GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים ויסמונסקי: יש כאן תופעת פשיעה.
<חיים ויסמונסקי: לכן, כאשר מחוקקים עבירה פלילית שזה מה שקרה כאן בחוק הסרטונים, יש לזה עוד סייד אפקט שהוא לא רק האכיפה, וכאן הפרקליטות אמרה את האמירה ומנכ"לית המשרד הריצה את הסיפור הזה קדימה וכל המשרד התגייס.
<חיים ויסמונסקי: כשקובעים עבירה פלילית, מבחינתנו באירוע הזה, יש לזה גם משמעות הסברתית, אמירה שזה מתויג כמעשה מיני, ושימו לב שיש לזה משמעויות ושימו לב שהתמונה הזאת, אם כבר העלית אותה בצורה רצונית, מתפשטת ואין לך שליטה.
<חיים ויסמונסקי: לפעמים, כמו שחברת הכנסת סויד אמרה, לא אחת, אז זה אירוע אחר לגמרי, זה גם נעשה בלי ידיעתך.
<חיים ויסמונסקי: אז זה אירוע אחר שבאמת הפן ההסברתי פחות חשוב ורק הפן האכיפתי חשוב.
<חיים ויסמונסקי: אני שב ומדגיש את זה.
<חיים ויסמונסקי: בפן האכיפתי צריך להגביר מאמץ אבל צריך גם להכיר במגבלות של הכלי האכיפתי.
ניסן סלומינסקי: אתה כמומחה לנושא, אתה חושב שתהיה דרך למנוע את זה או שאנחנו מזנבים בשוליים שבשוליים?
רויטל סויד: יש לי עוד שאלה, ואני ממש מתנצלת כי אני חייבת לעבור לוועדת ביקורת אותה אני צריכה להנחות יחד עם חברת הכנסת קארין אלהרר.
רויטל סויד: אתה מדבר על עשרה כתבי אישום שמתנהלים בנושא ואנחנו יודעים שהרשת מופצת בתכנים פוגעניים מיניים.
רויטל סויד: מה זה אומר?
רויטל סויד: זה אומר שלא מתלוננים מספיק?
רויטל סויד: שמתלוננים ולא מצליחים להגיע?
רויטל סויד: או שאתם לא מגישים כתבי אישום?
ניסן סלומינסקי: לא צריך להתלונן.
ניסן סלומינסקי: הם יכולים לראות את זה לבד ברשת.
רויטל סויד: צריך להגיש כתב אישום.
ניסן סלומינסקי: לא צריך להיות מתלונן.
רויטל סויד: אולי זה בהסכמה?
<חיים ויסמונסקי: אני מיד אתייחס.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להיות המתלונן.
ניסן סלומינסקי: חיים יכול להיות המתלונן.
רויטל סויד: אבל אם זה בהסכמה?
רויטל סויד: צריך שזה יהיה בחוסר הסכמה.
רויטל סויד: חייב להיות מתלונן.
<חיים ויסמונסקי: יש פעילויות ברשת.
<חיים ויסמונסקי: למשל, תכנים פדופילים, מכיוון שאין שם מתלונן, המשטרה אולי לפעמים צריכה לחשוף את העבירה.
<חיים ויסמונסקי: לעומת זאת, באירוע הזה, מכיוון שחייבים יסוד של אי הסכמה, המשטרה לא אמורה לפעול באופן חשיפתי אלא היא אמורה לקבל תלונות ולחקור אותן באופן מיטבי.
<ליאת קליין: יש חקירות יזומות.
<חיים ויסמונסקי: לא בחוק הסרטונים.
<חיים ויסמונסקי: בפרסומי תועבה פדופילים.
<נעמה מנחמי: לגבי קטינים, כן יש התייחסות אחרת לנושא ההסכמה.
<חיים ויסמונסקי: בגלל יסוד ההסכמה, אבל אם אלה קטינים, זה גם פרסום תועבר פדופילי.
ניסן סלומינסקי: אבל יש לכם יכולת להשתלט על הדבר הזה ולהגיע למקורות?
