GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גד ירום: אותם אנשים לא יוכלו לפתוח חשבון.
<גד ירום: אין בזה שמץ של הגיון.
<שרה קנדלר: קודם כל, יש חובה חוקית.
<שרה קנדלר: כל הגופים שמפוקחים על ידי הרשות, חברי בורסה, מנהלי תיקים, אין להם אפשרות כזאת.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אני לא יודע אם בכלל אפשר להזדהות באמצעות תעודת זהות.
ניסן סלומינסקי: תראי את התמונה שלי בתעודה.
ענת ברקו: מגיל 16?
ניסן סלומינסקי: תראי את התמונה.
<קריאה: אי אפשר להזדהות עם דרכון?
<שרה קנדלר: צו איסור הלבנת הון של חברי בורסה ושל מנהלי תיקים, גם הם בפיקוח של הרשות ואנחנו הוצאנו איזשהו SLB, עמדת סגל שאומרת שבמקרים חריגים כשאין אפשרות להזדהות עם תעודת זהות, אז אתה יכול עם דרכון אבל אז זה לא מסמך יחיד אלא צריכים להיות שני מסמכים.
<שרה קנדלר: אני חושבת שגם בבנק ישראל הוציאו הנחיה כזאת והנחיה כזאת אנחנו יכולים להחיל גם על התחום הזה ואני חושבת שזה יכול לפתור את הנושא.
ניסן סלומינסקי: זה דרכון שהוצא בישראל?
הלשכה המשפטית: דרכון ישראלי.
<שרה קנדלר: לגבי תושבי חוץ לארץ, זה משהו אחר.
<שרה קנדלר: יש את זה בצו.
ניסן סלומינסקי: לגבי רישיון נהיגה, סיכמנו שהם ייתנו לנו עוד מעט תשובה.
ניסן סלומינסקי: בואו נתקדם ונחזור לזה אחר כך.
<שרה קנדלר: לעניין רישום פרטי הזיהוי בסעיף 3(א)(1) עד (3) של יחיד שהוא תושב חוץ – על פי דרכון חוץ או תעודת מסע, או העתק מאושר של מסמך זיהוי כאמור.
<שרה קנדלר: החברה תשווה את פרטי הזיהוי עם מסמך נוסף הנושא תמונה ומספר זהות, ובהעדרו – עם מסמך הנושא שם או מספר זהות וכן מען או תאריך לידה, העתקים מצולמים של מסמכי הזיהוי – ככל הנוגע לפרטי הזיהוי – יישמרו אצל החברה.
<שרה קנדלר: היה היחיד תושב האזור, רשאית החברה לרשום את פרטי הזיהוי גם על פי כרטיס מגנטי שהונפק על ידי המינהל האזרחי ושהעתק מצולם שלו, ככל הנוגע לפרטי הזיהוי האמורים – יישמר אצל החברה.
<שרה קנדלר: החברה תשווה את פרטי הזיהוי עם מסמך נוסף כאמור לעניין תושב חוץ תאמת את פרטי הזיהוי עם מרשם המינהלה אזרחי, תשווה את תאריך הנפקת התעודה המופיע בה עם תאריך הנפקת התעודה האחרונה הרשום במרשם ותשמור תיעוד של בדיקה זו.
<שרה קנדלר: לעניין רישום פרטי הזיהוי שבסעיף 3(א)(1) עד (3) של תאגיד הרשום בישראל – על פי תעודת הרישום או העתק מאושר שלה, נסח עדכני של פרטי החברה מרשם החברות או אישור של עורך דין על קיום התאגיד, שמו, מספר זהותו ותאריך ההתאגדות שלו.
<שרה קנדלר: החברה תקבל לידיה ותשמור את המסמכים האמורים או העתקים מצולמים שלהם, וכן מסמכים אלה: העתק מאושר של החלטת האורגן המוסמך בתאגיד לפתוח חשבון אצל החברה, או אישור של עורך דין שהחלטה כאמור נתקבלה כדין.
<שרה קנדלר: העתק מאושר של החלטת האורגן המוסמך בתאגיד על מורשי החתימה לשם ניהול החשבון, או אישור של עורך דין על מורשי החתימה לשם ניהול החשבון.
<שרה קנדלר: לעניין רישום פרטי הזיהוי שבסעיף 3(א)(1) עד (4) של תאגיד שאינו רשום בישראל – על פי מסמך המעיד על רישומו או על פי העתק מאושר ממסמך כאמור, ככל שפרטים אלה מופיעים במסמך.
<שרה קנדלר: חסר במסמך אחד הפרטים כאמור – על פי אישור ש עורך דין.
<שרה קנדלר: החברה תקבל לידיה מסמך המעיד על רישומו של התאגיד ומסמכים כמפורט בפסקה (3)(א) ו-(ב).
<שרה קנדלר: בתאגיד שהתאגד במדינה שלא מתקיים בה רישום של תאגידים מסוגו, תקבל לידיה החברה אישור של עורך דין על כך שלא קיים רישום במדינת ההתאגדות.
<שרה קנדלר: החברה תשמור מסמכים אלה או העתקים מצלמים שלהם.
<שרה קנדלר: לעניין רישום השם של מוסד ציבורי ושל תאגיד שהוקם בחיקוק מחוץ לישראל – על פי הצהרת המבקש לפתוח חשבון, ובתאגיד שהוקם בחיקוק, על פי החיקוק שמכוחו הוקם התאגיד, או אישור של עורך דין על קיומו של החיקוק.
