צריכים לתת לחברה.
ניסן סלומינסקי: וכמה סך הכול מהזיהום הכולל שיש, הנושא של המכוניות – כמה אחוז זה תופס?
<אמיר זלצברג: במרכזי הערים, בריכוזי האוכלוסין, זה המקור העיקרי.
<אמיר זלצברג: נקודה.
ניסן סלומינסקי: כלומר, לא מפעלים או דברים כאלו?
<דורית ואג: במרכז העיר אין מפעלים.
<אמיר זלצברג: בתל אביב, בירושלים, בריכוזי האוכלוסין, איפה שגרה מרבית האוכלוסייה, בגוש דן וכדומה, המקור העיקרי לזיהום האוויר הוא - - -
<יצחק בן דוד: אדוני, אני גר ביפו, בשדרות ירושלים, ואני פעם בשבוע מנקה את המאוורר מהפיח שמצטבר עליו.
<דורית ואג: ופעם בחצי שנה צריך לסייד.
ניסן סלומינסקי: תבוא לבית שלי ותעמוד, אתה רואה את גוש דן, אתה רואה שהוא עטוף בענן.
<יצחק בן דוד: נכון.
<יצחק בן דוד: נכון, אדוני.
<אמיר זלצברג: הענן החום.
<אמיר זלצברג: כן, זה מדד שמורכב מכל מיני מזהמי אוויר - - -
ניסן סלומינסקי: אז צריכים שיום בשבוע לפחות לא ייסעו, אז זה קצת ירגיע.
<אמיר זלצברג: באמת תחנות הניטור שלנו מראות שבשבת איכות האוויר טובה יותר.
<אמיר זלצברג: חד משמעית.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אתם בודקים גם מוניות?
ניסן סלומינסקי: טוב, נהגי המוניות – בכבוד.
<אברהם פריד: אני מודה לאדוני.
<אברהם פריד: האמת היא כששמעתי אותך, התחלת לשאול שאלות, קצת נרגעתי.
<אברהם פריד: חשבתי שאתה מבין רק בכספים, אבל אני מבין שאתה מבין גם, הבנתי היום שאתה מבין גם בתחבורה.
<אברהם פריד: שאלת שאלות מאוד-מאוד מקצועיות, אבל אנחנו מייצגים, אברהם פריד, מייצג ארגון המוניות – 22 אלף מוניות.
ניסן סלומינסקי: יש ארגון אחד?
<אברהם פריד: שני ארגונים.
<אברהם פריד: אנחנו ביחד.
<אברהם פריד: ארגון מוניות השירות וארגון מוניות הספיישלים.
<אברהם פריד: במקרה אני בשני התפקידים, אבל לא חשוב.
<אברהם פריד: לא זה העניין.
<אברהם פריד: נהג המונית, בניגוד לאחרים, אין לו אבא ואימא, ואין לו קופה מרכזית של מישהו שמשלם את הקנס, במידה והוא מקבל אותו.
<אברהם פריד: זאת אומרת, זה מכיסו.
<אברהם פריד: נהג המונית עושה כ-100 אלף קילומטר בשנה, וזה מאוד חשוב.
<אברהם פריד: הוא יוצא לעבודה והוא צריך להתפרנס.
<אברהם פריד: הוא מתדלק כרגיל, על כל המשתמע.
<אברהם פריד: יחד עם זאת, יש פה כמה דברים מסוימים שמאוד-מאוד-מאוד היו מציקים.
<אברהם פריד: אנחנו בעד ניקיון, ובטח נגד זיהום האוויר, על כל המשתמע.
<אברהם פריד: אנחנו בטח לא בתי זיקוק, על כל המשתמע.
<אברהם פריד: ויחד עם זאת, החוקים הם כאלה שמכריחים את נהג המונית שאין באפשרותו לא לחדש את רכבו, אלא להגיע עד כמעט שמונה שנים בחיי המונית כדי לחדש.
<אברהם פריד: אלה שיש באפשרותם מחדשים עוד לפני כן.
<אברהם פריד: וכמובן הזיהום הוא פחות.
<אברהם פריד: אבל כאשר הרכב מתבגר, אז כמובן הזיהום גם הולך וגובר, ואין שליטה לאף אחד – גם עם סולר נקי ויש סולר לא נקי.