<חיים ויסמונסקי: יש לנו כמה מהלכים.
ניסן סלומינסקי: או שזה קורה במקרה?
ניסן סלומינסקי: מי שמתוחכם, לא תוכלו להגיע אליו?
<חיים ויסמונסקי: התפיסה צריכה להיות תפיסה רב ממדית.
<חיים ויסמונסקי: יש בסוף את ההיבט הפתולוגי, כתב האישום, הכלי הפלילי, השוט הפלילי.
<חיים ויסמונסקי: כפי שהסברתי, גם אם נורא נורא נרצה ונשלש את המשטרה בעניין הזה, עדיין תישאר המגבלה האינהרנטית הזאת.
<חיים ויסמונסקי: יחד עם זאת, יש מחשבות והייתה הצעת חוק - שאני לא זוכר אם היא עברה רציפות – על הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות שאמרה שכאן זה משהו אחר.
<חיים ויסמונסקי: כאן זה כלי חוקי, אם הוא יעבור, שאומר שאני רוצה לחסום גישה ולסנן תכנים ככל שהם ישנם.
<חיים ויסמונסקי: זה בצו שהולך לספקיות הגישה לאינטרנט.
רויטל סויד: איפה לסנן את התכנים?
<חיים ויסמונסקי: דרך ספקית הגישה או מנוע החיפוש, אבל יש כאן בעיה – אני לא רוצה להיכנס לזה כי שוב, כרגע זה משהו צדדי בדיון הזה – נקרא לה מגבלות טכנולוגיות כי בעצם אני אחסום את כל האתר.
<חיים ויסמונסקי: אם זה פרסום שעובר ב-ווטסאפ, אין אתר אבל אם יש אתר בו עולה הדבר הזה, אני אוכל לחסום את הגישה לאתר עד להסרת התוכן על ידי מנהל האתר.
<חיים ויסמונסקי: זה למשל כלי משפטי, לא פלילי, מינהלי, שנועד לתת כלי משלים אם וכאשר הוא יאושר.
<חיים ויסמונסקי: הוא כלי משלים לאכיפה הפלילית.
<חיים ויסמונסקי: שוב, מתוך הכרה במגבלות.
<חיים ויסמונסקי: יש את הפן של החינוך, יש את הפן של המניעה ויש את הפן שהוזכר בוועדה הקודמת בה היינו, בוועדת המדע, של שיתוף פעולה עם ספקיות הרשת באופן וולנטרי.
<חיים ויסמונסקי: כלומר, אני מגיש בקשה, אני מדווח כאן על בעיה.
<חיים ויסמונסקי: איגוד האינטרנט פעיל בתחומים האלה ואפילו הפרקליטות מנסה גם במישור הזה.
<חיים ויסמונסקי: אני פונה לפייסבוק ואומר שיש כאן כרגע אתר פוגעני.
ניסן סלומינסקי: והוא חייב להוריד את זה?
<חיים ויסמונסקי: אם אני הולך במישור הוולנטרי, הוא יפעל לפי תנאי השימוש שלו, טרם אוף סרוויס שלו, או החוקה הפנימית שלו.
<חיים ויסמונסקי: שוב, זה מוזר בעולם של אכיפה פלילית.
ניסן סלומינסקי: אם נעשית עבירה, אתה מודיע נניח לרשת ששם נעשית עבירה – אני אפילו לא יודע איך להגדיר את זה – ומבקש שיורידו את זה.
ניסן סלומינסקי: הם חייבים להוריד את זה?
ניסן סלומינסקי: הם יכולים להוריד את זה?
<חיים ויסמונסקי: אם אני פונה לאתר, אדוני מתכוון לאתר, נניח לפייסבוק, סתם כדוגמה, אם אני פונה אליכם ואומר, שלום, שמי חיים ויסמונסקי או שלום, שמי רב פקד גלעד בנט מהמשטרה, לא משנה, ואני אומר שעכשיו זה מהווה עבירה על חוק הסרטונים, זה כשלעצמו לא מספיק.