<שרה קנדלר: החברה תקבל לידיה מסמכים כאמור בפסקה (3)(א) ו-(ב), בשינויים המחויבים.
<שרה קנדלר: החברה תשמור מסמכים אלה או העתקים מצולמים שלהם.
<שרה קנדלר: נעשו פעולות לפתיחת החשבון מחוץ לישראל, רשאית החברה על אף האמור בפסקאות (2) ו-(4) לרשום את פרטי הזיהוי לפי מסמכי הזיהוי המקובלים בחשבון מן הסוג הזה במדינה שנעשה בה הזיהוי, ובלבד שבמדינה זו קיימת חקיקה המחייבת זיהוי לקוחות.
<שרה קנדלר: החברה תשמור בידיה עותקים מצולמים של מסמכי הזיהוי.
<שרה קנדלר: בקטין שטרם מלאו לו 16 שנים – על פי אחד ממסמכי הזיהוי המפורטים בסעיף 4 של אחד מאפוטרופסיו.
<שרה קנדלר: אם הקטין תושב חוץ – לפי דרכונו של הקטין או לפי העתק מאושר שלו.
<שרה קנדלר: למן תום שלושה חודשים מיום שמלאו לבעל חשבון 18 שנים, לא תבצע החברה כל פעולה יזומה של בעל החשבון בחשבונו אלא אם כן התקיים האמור בפסקה (1) או (2), לפי העניין.
<שרה קנדלר: (ב) בסעיף זה, "העתק מאושר" – העתק מתאים למקור המאומת בידי אחד מאלה: הרשות שהנפיקה את מסמך המקור.
<שרה קנדלר: עורך דין.
<שרה קנדלר: עובד של החברה, שלפניו הוצג המסך המקורי.
<שרה קנדלר: רשות כאמור בסעיף 6 לאמנה לביטול דרישת האימות.
<שרה קנדלר: נציג דיפלומטי או קונסולרי ישראלי מחוץ לישראל.
<שרה קנדלר: (ג) החברה תנקוט אמצעים סבירים לאימות פרטי הזיהוי של הנהנה ובעל שליטה בחשבון כאמור בסעיף 3(ב) עד (ד) בהתחשב בסיכון הקיים להלבנת הון ולמימון טרור, תוך שימוש במידע נוגע לעניין או בנתונים שהתקבלו מקור מהימן המניחים א דעתה.
<שרה קנדלר: לצורך כך רשאית החברה לאמת את פרטי הזיהוי כאמור עם מרשם האוכלוסין.
<שרה קנדלר: (ד) על אף האמור בסעיף זה, רשאי יושב ראש רשות ניירות ערך, בהתייעצות עם ראש הרשות המוסמכת, להורות במקרה מסוים על דרכי אימות פרטים ודרישת מסמכים חלופיות.
<שרה קנדלר: הצהרה על נהנה ועל בעל שליטה בעת פתיחת חשבון תדרוש החברה מהמבקש לפתוח חשבון הצהרה בחתימת מקור האם קיים נהנה בחשבון.
<שרה קנדלר: הצהיר המבקש לפתוח חשבון כי קיים נהנה בחשבון – תכלול ההצהרה את הפרטים כאמור בסעיף 3(ב) לגבי כל אחד מן הנהנים נפתח החשבון שלא בידי בעל החשבון, תדרוש החברה גם מבעל החשבון הצהרה כאמור לפני ביצוע פעולה בחשבון.
<שרה קנדלר: ואולם - אם הנהנה בלתי ידוע, כאמור בסעיף 3(ב)(1) – יצהיר על כך המבקש לפתוח חשבון.
<שרה קנדלר: התבקשה החברה לפתוח חשבון כאמור בסעיף 3(ב)(2), תשמור העתק מן האסמכתה לכך.
<שרה קנדלר: בעת פתיחת חשבון בעבור תאגיד, תדרוש החברה הצהרה מן התאגיד בחתימת מקור או באישור של עורך דין על פרטי הזיהוי כאמור בסעיף 3(ג) לגבי בעל שליטה בתאגיד.
<שרה קנדלר: ההצהרות כאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)( ייעשו לפי הטופס שבתוספת השנייה.
<שרה קנדלר: פטור חלקי האמור בסעיפים 3(ב) ו-(ד)(2) וכן 5(א) לגבי רישום נהנה בחשבון לא יחול על - חשבון של מוסד ציבורי.
<שרה קנדלר: חשבון של תאגיד בנקאי, בנק הדואר, מבטיח, חבר בורסה, קופת גמל וחברה מנהלת לקופת גמל בניהולה וחשבון לקרן.
<שרה קנדלר: חשבון אחר שהורה יושב ראש רשות ניירות ערך.
<שרה קנדלר: האמור בסעיפים 3(ג), (ד)(3) ו-5(ב) לגבי רישום בעל שליטה לא יחול על חשבונות של תאגיד בנקאי, של מבטח, של קרן, ש קופת גמל, של חברה מנהלת לקופת גמל שבניהולה ושל חברה שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב או בבורסה במדינה שהיא חברה ב-OECD וכן על חשבון של תאגיד מסוג אחר שהורה עליו יושב ראש רשות ניירות ערך.