<אברהם פריד: יש זיהום, ובטח לא בחידוש שיש היום ברכבים, על כל המשתמע.
<אברהם פריד: מאוד-מאוד היה חשוב לתת את הדעת בשני דברים, מכאן שתצא איזו קריאה: שמשרד האוצר והמשרד להגנת הסביבה ינחו או ימליצו להוריד - - -
<יהודה מזרחי: יעודדו.
<אברהם פריד: לעודד את נהגי המוניות לחידוש משק, חידוש, ולהקדים – במקום לחכות שמונה שנים, להקדים בשלוש שנים עד ארבע שנים.
<אברהם פריד: והמיסוי הוא למעשה מפריע כאן.
<אברהם פריד: המיסוי מפריע.
<אברהם פריד: משרד האוצר רוצה מיסוי גם כאשר האוטו בן שבע.
<אברהם פריד: וזה בלתי אפשרי.
<אברהם פריד: הוא לא יכול, הנהג, לעשות את זה.
<אברהם פריד: אז כשהוא מחדש הוא פשוט זורק את האוטו.
<אברהם פריד: זה דבר אחד.
<אברהם פריד: דבר שני: הקטע של הבדיקה.
<אברהם פריד: כמו שאמרת, אדוני, ושאלת את זה בידענות: מאיפה הנהג יודע שהאוטו מזהם?
<אברהם פריד: הוא יצא לעבודה.
<אברהם פריד: אז לכן מאוד-מאוד היה חשוב שכל הבודקים למיניהם, שעושים את עבודתם נאמנה, לאפשר לנהג, בלי, לפני הקנסות ולפני הכול, ללכת לבדיקה, לסדר, להביא אישור – בלי הקנסות ובלי כל העניינים האלה.
<אברהם פריד: פשוט מאוד: נהג המונית, עד שהוא מוציא את פרנסתו אז הוא צריך כבר גם לשלם קנס, גם לתקן את האוטו שאין באפשרותו וגם לא להחליף אותו.
<אברהם פריד: אז אנא ממך, שימו לב גם לאותם 22 אלף מוניות.
<אברהם פריד: תודה.
ניסן סלומינסקי: אני אשאל אולי ככה: כמה אחוז מתוך אלה שאתם בודקים זה אוטובוסים?
ניסן סלומינסקי: כמה אחוז זה המשאיות?
ניסן סלומינסקי: וכמה אחוז זה המוניות?
ניסן סלומינסקי: סתם, שיהיה לנו מושג.
ניסן סלומינסקי: כי אם הם אוכלוסיות או סקטורים שמועדים, אז בטח עליהם אתם שמים את עיקר הדגש או לא.
ניסן סלומינסקי: זה באמת כך?
<איציק סנדרוסי: שמי איציק סנדרוסי.
<איציק סנדרוסי: אני ממונה זיהום אוויר מתחבורה במשרד להגנת הסביבה.
<איציק סנדרוסי: הדגש בעיקר בבדיקות של הניידות שלנו זה על רכבי דיזל, שהם הרכבים המזהמים.
<איציק סנדרוסי: וכמובן שאנחנו לא בודקים לא מוניות ולא רכבים משנת 2011-2010.
<איציק סנדרוסי: אנחנו בודקים יחסית ישנים, ומניסיוננו אנחנו יודעים גם מי מזהם, כולל מוניות.
<איציק סנדרוסי: אז, לצערי, נהג מונית, ואני יודע שהוא עובד קשה, גם כשמניע את האוטו, תאמין לי שהוא יודע אם הרכב שלו מזהם או לא מזהם, כי הוא יותר בתדירות, יותר במוסכים - - -
<יהודה מזרחי: לפעמים זה בגלל איכות הסולר.
<איציק סנדרוסי: מה?
<יהודה מזרחי: זה בגלל איכות הסולר - - -
<איציק סנדרוסי: אז שלא ייסע, יתדלק אצל חאפרים.
<איציק סנדרוסי: שיתדלק במקום שמוסדר - - -
<יהודה מזרחי: אז אני אראה - - - מוסדות של תחנות רשמיות, וגם שם יש בעיות.