<חיים ויסמונסקי: הם יגידו לי, תן לי צו שיפוטי.
<חיים ויסמונסקי: אם אני רוצה מה שנקרא בכוח, באכיפה.
<חיים ויסמונסקי: צו שיפוטי, יכולה להתעורר שאלה – אנחנו בוחנים את העניין הזה – מה סמכות האכיפה והאם הצו הזה תקף כלפי שרת שיושב עכשיו באירלנד.
<חיים ויסמונסקי: זאת שאלה משפטית והיו על כך התדיינויות בינלאומיות בארצות אחרות ואנחנו בוחנים את העניין הזה.
<חיים ויסמונסקי: אם יעבור חוק שיחייב הסרת תכנים, מטבע הדברים הוא יוכל לחול רק על מי שכפוף לסמכות השיפוט הישראלית, לסמכות התחיקה הישראלית.
<חיים ויסמונסקי: אז מי כפוף לסמכות כזאת?
<חיים ויסמונסקי: לא השרת אלא ספק הגישה לאינטרנט שהוא ישראלי והוא גם בעל רישיון בזק למשל.
<חיים ויסמונסקי: לכן יש כאן שאלה כלפי מי אני דורש את זה.
<חיים ויסמונסקי: בכל זאת, עת אני מבקש דבר כזה, אני מבקש את זה גם לפי תנאי השימוש של האתר.
<חיים ויסמונסקי: לכן אני אומר לו שלפי סעיף 3.2 לתנאי השימוש בפייסבוק, בגוגל, ביו-טיוב, לא משנה מה, הדבר הזה אסור כי גם אתם בתנאי השימוש שלכם לא מעודדים למשל פורנוגרפיה או לא מעודדים פדופיליה או לא מעודדים – וזה כבר מתחיל להיות יותר בעייתי אולי – כל מיני דברי הסתה לגישתנו, כל מיני דברי העלבה כי שם זה אולי לפי הפירסט אמנמנט האמריקאי.
<חיים ויסמונסקי: זאת אומרת, זה לפי סטנדרט משפטי אחר.
<חיים ויסמונסקי: כשאני מבקש את זה היום, ואני גם פועל במישור הזה וגם המשטרה פועלת במישור הזה, אנחנו מבקשים את זה גם לפי תנאי השימוש שלהם.
<חיים ויסמונסקי: כלומר, במלים אחרות, הם הפכו קצת למעין מדינות במשחק הזה.
ניסן סלומינסקי: אמרת שהוגשו עשרה כתבי אישום.
<חיים ויסמונסקי: כעשרה.
ניסן סלומינסקי: כמה פניות מהסוג הזה שדיברת עליו עכשיו היו לאתרים ולרשתות?
<חיים ויסמונסקי: הפרקליטות, רק על עובדי ציבור של משרד המשפטים – אני חוזר, רק על עובדי ציבור של משרד המשפטים – למשל עובדי סיוע משפטי, למשל פרקליטים שמופיעים בכל מיני הליכים ואחר כך מקבלים פרסומים קיצוניים ביותר.
<חיים ויסמונסקי: גם חברי הכנסת מכירים את זה וגם שופטים מכירים את זה.
<דוד גולן: מה עם העובדים הסוציאליים?
<חיים ויסמונסקי: גם העובדים הסוציאליים מכירים את זה.
<חיים ויסמונסקי: יש המון קבוצות.
<חיים ויסמונסקי: אני כרגע מדבר על עובדי משרד המשפטים ולא רק על עובדי הפרקליטות.
<חיים ויסמונסקי: אני מעריך שהגשנו סדר גודל – לא הבאתי את המספר הזה, לא הכנתי אותו מראש – של שלושים פניות רק בחודשים האחרונים.
<חיים ויסמונסקי: החלטנו לרכז את זה.
ניסן סלומינסקי: מי שומר על הנושא שאנחנו מדברים להגיש את אותן דרישות?
אורי מקלב: הנושא הזה לא מוסדר.
<חיים ויסמונסקי: כלפי עובדי משרד המשפטים, אני מרכז את זה.