<שרה קנדלר: נשלטת חברה בידי חברה כאמור בסעיף קטן (ב), יראו בחברה כאמור בסעיף קטן (ב) בעל שליטה.
<רונן סולומון: העברתי לרשות עוד שתי הערות וגם ליושב ראש הוועדה.
<רונן סולומון: בסעיף 6(א) אני רוצה להוסיף גם זירת סוחר ברשימת הפטורים.
<רונן סולומון: למה אתם צוחקים?
ניסן סלומינסקי: תנו לו להסביר.
<רונן סולומון: במקביל לתיקון הזה, צריך למעשה לתקן את כל צווי הלבנת הון המקבילים, בעיקר צו הלבנת הון של הבנקים שגם שם ייכללו זירות סוחר.
<רונן סולומון: מה שקורה כרגע, היום תאגידים בנקאיים, חלק מהם לפחות, מסרבים לפתוח חשבון נאמנות לזירות סוחר, בין אם על בסיס צו הלבנת הון שלהם או בין אם בשל הוראות נוהל בנקאי תקין.
<רונן סולומון: לכן צריך לעשות כאן תיקון רוחבי על כל שאר הצווים וגם בצו הזה להוסיף ברשימת הפטורים את זירת הסוחר.
<שרה קנדלר: לגבי הצווים האחרים, אנחנו לא דנים והם לא על השולחן.
<רונן סולומון: אבל צריך לתקן אותם.
<שרה קנדלר: כרגע לא נתקן.
ניסן סלומינסקי: בוא קודם נתקן את זה ואחר כך נדבר על צווים אחרים.
<שרה קנדלר: לגבי התיקון כאן, אם אפשר להבהיר לנו למה הכוונה.
<רונן סולומון: היה וזירה מתכסה בזירה אחרת.
<שרה קנדלר: ביקשנו מהם שיסבירו לנו כי אנחנו לא מבינים את ההערה.
<שרה קנדלר: את הסיטואציה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שאנחנו נתקדם ואתה תמצא את הדרך להסביר את זה וכאשר הם יבינו, הם ידעו לתת תשובה.
<שרה קנדלר: זיהוי פנים אל פנים החברה תזהה את בעל החשבון ומורשה החתימה פנים אל פנים על פי מסמך זיהוי כמפורט בסעיף 4, לפני הפעולה הראשונה של כל אחד מהם בחשבון.
<שרה קנדלר: לעניין זה "זיהוי פנים אל פנים" – זיהוי על ידי אחד מאלה: עובד של החברה.
<שרה קנדלר: בעל רישיון לעריכת דין בישראל.
<שרה קנדלר: נציג דיפלומטי או קונסולרי ישראלי מחוץ לישראל רשות שצוינה בסעיף 6 לאמנה לביטול דרישת האימות.
<שרה קנדלר: עובד של תאגיד בנקאי.
<שרה קנדלר: עובד של בנק הדואר.
<שרה קנדלר: לגבי יחיד – נוטריון שהוא עורך דין באחת ממדינות ה-OECD, ובלבד שמדינה זו אינה מנויה בתוספת הראשונה.
<שרה קנדלר: לגבי תאגיד שאינו רשום בישראל – נוטריון שהוא עורך דין במדינת ההתאגדות של התאגיד, החברה בארגון ה-OECD, ובלבד שמדינה זו אינה מנויה בתוספת הראשונה.
הלשכה המשפטית: אני מזכיר שכאן יש הגדרה שונה של עורך דין לעומת ההגדרה שראינו בסעיף ההגדרות.
הלשכה המשפטית: זאת הגדרה מצומצמת יותר.
<שרה קנדלר: לפני שאני אקרא את סעיף 8, אני אקרא גם את ההגדרות.
הלשכה המשפטית: אני מציע שנעשה חלוקה.
הלשכה המשפטית: קודם נדון בחשבון במערכת סגורה, כדי לא לבלבל.
הלשכה המשפטית: נסביר איך זה בנוי ואחר כך נסביר איך בנוי חשבון העברות.
<שרה קנדלר: הגדרת חשבון מערכת סגורה.
<שרה קנדלר: "חשבון מערכת סגורה" – חשבון שמקורם של הכספים הרשומים בו הוא מחשבון מקור ובלבד שהכספים הרשומים בחשבון מועברים חזרה לחשבון המקור.
<שרה קנדלר: "חשבון מקור" – חשבון בתאגיד בנקאי הרשום על שם מי שהוא בעל חשבון בחשבון מערכת סגירה.
<שרה קנדלר: זה סגור, יש העברה בנקאית.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שעל זה אין הערות.
<שרה קנדלר: חשבון במערכת סגורה וחשבון העברות בפתיחת חשבן במערכת סגורה לא יחולו הוראות סעיף 7 – זיהוי פנים אל פנים - ועל אף האמור בסעיפים 4(א), 5(א) ו-(ב) רשאית החברה לרשום את פרטי הזיהוי לפי העתק של מסמכי הזיהוי המפורטים בסעיף 4, ולקבל הצהרה על נהנה שלא בחתימת מקור ורשאית שלא לאמת את פרטי הזיהוי של מורשה החתימה.
<שרה קנדלר: חשבון העברות, ההגדרה היא חשבון שמקורם של הכספים הרשומים בו הוא חשבון אחר או שהכספים הרשומים בו מועברים אליו באמצעות כרטיס אשראי או כרטיס בנק המשויך לחשבון האחר ורשום על שם בעל החשבון בלבד ושהתאגיד הבנקאי או חברת כרטיסי האשראי מנפיקים.