ניסן סלומינסקי: אז זהו.
ניסן סלומינסקי: אז לכן שאלתי בשאלה הראשונה, כי יש חאפרים.
<יהודה מזרחי: איכות הסולר - - -
<איציק סנדרוסי: יש המון חאפרים, ושם הם - - -
<יהודה מזרחי: מי בודק את איכות הסולר?
<יהודה מזרחי: את זה אני לא מבין.
<אמיר זלצברג: אני יכול להתייחס לזה, לכמה דברים שעלו פה.
<אמיר זלצברג: דבר ראשון, את איכות הסולר, מינהל הדלק במשרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים בודק.
<אמיר זלצברג: באופן תקופתי הוא מפרסם באתר האינטרנט שלו את התוצאות, כולל תחנות דלק שנכשלו בבדיקות ביחס לתקן ולא נכשלו.
<אמיר זלצברג: דבר שני, לגבי מוניות: מר אברהם פריד יודע טוב מאוד – אנחנו מסכימים איתו שהיום מקורות ההכנסה של מוניות זה שוק, ענף שמאוד קשה להתפרנס ממנו.
<אמיר זלצברג: אנחנו מנסים גם לעזור בנושא הזה, כי מונית זה תחבורה ציבורית, ואנחנו בעד תחבורה ציבורית, ואפילו מנסים עוד לעודד שימוש במוניות נקיות יותר.
<אמיר זלצברג: אבל הנושא הזה של הקנסות לא יכול לבוא על חשבון זה, ואני אסביר: קודם כל, צריך להבהיר שפה, בצו הזה, לא מוצע להגדיל את הקנס על מוניות, אוטובוסים או כל סקטור אחר.
<אמיר זלצברג: לא מוצע להגדיל.
<אמיר זלצברג: גובה הקנסות נשאר זהה לחלוטין לגובה הקנסות שהיה ערב קודם.
<אמיר זלצברג: מדובר, סך הכול, במעבר מסט של תקנות לפי תקנות למניעת מפגעים לתקנות אוויר נקי.
<אמיר זלצברג: גובה הקנסות לא השתנה.
<אמיר זלצברג: דבר שני: מונית, בדיוק בגלל מה שנאמר קודם על ידי מר אברהם פריד, שנוסעת 100 אלף קילומטר בשנה; שנוסעת במרכזי הערים; שכל הזמן נוסעת סביב אוכלוסייה – מעלה, מורידה אנשים; שכל הזמן גז-ברקס זה גז-ברקס, בגלל אופי הפעילות שלהם, כפל וכפליים חשוב שהרכב הזה יהיה רכב תקין מבחינת זיהום האוויר.
<אמיר זלצברג: מכיוון שאם הרכב הזה, שנוסע במרכזי הערים, יעשן, זה יהיה עוד יותר בעייתי.
<אמיר זלצברג: זה נכון שצריך לסייע לענף המוניות.
<אמיר זלצברג: אני לא רואה איך אפשר לבוא, בנושא של מוניות מזהמות, ולבוא ולהגיד: הם דווקא לא יקבלו קנס, מכיוון שזה לא סביר.
<אמיר זלצברג: זה בדיוק הפוך.
ניסן סלומינסקי: אוטובוסים פחות מזהמים?
ניסן סלומינסקי: כלומר, מאחר וזה, בדרך כלל זה חברות גדולות, גדולות מאוד, הן כן מקפידות או שגם שם זה בלגן?
<אמיר זלצברג: את האוטובוסים, קודם כל, בהגדרה של מדיניות, אנחנו לא עוצרים אוטובוסים בשירות שיש עליהם נוסעים, שהם תוך כדי קו, אנחנו לא עוצרים אותם לבדיקה בצד הדרך - - -.
<אמיר זלצברג: עכשיו, אנחנו מסדירים את האוטובוסים ברמה אחרת בדרך כלל.
<אמיר זלצברג: יש לנו צווים.
<אמיר זלצברג: הנה, יושבים פה נציגי חברת דן – יודעים, אנחנו מוציאים להם צווים, מוציאים להם הוראות, בודקים אותם באופן שהוא קצת יותר מסודר מאשר להפריע לתנועת כל נוסעי התחבורה הציבורית.