<שרה קנדלר: הגדרת חשבון אחר היא: חשבון בתאגיד בנקאי או חשבון בבנק מחוץ לישראל הרשום על שם מי שהוא בעל חשבון בחשבון העברות.
<שרה קנדלר: אני רוצה לענות להערה שקיבלנו.
הלשכה המשפטית: אני מציע להסביר איך זה בנוי.
הלשכה המשפטית: להסביר בעברית פשוטה איך זה בנוי.
<גיא דביר: נתבקשנו ליצור מסלולים שיאפשרו פעילות הזירות ללא אחת הדרישות המכבידות ביותר שהיא זיהוי פנים אל פנים, שזה כרגע המסלול העיקרי.
<גיא דביר: אנחנו ביקשנו ליצור כמה אפשרויות שדל אפשרות הפעילות של הזירות לא זיהוי פנים תוך נקיטת אמצעים חלופיים בהתאם לרמת הסיכון.
<גיא דביר: החלופה הראשונה היא החלופה הקיימת למעשה בצו המקביל, בצווים מקבילים של גופים פיננסיים שזה חשבון מערכת סגורה.
<גיא דביר: שם הכסף מגיע מחשבון, מתאגיד בנקאי בישראל, וחוזר אך ורק לאותו חשבון, אל אותו תאגיד בנקאי בישראל.
<גיא דביר: במקרה זה יש פטור מחובת זיהוי פנים אל פנים.
<גיא דביר: אפשר להסתפק בהעתק של תעודה מזהה במקום לראות את התעודה המקורית ולקבל העתק של הצהרה, זאת אומרת, הצהרה של הנהנה שלא בחתימת מקור.
<גיא דביר: התנאים הללו חלים גם על זירות המסחר.
<גיא דביר: המסלול השני, מסלול העברות, הוא מסלול שבו יש אפשרויות נוספות, מעבר להעברה באמצעות תאגיד בנקאי, לעשות שימוש גם בכרטיסי אשראי ישראליים שהונפקו על ידי תאגידים בנקאיים בישראל וגם זרים, שהונפקו על ידי חברות כרטיסי האשראי שחברות ב-OECD וגם מבנקים זרים שחברים ב-OECD.
ניסן סלומינסקי: תסביר מה עושים עם הכרטיס.
<גיא דביר: הפעילות היא פעילות דומה.
<גיא דביר: כלומר, הכספים יכולים להגיע אך ורק ממקרה של חברת כרטיסי אשראי, מכרטיס האשראי.
<גיא דביר: במקרה שהכסף מועבר מכרטיס האשראי - - -
ניסן סלומינסקי: כלומר, אני עם כרטיס אשראי מעביר לזירה 150 אלף שקלים.
<גיא דביר: מה שקורה זה שהלקוח מעביר את הסכום הזה של 150 אלף שקלים לצורך העניין לזירה, הכסף הזה בעצם מועבר לחשבון והוא יושב בחשבון של הלקוח בזירה, הלקוח עושה את הפעילויות שלו בזירה, מרוויח/מפסיד, ואז ברגע שהוא רוצה למשוך את הכספים בחזרה אליו, הזירה יכולה להעביר לו את זה באחת משתי דרכים: או לזכות את כרטיס האשראי או להעביר את זה לחשבון שכרטיס האשראי מקושר אליו.
<גיא דביר: בסיטואציה בה היא יכולה להעביר את הכספים לחשבון שכרטיס האשראי מקושר אליו, לא מדובר במערכת סגורה הרמטית, ותכף אני אסביר למה לא מדובר במערכת סגורה הרמטית, ולכן אנחנו מתייחסים לזה בצורה שונה.
ניסן סלומינסקי: אתם דורשים כאן חצי.
<גיא דביר: אנחנו בעצם דורשים מנגנוני פיצוי נוספים.
<גיא דביר: שרה גם אמרה שאנחנו רוצים להתייחס לנקודה הזאת.
<גיא דביר: אחת ההצעות – אנחנו בהחלט היינו קשובים להערות של הזירות בעניין הזה – אנחנו רוצים להציע אמצעי חלופי לנושא של היוועדות חזותית, על פי ההצעה של אחת הזירות שקיבלנו אותה לפני מספר ימים.
<גיא דביר: תכף נגיע לזה.
<גיא דביר: כשאני מנסה להגדיר את הסיכונים השונים ואת החשבונות השונים, אז חשבון העברות הוא חשבון שבו הכספים יכולים להיות מועברים או מתאגיד בנקאי, או מחשבון המקור שמתנהל על ידי תאגיד בנקאי, או מכרטיס אשראי של חברת כרטיסי אשראי זרה, כמו שציינתי קודם, או של תאגיד בנקאי בחוץ לארץ.
<גיא דביר: בכל מקרה, הכספים צריכים לחזור בחזרה או לתאגיד הבנקאי בחוץ לארץ או לחברת כרטיסי האשראי או לחשבון האחר כפי שציינתי קודם.
<גיא דביר: הסיכונים הם שונים מכיוון שכאשר מדובר בכרטיסי אשראי, קיימת פרקטיקה גם בחשבונות שמקושרים לחשבון מקור שבסיטואציות מסוימות הלקוח יכול להזרים ישירות לחבר כרטיסי האשראי כספים ממקור אחר ולא מחשבון המקור.
<קריאה: איפה זה קורה?
<גיא דביר: כלומר, מבירור שאנחנו ערכנו בחלק מהמקרים, בחלק מחברות כרטיסי האשראי, הפרקטיקה הזאת קיימת.
<גיא דביר: למשל, כאשר הלקוח משתמש במסגרת שהיא עולה על המסגרת שניתנה בחשבון המקור, אז הוא יכול לבוא לחברת כרטיסי האשראי ולהעביר לה את הכספים ממקורות אחרים.
<גיא דביר: לכן במקרה כזה, כבר לא מדובר במערכת סגורה הרמטית.
ניסן סלומינסקי: ואז מה אתם מבקשים?
<גיא דביר: במקרה כזה אנחנו אומרים שעדיין מדובר בסיכונים מופחתים ולכן אנחנו דורשים אמצעי זיהוי חלופיים נוספים.
<גיא דביר: אחד מאמצעי הזיהוי החלופיים החזקים ביותר שאנחנו הצענו הוא ההיוועדות החזותית.
<גיא דביר: למעשה שיחת וידאו קונפרנס במסגרתה מתבצע הזיהוי מול העתק התעודה.
<גיא דביר: צריך לזכור שלא שולחים תעודה מקורית אלא העתק תעודת זהות.
<גיא דביר: זה אמצעי אחד.
<גיא דביר: האמצעי החלופי שאותו אנחנו רוצים להציע במקרה כזה הוא הסתמכות על הזיהוי שנעשה בחברת כרטיסי האשראי.
<גיא דביר: צריך לזכור שלא מדובר על כרטיסי אשראי בישראל או הבנק, גם הוא לא יכול להיות בנק ישראל, ושם הדרישה תהיה שהזירה תוודא שהפרטים שרשומים אצלה, שזה שם ומספר תעודת זהות, זהים לפרטים שרשומים אצל אותה חברה מבחינת הלקוח.
<גיא דביר: זה אמצעי הזיהוי החלופי הנוסף אותו אנחנו מוכנים להציע.
<גיא דביר: עדיין עולה שאלה אחרת לגבי הצהרת נהנה שתכף נדבר עליה.
ניסן סלומינסקי: אם יקבלו את האפשרות השנייה, נחה דעתכם?
<יצחק נוי: ברשותכם, אנחנו רואים בהפקדה מכרטיס אשראי, דינה כהפקדה ממערכת סגורה בנקאית ואני אסביר למה.
<יצחק נוי: קודם דיברתי על מירקור הכסף והוא דיבר על צבע הכסף.
<יצחק נוי: הכסף נצבע לאורך כל הדרך.
<יצחק נוי: אם לקוח ראובן הפקיד כסף מכרטיס אשראי ורצה לבקש מחברו שמעון שיזרים לו עוד עשרים אלף שקלים, חברת האשראי יודעת למרקר את שמעון.
<יצחק נוי: מה אתם רוצים ממני?
<יצחק נוי: הוא יודע להגיד מאיפה הגיע הכסף ולאן הוא הלך.
<יצחק נוי: זאת הנקודה בה אנחנו חלוקים.
<יצחק נוי: לבוא ולעשות וידאו קונפרנס או ללכת לחברת האשראי בחוץ לארץ ולזהות, אנחנו לא שם.
ענת ברקו: אני מוכרחה לומר שזה נראה די הגיוני.
ניסן סלומינסקי: מה תשובתכם?
<גיא דביר: תשובתנו היא שהלבנת הון, יש לה כמה רמות.
<גיא דביר: רמה ראשונה של הלבנת ההון היא באמת שלב ההחדרה של הכספים למערכת וזה באמת הנושא שעלה כאן בצורה חזקה.
<גיא דביר: השלב השני הוא שלב הריבוד, השלב שבו הכספים בעצם מועברים מאדם לאדם בתוך המערכת הפיננסית, תוך טשטוש המקור שלהם.
<גיא דביר: אלה מושכלות יסוד בהלבנת הון ולכן קיימת חשיבות בעולם הדיווח בו הזירה מצטרפת לרשימת הגורמים המפוקחים שמציפים את המקרים האלה לרשות להלבנת הון ונכנסים למאגר המודיעיני.
<גיא דביר: הזיהוי חשוב בשתי רמות, ראשית, כדי שמאוחר יותר, כשתהיה הלבנת הון, אפשר יהיה לגשת ולאתר את המקורות של הכסף על פי זיהוי שנעשה כמו שצריך, ושנית, כדי שמערכת הדיווח תהיה אמינה.
ענת ברקו: אפשר לעשות את זה בהליך פחות מסורבל מאשר וידאו קונפרנס.
<קריאה: יש פתרונות טכנולוגיים.
<גיא דביר: לכן אנחנו מציעים את ההצעה.
<גיא דביר: להסתמך למעשה על אותם פרטי זיהוי שהתקבלו ישירות מחברת כרטיסי האשראי ולא מסמכים כי לא תמיד הם מקבלים את הפרטים.
<גיא דביר: במידה שבאמת יוכלו לוודא ישירות מול חברת כרטיסי האשראי - - -
ענת ברקו: אולי חברת כרטיסי האשראי לא תרצה לחלוק את המידע?
<גיא דביר: אם היא לא תוכל לחלוק את המידע, יצטרכו - - -
ענת ברקו: סביר להניח שהיא לא תרצה לחלוק את המידע.