<אמיר זלצברג: אני חושב שאוטובוסים – מעט מאוד נבדקים כך בצד הדרך - - -
ניסן סלומינסקי: אבל במוסכים שלהם או בדרכים אתם בודקים את זה.
<יצחק בן דוד: כן.
<יצחק בן דוד: אנחנו, בדרך כלל, בודקים אוטובוסים שהם מסיעים ילדים לבתי ספר - - -, ובגלל הרגישות - - -
<אמיר זלצברג: אבל כשהילדים לא בפנים.
<יצחק בן דוד: כשהילדים לא בפנים, כמובן.
<איציק סנדרוסי: כשרשום על זה הסעות ילדים.
<יצחק בן דוד: כשהילדים לא בפנים, אותם אנחנו בודקים.
ניסן סלומינסקי: כשהמשאיות, בעיקר משאיות כבדות, אתם גם כן?
<אמיר זלצברג: בודקים.
<יצחק בן דוד: בודקים.
<אמיר זלצברג: בוודאי.
<אמיר זלצברג: כל רכבי הדיזל.
<אמיר זלצברג: כל מנועי הדיזל.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, אני מבין מהמדיניות שלכם שאם עצרתם נהג מונית, נניח, ומצאתם שיש לו איזה זיהום, אתם יודעים להגיד אם זו פעם ראשונה או שהוא כבר סדרתי, מה שנקרא?
<יצחק בן דוד: המערכת שלנו היא עדיין לא מתוחכמת שאני יודע את זה מיד, אבל אנחנו עובדים על זה.
<יצחק בן דוד: אני מקווה שממש בחודשים הקרובים יהיה לנו קשר ישיר, online, למערכות אצלנו במשרד, ואז אנחנו נוכל לדעת אם זה נהג שהוא רצידיביסט.
ניסן סלומינסקי: ואם תדע, ואם זו פעם ראשונה, אז אתם, בדרך כלל, שולחים אותם למוסך.
ניסן סלומינסקי: לא ישר.
<יצחק בן דוד: לא, לא.
<יצחק בן דוד: לא בהכרח.
<נעמה שחל: זה תלוי - - -
<נעמה שחל: תלוי - - -
<יצחק בן דוד: תלוי מה רמת הזיהום שלו ואיזה סוג של זיהום.
<יצחק בן דוד: אבל בהחלט, אם אנחנו יודעים שזאת כבר הפעם השנייה שהוא נתפס, אז יש כפל קנס.
<יצחק בן דוד: יש כפל קנס.
ניסן סלומינסקי: לא, פעם שנייה זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: אני שואל על הפעם הראשונה.
<יהודה מזרחי: סליחה, שמי יהודה מזרחי, חבר הנהלת ארגון המוניות.
<יהודה מזרחי: האם אי אפשר להתחשב בנהג המונית?
<יהודה מזרחי: האם אי אפשר להתחשב בנהג שעובד, והדלק שהוא מתדלק לא תמיד איכותי בתחנות הרשמיות?
<יהודה מזרחי: ואני אומר את זה עם חשבוניות שיש לי ופסקי דין שמוכיחים שלא תמיד הדלק היה נקי באותה תחנה טובה ורשמית.
<יהודה מזרחי: האם אפשר לנהג הזה להוריד מהכביש, כמו שעושים היום?
<יהודה מזרחי: הורדה מהכביש משמעותה שהוא איבד יום-יומיים עבודה, הלך למוסך, הוציא אלפי שקלים.
<יהודה מזרחי: זה קנס מספיק גדול.
ניסן סלומינסקי: תראה, את זה שאלתי מההתחלה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב: הנושא של דלק, יכול להיות שבסולר זה מצוי יותר, אבל דלק מזויף או מהול, הוא נושא שהוא לא בעייתי רק לזה, הוא בעייתי להמון נושאים אחרים.
ניסן סלומינסקי: זה יכול לגרום לנזקים עצומים.
ניסן סלומינסקי: חוץ מזה שבדרך כלל שם יש גניבת; איך אומרים, גונבים גם את המס, את המכס, את הכול.
ניסן סלומינסקי: ואני לא יודע, זה מגיע בדרכים עקלקלות.