<גיא דביר: באמת נמסר לנו כאן על ידי חלק מהזירות שיש להם את היכולת לקבל את המידע הזה.
<גיא דביר: כנראה שזה כרוך אולי בעלויות אחרות.
<גיא דביר: לאור המידע הזה שקיבלנו, אנחנו חשבנו שבמקרה כזה, שככל שזה מידע שהחברה יכולה לקבל אותו מאותו צד שלישי שהוא צד שלישי מהימן מכיוון שהוא מפוקח במדינת ה-OECD, אנחנו נוכל לחיות עם זה כאמצעי זיהוי חלופי מספיק.
ניסן סלומינסקי: היוועדות חזותית, אפשר לעשות גם בפלאפון?
ניסן סלומינסקי: אז למה זה מסובך?
<דוד ביטון: אבל מה זה נותן?
ענת ברקו: זה לא נותן שום דבר.
<דוד ביטון: תהיה לי תמונה של בן אדם בבית שלו ואני גם אשמור אותה, אבל מה זה נתן?
<דוד ביטון: הבן אדם יגיד שהכסף בכרטיס האשראי, הוא שלי, אז הוא קיבל אותו מאותו שמעון.
<דוד ביטון: אז מה?
ניסן סלומינסקי: אם תיפגש אתו פנים אל פנים, מה זה נותן?
<דוד ביטון: בסדר, אבל אותה בעיה של כרטיסי אשראי, אני לא יודע איך הזיהוי הזה פותר.
<דוד ביטון: דרך אגב, יש מערכות כמו 3DS, אני יכול להציג אותה לרשות, שחברות כרטיסי האשראי – ויזה ומסטרכארד, שהן הרבה יותר משוכללות מאתנו – יודעות לזהות לקוח עם קוד שהוא מקבל מהבנק ורק הלקוח יודע את הקוד הזה.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאת זה יכניסו כאן?
<דוד ביטון: זאת אפשרות טכנולוגית.
ניסן סלומינסקי: הולכים להקל עליהם.
ניסן סלומינסקי: למה אתם רוצים להחמיר כשרוצים להקל עליכם?
<צבי גבאי: מכיוון שזאת לא בדיוק הקלה.
<צבי גבאי: אני מוכרח להגיד שבאופן אישי זה מרגיש לי קצת לא הוגן.
<צבי גבאי: היכן שהוא הרשות זיהתה איזושהי פרצה – אני שוב חוזר לדימוי – שהיא לא קשורה לזירות.
<צבי גבאי: כמו שאמרתי, היא גנרית ומהבחינה הזאת הפרצה הזאת היא נכונה גם כשאני משלם ארנונה ואז זאת העירייה.
<צבי גבאי: רוצים לתקן את הפרצה הזאת, לתקן קצת, על חשבון הזירות כשיש לזה משמעות.
ענת ברקו: זה לא באותה רמה.
<צבי גבאי: יש לזה משמעות.
ניסן סלומינסקי: מה המשמעות.
<צבי גבאי: זה מקשה ומכביד על כל תהליך קליטת הלקוח וזה משמעותי.
ניסן סלומינסקי: לא הבנתי למה.
ניסן סלומינסקי: זה דבר שנעשה בתוך שניות ואין בעיה.
ניסן סלומינסקי: למה זה מכביד?
<צבי גבאי: אני רוצה להגיד.
<צבי גבאי: קודם כל, לגבי הפתרון של האימות מול חברת האשראי.
<צבי גבאי: באמת צריך לראות מבחינה טכנית, יש חברה אחת שהיא גם הציעה את זה וזה בסדר.
<צבי גבאי: זאת אומרת, יכול להיות שזה פתרון.
<צבי גבאי: את זה צריך לבדוק ואני צריך לבדוק את זה גם עם לקוחות אחרים.
<צבי גבאי: לפעמים אנחנו יושבים כאן ודנים וחושבים על כל מיני פתרונות ואז בעולם המעשה פתאום אנחנו רואים שזה מאוד קשה וחברת האשראי כן רוצה ולא רוצה לאמת ואנחנו נמצאים בסיטואציה משונה שמקשה על ציות.
<צבי גבאי: אני רוצה להגיד משהו נוסף.
<צבי גבאי: יש כאן פתרון שהוא לא נותן פתרון מלא כי אמנם אנחנו הצלחנו לסגור פינה או למצוא איזשהו פלסטר שיסגור לנו וייתן איזשהו מענה מתוגבר לחשש המסוים הזה, אבל עדיין יש לנו את נושא הצהרת הנהנה ששרה הקפידה להחריג ולשים בצד - - -
<שרה קנדלר: גם לזה יש לנו פתרון.
<צבי גבאי: אולי נדבר על זה.
<שרה קנדלר: אולי נציג אותו.
<דוד ביטון: אדוני, יש נקודה של תחרות מחוץ לארץ.
<דוד ביטון: אני כאזרח שיושב בבית יכול לראות מודעה של זירה זרה ודי בקלות להעביר להם צילום דרכון, שם מסתפקים בדרכון שלי כי שם אני תושב חוץ, כרטיס אשראי ואני מתחיל לסחור.
<דוד ביטון: זה יכול להיות מסחר באלפיים דולר, שזה מחיר של מקרר.
<דוד ביטון: אנחנו צריכים לחשוב אם אנחנו לא פונים ללקוח ומתחילים להעמיס עליו ובלחיצת כפתור כי את הכול הוא עושה מהבית, הוא לא בקלות רבה יותר מזרים את האלפיים דולר שלו לחוץ לארץ.
ניסן סלומינסקי: יש כאן סיטואציה משונה.
ניסן סלומינסקי: ממה שאני מבין אתכם, היית צריך להגיד לרשות ניירות ערך שהפרצה שהם זיהו לא מכוסה ולבקש אמצעי יותר חזק.
ניסן סלומינסקי: אתם מנסים להסביר לי למה זה לא כל כך מכסה את הפרצה.
<יצחק נוי: אנחנו אומרים שבכלל אין פרצה.
ניסן סלומינסקי: הפרצה קיימת.
ניסן סלומינסקי: אתם כאילו רוצים שאני אבקש מהם לתת פתרון יותר דרמטי.
<צבי גבאי: זה לא קשור אלינו.
ניסן סלומינסקי: הם טוענים שיש פרצה.
<יצחק נוי: איפה יש פרצה?
ניסן סלומינסקי: גם חברך מזהה שיש פרצה אבל הוא חושב שזה לא נותן תשובה.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, אני אגיד להם, רבותיי, עד שבוע הבא תמצאו משהו יותר דרמטי שיסגור את הפרצה.
ניסן סלומינסקי: זה לא מה שאתם רוצים.
ניסן סלומינסקי: אם הם נתנו משהו, בסדר, אתם חושבים כך וכך ואפשר לחיות עם זה, ותאמינו לי שאם אפשר דרך הפלאפון, זה ממש לא עומס אלא אם כן זה אדם שאין לו פלאפון, אבל אני אבדוק עם החרדים כי אני חושב שגם בפלאפונים הכשרים יש את האפשרות לעשות את זה ואז אין שום בעיה.
<צבי גבאי: חשוב העניין של הצהרת נהנה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע להמשיך הלאה ואם הם יכולים לקבל את הדרך השנייה, בטח שזה נותן לנו עוד אפשרות.
ניסן סלומינסקי: חבל, בסוף תהיה חומה יותר גבוהה וזה לא כדאי.
<שרה קנדלר: לפני שאני אקריא, אני רק אומר לגבי הצהרת נהנה.
<שרה קנדלר: ההצעה שלנו היא שזה יועבר בדואר תוך שבועיים בחתימת מקור כי חתימת מקור היא כן חשובה וזה שמעון מהמשטרה יוכל להבהיר לכם למה חתימת המקור היא חשובה כאן.
<שרה קנדלר: כדי שתוכלו לפתוח חשבון, זה לפתוח חשבון ולקבל אחר כך חתימת מקור.
ניסן סלומינסקי: תוך שבועיים בדואר?
<יצחק נוי: בדואר ישראל זה חודשיים ולא שבועיים.
ניסן סלומינסקי: אני מקבל הזמנה לחתונה שהייתה כבר לפני חודש.
<יצחק נוי: ברשותך, אני רוצה להוסיף הערה לגבי הצהרת נהנה.
<יצחק נוי: אנחנו נכנסים לסיטואציה בה אנחנו לא יודעים איך המערכות מולנו יגיבו וראינו איך המערכת הבנקאית הגיבה לחשבון בנאמנות.
<יצחק נוי: חברות האשראי, מה שהציעה אחת החברות, אני בספק אם ייתנו לנו את מה שאנחנו רוצים.
<יצחק נוי: בתפיסה שלנו אין בכלל פרצה כאן כי אם יש מסגרת סגורה מול חברת האשראי, אין פרצה.
<יצחק נוי: נקודה.
<יצחק נוי: להתחיל לקבל מכתבים בדואר, זה שוק ההון 1928.
<יצחק נוי: יש היום מיילים וכולי.
ניסן סלומינסקי: שמענו והבנו.
ניסן סלומינסקי: תסבירו לי עוד פעם את הנושא של הנהנה.
ניסן סלומינסקי: אם הדרך היחידה היא לשלוח בדואר, אז יש לנו קצת בעיה.
<גיא דביר: אחת משתי אפשרויות.
<שרה קנדלר: יש גם דרך הווידאו קונפרנס.
<גיא דביר: האפשרות האחת היא לקבל את הצהרת הנהנה באותה שיחת טלפון.
ניסן סלומינסקי: כלומר, לצלם את זה ולהעביר?
<גיא דביר: באותו שלב שבו אדם מדבר אתו, עושים לו את הזיהוי בווידאו קונפרנס, הוא גם יצהיר על מי הוא הנהנה.
<גיא דביר: הדבר צריך להיות מתועד.
<גיא דביר: זה בנוסף למשלוח הצהרה שלא בחתימת מקור.
<גיא דביר: הבעיה כאן מבחינתם חתימת המקור שיכולה להגביל.
<גיא דביר: הנושא של חתימת מקור, הוא נדרש – ואולי תכף ירחיב על זה נציג המשטרה – מטעמים ראייתיים במקרים בהם הצהרת המקור רלוונטית להליכים משפטיים, למשל כאשר נפתחים הליכים כנגד מי שמצהיר על הצהרת שווא, כדוגמה.
<גיא דביר: אז, כדי להוכיח את הדברים בהליך פלילי כנדרש בדיני הראיות שלנו, נדרשת ראיה טובה ולכן המשטרה עומדת על כך לאורך כל הצווים, על אותה חתימת מקור.