ניסן סלומינסקי: אז הטיפול במקומות האלה, בלי קשר לזיהום, הוא טיפול שנצרך.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי והם אמרו שפעם הם היו שותפים במעקב לתחנות האלה, יחד עם מינהל הדלק וסגירתם - - -
<יצחק בן דוד: אנחנו הובלנו, אדוני.
<יצחק בן דוד: אנחנו הובלנו את זה כי זה - - -
ניסן סלומינסקי: אתם הובלתם.
ניסן סלומינסקי: עכשיו הם הורידו אותם, אבל מינהל הדלק עושה את זה, ולכן זה חשוב מאוד שמינהל הדלק באמת.
ניסן סלומינסקי: וההיפך.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנהג מונית שיודע, לא רק שלא ישתף פעולה אלא גם יודיע.
ניסן סלומינסקי: כי אם הוא מראש הולך לשם והוא יודע שהדלק מהול - -
<יהודה מזרחי: לא, לא.
<יהודה מזרחי: הוא לא - - -
ניסן סלומינסקי: - - אז מגיע לו עונש.
ניסן סלומינסקי: אבל אם הוא לא יודע והוא עושה, והתברר לו שגם יש זיוף, כשהוא נוהג, וגם יש זיהום – חשוב שידווח מאיפה הוא רכש את הדלק כדי שייסגרו גם את הסיפור הזה.
<יהודה מזרחי: אדוני היושב ראש, נהג מונית היום שנוסע על מכונית ששווה עשרות אלפי שקלים, אולי גם יותר מ-100 אלף שקל, לא ילך ויתדלק דלק מוזל בשביל שקל.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה.
<יהודה מזרחי: זה לא קורה.
<יהודה מזרחי: זה לא בידיעה.
<יהודה מזרחי: השאלה שלי היא: הנהג נענש מספיק שהוא יורד מהכביש, נכון?
<יהודה מזרחי: נגיד תפסנו נהג שהאוטו שלו מזהם.
<יהודה מזרחי: אני בעד שיורידו אותו מהכביש.
<יהודה מזרחי: אנחנו לא חולקים.
<יהודה מזרחי: מר אברהם פריד אומר בעד.
<יהודה מזרחי: אבל העניין הוא, העונש שלו זה יום-יומיים במוסך, תיקון התקלה והעלאת הרכב מהכביש.
<יהודה מזרחי: זה תהליך ארוך.
ניסן סלומינסקי: אז מה אתה מציע שיהיה?
<יהודה מזרחי: זה העונש: להוריד אותו מהכביש, שיתקן את התקלה ויחזור.
<יהודה מזרחי: הוא יעשה אישור, הוא יביא אישור, הוא יעלה חזרה.
<יהודה מזרחי: זה עונש של מספר ימים.
<יהודה מזרחי: זה הרבה כסף.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, במקום קנס.
<יהודה מזרחי: כן.
<יהודה מזרחי: וזה נכון לעשות.
<יהודה מזרחי: זה חינוכי.
<אברהם פריד: גם זה וגם זה, הוא מקבל למעשה קנס כפול כי - - -.
<אברהם פריד: על פי רמת - - - זה כאילו קנס כפול שהוא מקבל במקום אזרח רגיל.
<אברהם פריד: זה רכב העבודה שלו.
<איציק סנדרוסי: למה?
<איציק סנדרוסי: אותו דבר.
ניסן סלומינסקי: לא, - - - אזרח רגיל.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, שתבין, גם אזרח רגיל שמורידים אותו, הוא מפסיד יום עבודה.
ניסן סלומינסקי: הוא לא נוסע על הכביש להנאתו סתם.
ניסן סלומינסקי: הוא מפסיד יום עבודה.
ניסן סלומינסקי: כל אחד מפסיד, רק סוג אחר.
ניסן סלומינסקי: נניח, הוא לא הגיע לעבודה באותו היום או שהגיע מאוחר מאוד, אז הוא הפסיד שעות.
ניסן סלומינסקי: מורידים לו מהמשכורת במקומות מכובדים - - -
<אברהם פריד: פה משביתים לו את כלי העבודה.
<אברהם פריד: יש הבדלים.
<אברהם פריד: אז אנחנו רק מבקשים התחשבות.
ניסן סלומינסקי: טוב, אז נמצאת כאן המערכת.
ניסן סלומינסקי: אתם, איך אומרים, תנסו לשקול גם.
ניסן סלומינסקי: כי האמת היא שזה כלי עבודה, אבל גם המשאיות זה כלי עבודה, גם האוטובוסים זה כלי עבודה, ואני מניח שרוב המזהמים מתוך ה-40 אלף נניח זה כאלה שעונים על זה שזה כלי העבודה שלהם.
ניסן סלומינסקי: תראו - - -
<יצחק בן דוד: אני רק רוצה להוסיף דבר אחד:
<יצחק בן דוד: אנחנו בודקים אחוז אחד מכלל הרכבים במדינת ישראל.
<יצחק בן דוד: זה לא כמות גדולה כזאת שזה, וזה חלק מהיכולת שלנו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אבל זה לא אחוז אחד.
ניסן סלומינסקי: זה אחוז אחד מהסך הכול של הכמויות.
ניסן סלומינסקי: אבל אם נניח יש x מוניות, מהן אתה בודק הרבה יותר מאחוז אחד.
ניסן סלומינסקי: מכלל האוכלוסייה זה כן, כי את האזרחים הרגילים אתה בודק אולי חצי אחוז, ומהמשאיות ומהמוניות אתה מונה נניח אחוז וחצי.
ניסן סלומינסקי: זה יותר, בטח.
ניסן סלומינסקי: כי זה סביר.
ניסן סלומינסקי: כי הם יותר.
<יצחק בן דוד: נכון, אבל יש כלי נוסף שלא תיארנו אותו קודם, אבל יש יכולת לערער ויש לנו תובע במשרד שתפקידו לקבל את הערעורים האלה ולקבל בהם החלטות.
<יצחק בן דוד: אז אם נהג מונית כזה יודע שהוא קיבל דלק מאיזושהי תחנה, רגע לפני שבדקו אותו.
<יצחק בן דוד: הוא קנה באיזושהי תחנת דלק דלק שהוא יודע שהוא פגום או שאני לא יודע מאיפה הוא יודע שהוא פגום, אבל נניח והוא יודע שהוא פגום - - -
ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע, אבל הוא יותר זול.
ניסן סלומינסקי: הוא יותר זול, נגיד.
ניסן סלומינסקי: הוא יותר זול מהסביר.
<יצחק בן דוד: הוא יודע שהוא פגום.
<יצחק בן דוד: הוא יכול לערער.
<יצחק בן דוד: הוא יכול לכתוב ערעור לתובע הזה והתובע ישקול, ובחלק מהמקרים הוא מקבל.
<יצחק בן דוד: התובעים אצלנו מקבלים את הערעור.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאם הוא יעזור, אם אותו נהג מונית יעזור לאתר תחנת דלק שמוכרת דלק מזויף, יכול להיות שלא רק שהוא לא יקבל קנס, הוא יקבל איזה פרס קטן.
ניסן סלומינסקי: לא, אני לא צוחק.
ניסן סלומינסקי: אם יש שיתוף פעולה כזה, זה יכול לעזור.
ניסן סלומינסקי: אותו דבר, דרך אגב, אם נהג המונית יצא ממכון רישוי, ואיך אומרים, אחרי שבוע או שבועיים עוצרים אותו על זיהום, אז צריכים לבדוק את מכון הרישוי.
ניסן סלומינסקי: יש שם איזה עסקים וכולי.
<יצחק בן דוד: בודקים - - -
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, שיהיה לבכם פתוח גם לפרנסה של עמך ישראל, מה שנקרא, בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: כן, מה רצית?
<יפעת רווה: אני אומרת: לקחת את האוטו למוסך זה לא פרס גדול, זה לא כיף, אבל זה גם לא עונש.
<יפעת רווה: הרעיון הוא פה לעודד דווקא אנשים שיעשו את זה לפני שעוצרים אותם, ככל שזה נראה לעין.
<יפעת רווה: כמובן, בהנחיות כתוב שזה ייראה לעיניים, ומה - - -
ניסן סלומינסקי: נהגי מוניות, אני מניח, אם הם בעלי שכל ומאחר וזה כלי עבודה שלהם, אז הם אמורים לתחזק את זה, לשמר את זה, לעשות כל מה שנדרש.