<גיא דביר: אנחנו מנסים למצוא פתרון שאפשר יהיה לאפשר את הפעילות כי אנחנו מבינים שזה יוצר מגבלה.
ניסן סלומינסקי: עליך מקובלות האופציות?
<שמעון בן שושן: אני רוצה להגיד את הסביבה החקיקתית שאנחנו מדברים עליה.
<שמעון בן שושן: אין בשום צו תקנה כזאת.
<שמעון בן שושן: צריך לדעת את זה.
<שמעון בן שושן: יש כאן שבע אפשרויות לזיהוי פנים מול פנים.
<שמעון בן שושן: אנחנו מדברים על גזרה מאוד מאוד צרה ואנחנו נלחמים על גזרה צרה שיש בה הקלה כאן שלא קיימת בשום מקום אחר.
<שמעון בן שושן: עקרונית, מבחינה תורתית, זיהוי פנים מול פנים בהלבנת הון זה אחד מאבני היסוד בכלל של מלחמה בהלבנת הון.
<שמעון בן שושן: באמת יש כאן שבע אפשרויות.
<שמעון בן שושן: אפשר ללכת לעורך דין מקומי, אם זה במטולה – ייגש לעורך דין במטולה ויקבל מולו את הזיהוי פנים מול פנים.
<שמעון בן שושן: אנחנו מדברים על מקרים מאוד מיוחדים ודווקא, כמו שאמרתי קודם, ה-בדרך כלל הזה הוא מה שמטריד אותנו.
<שמעון בן שושן: דווקא הייחודיים האלו יהיו אנשים שמעניינים אותנו ודווקא הם ישתמשו בפרצה הזאת.
<שמעון בן שושן: אם זה לא קיים אצל כל רגולטור אחר, אין סיבה שזה יהיה קיים כאן ובמיוחד שזה ישאב לכאן את כל מי שרוצה.
הלשכה המשפטית: אגב, להעיר, זה לא מדויק מה שאמרת כי יש צווים אחרים.
<שמעון בן שושן: במערכות סגורות.
הלשכה המשפטית: לגבי עורכי דין ורואי חשבון.
<שמעון בן שושן: אין בכלל.
הלשכה המשפטית: בסדר, אבל צריך לדייק.
<שמעון בן שושן: אני מדבר על גורמים פיננסיים שנותנים שירותים ומערכות סגורות.
<שמעון בן שושן: אנחנו בעצמנו בדיון הקודם אישרנו ואמרנו מערכת סגורה.
<נעמה אלוס בכר: אני חייבת לציין שהדיון הזה הוא איזשהו המשך של דיון קודם בתקנות שהיה מאוד מאוד ארוך ואז כבר הגענו לאיזושהי הבנה שיש כאן איזשהו עסק שהוא מסוג קצת שונה.
<נעמה אלוס בכר: זאת אומרת, דיברו כאן ואמרו שזה דבר שאין באף צווים אחרים.
<נעמה אלוס בכר: יש כאן איזשהו משהו שהוא קצת שונה והבנו שעל מנת לא להרוג את הביזנס, אנחנו חייבים להתייחס אליו בצורה שהיא קצת שונה.
<נעמה אלוס בכר: זה בראש ובראשונה.
<נעמה אלוס בכר: הדיון צריך לצאת מנקודת ההנחה הזאת.
<נעמה אלוס בכר: כמו שאיציק אמר, אנחנו, הזירות, עד עכשיו לא הכרנו בכלל את הפרקטיקה הזאת שמאפשרת לחשבונות האלה להתנהל כחשבונות שהם לא בדיוק חשבונות במערכת סגורה.
<נעמה אלוס בכר: אנחנו חייבים לזכור שיש כאן עוד המון המון בקרות מפצות במסגרת צו איסור הלבנת הון שמאפשרות לנו לזהות איזושהי פעילות חריגה כמקרים קיצוניים עליהם אתם מדברים.
<נעמה אלוס בכר: היוועדות חזותית, מבחינה תפעולית, לחברות וגם כלפי הלקוח, זאת איזושהי פרוצדורה שהיא מאוד מאוד מקשה.
<שמעון בן שושן: אבל אין היוודעות כזאת.
<שמעון בן שושן: ויתרנו על זה.
<שרה קנדלר: זאת אופציה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין מה שאתם אומרים.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שבצד הזה של הממלכה הלכו מאוד לקראת הזירות ודברים שבמקומות אחרים לא הסכימו, כאן מסכימים להם.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש קצת חילוקי דעות אבל אני מניח שעם כל מה שיש כאן אפשר לחיות.
ניסן סלומינסקי: אם חס ושלום יקרה שבעוד תקופה מסוימת יתברר שאי אפשר לחיות עם משהו, אפשר לדבר אתם ואנחנו תמיד קיימים.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתקדם.
ניסן סלומינסקי: לא כל תאוותכם תהיה בידיכם.
ענת ברקו: מדברים כאן על כל מיני דברים אחרים אבל אם הוועדה מוכנה לאשר את "או אמצעי אחר שאישר הממונה".
ענת ברקו: ליושב ראש הרשות תהיה סמכות לאשר אמצעי חלופי אם אנחנו נשוכנע שהוא באמת מהווה חלופה.
<גד ירום: שרה, איפה מבחינת