ניסן סלומינסקי: הם אמורים.
ניסן סלומינסקי: רק מה?
ניסן סלומינסקי: תמיד הישראלי, אם הוא יכול לקנות משהו יותר זול, הוא לא עומד בפיתוי.
ניסן סלומינסקי: אם הוא יכול לעשות איזו עסקה עם המכון, הוא לא עומד בפיתוי, ואז הוא משלם על זה ביוקר כשתופסים אותו.
<יפעת רווה: בדיוק בשביל זה, כדי שייצא הפוך מלא יצא חוטא נשכר; זאת אומרת, מי שכן הולך וכן עושה, הוא יצא נשכר.
<יפעת רווה: אחרת, הוא הפסיד יום עבודה ואין לו - - -
ניסן סלומינסקי: עכשיו, דרך אגב, אתם מחייבים את הנוהג ברכב, נכון?
ניסן סלומינסקי: את בעל הרכב או את הנוהג ברכב?
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלא את הנוסעים.
ניסן סלומינסקי: אבל את מי?
ניסן סלומינסקי: את מי שנוהג ברכב?
<יצחק בן דוד: את הנוהג ברכב.
ניסן סלומינסקי: בלי קשר לבעלים.
<נעמה שחל: אפשר לעשות הסבה - - -
ניסן סלומינסקי: בלי קשר מי זה הבעלים.
ניסן סלומינסקי: שהוא ישבור את הראש עם הבעלים – זו הנקודה?
<נעמה שחל: אפשר לעשות הסבה של קנס.
<יצחק בן דוד: אם בעל הרכב - -
<יפעת רווה: לוקח אחריות.
<יצחק בן דוד: - - מבקש להסב את הקנס על שמו, אנחנו מסבים.
<יפעת רווה: כן, בתנאי שבעל הרכב לוקח אחריות - - -
<יצחק בן דוד: יש לנו פרוצדורה כזאת.
<יצחק בן דוד: זה קורה.
ניסן סלומינסקי: כי יש הרבה מקרים שיש נהגים של בוס, נניח - - -
<דורית ואג: שהם לא בעלי הרכב.
ניסן סלומינסקי: הם לא בעלי הרכב.
ניסן סלומינסקי: מסכנים.
<יוסי פרייס: אני, למשל, משמש כתובע.
<יוסי פרייס: שמי יוסי פרייס, מהמשרד להגנת הסביבה, ואני משמש כתובע מוסמך מטעם היועץ המשפטי לממשלה לטיפול בבקשות לביטול מהסוג הזה.
<יוסי פרייס: לא פעם ולא פעמיים מגיעות בקשות מטעם נהגים שהוטלה עליהם הודעת תשלום קנס, וכמובן שהם צריכים לשכנע אותנו, שמבקשים להסב את הודעת תשלום הקנס על בעל הרכב.
<יוסי פרייס: למשל: בדוגמה מסוימת, שהנהג נטל את הרכב לתקופה מאוד קצרה והוא בכלל לא בעל הרכב.
<יוסי פרייס: הוא לא אחראי על התחזוקה שלו.
<יוסי פרייס: וכמובן שכל מקרה נבדק לגופו.
<יוסי פרייס: וכשאנחנו מתרשמים שיש הצדקה, ואנחנו עושים את זה – אני לא יכול להגיד בדיוק אחוזים כאן, כי לא באתי עם העניין הזה מוכן – אנחנו בהחלט עושים את הדברים האלה, מסבים את הודעת תשלום הקנס לבעל הרכב.
<יוסי פרייס: ובעל הרכב יכול להיות אדם פרטי והוא יכול להיות גם תאגיד.
<יוסי פרייס: יכול להיות, למשל, חברת השכרת רכב, יכול להיות כל מיני מקרים.
ניסן סלומינסקי: בעיקר אם האחריות על התחזוקה זה של.
ניסן סלומינסקי: נניח בכנסת, חבר כנסת – הוא נוסע.
ניסן סלומינסקי: האחזקה, הטיפול והכול – יש כאן מינהל רכב, ואת כל זה צריך.