ניסן סלומינסקי: לא משרד המשפטים.
<חיים ויסמונסקי: כלפי משרד הרווחה, יש - - -
ניסן סלומינסקי: כלפי ילדינו.
<חיים ויסמונסקי: למיטב ידיעתי אין היום גורם מדינתי שמרכז את העניין הזה.
<חיים ויסמונסקי: אין היום גורם מדינתי.
אורי מקלב: הוגש כתב אישום אחד לגבי מי שפגע בעובד ציבור?
אורי מקלב: הוגש רק על הסתה.
ניסן סלומינסקי: דיברנו על כעשרה כתבי אישום שהם הגישו בנושא בו אנחנו מדברים.
ניסן סלומינסקי: סרטונים.
ניסן סלומינסקי: סרטוני תועבה או דברים מהסוג הזה.
ניסן סלומינסקי: מאחר והסברת לנו בטוב טעם שאתם גם עושים עבודה מעבר לזה, רציתי לדעת.
ניסן סלומינסקי: אתה מגן על משרד המשפטים.
<חיים ויסמונסקי: לזה אני מוסמך, כן.
ניסן סלומינסקי: נניח, באופן תיאורטי, הוא יגן על העובדים הסוציאליים והוא יגן על המשטרה.
ניסן סלומינסקי: מי יגן על הציבור הרחב?
<חיים ויסמונסקי: בהקשר הזה אני אזכיר רק דבר אחד.
<חיים ויסמונסקי: אין גורם מדינתי שמרכז.
<חיים ויסמונסקי: יש כל מיני NGO'S ויכול להיות שזה יוצג כאן והם עושים פעילות חשובה מאוד.
<חיים ויסמונסקי: לשאלת יושב ראש הוועדה, אין גורם מדינתי שמגיש בקשות עבור כלל הציבור.
ניסן סלומינסקי: אבל אלה עבירות על החוק.
<חיים ויסמונסקי: אני מציין מצב עובדתי.
ניסן סלומינסקי: אתה במשרד המשפטים.
ניסן סלומינסקי: מי לדעתך הגוף שכן צריך לטפל בזה מאחר וזאת עבירה על החוק?
ניסן סלומינסקי: אני מניח שהשב"כ יושב על כל הרשתות ומנסה לדלות משם אם יש כל מיני דברים שלה
ניסן סלומינסקי: ערכתו מהווים עבירות על ביטחון המדינה או מצד שני סודות וכולי.
ניסן סלומינסקי: אני מניח ואני מקווה שיש איזו מערכת שיושבת על הרשתות וסוקרת אותן.
ניסן סלומינסקי: אם זאת עבירה על החוק, צריך להיות איזה גוף אולי במשרד המשפטים ואולי במשטרה, לא יודע איזה, גוף שסוקר את הכול ומה שאתה עושה לגבי משרד המשפטים בנושא הזה, צריך לעשות לגבי העבירות האלה.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שזה מה שצריך לקרות.
<חיים ויסמונסקי: אני לא קובע מדיניות.
<חיים ויסמונסקי: אני פרקליטות.
<חיים ויסמונסקי: לכן אני אומר כרגע מצב עובדתי ומחזיר את הכדור בנקודה הזאת.
ניסן סלומינסקי: הפרקליט הראשי קובע?
<חיים ויסמונסקי: זה עניין תקציבי וזה עניין של החלטה.
ניסן סלומינסקי: מי צריך להחליט?
ניסן סלומינסקי: השר?
ניסן סלומינסקי: המנכ"ל?
ניסן סלומינסקי: פרקליט המדינה?
ניסן סלומינסקי: היועץ המשפטי לממשלה?
ניסן סלומינסקי: מי צריך להחליט על דבר כזה?
<חיים ויסמונסקי: אנחנו מדברים על הקמת גוף?
<חיים ויסמונסקי: אני לא יודע.
ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד לך.
ניסן סלומינסקי: יש חוק ומישהו צריך לוודא אכיפה שלו.
<קריאה: צריך לחדד את ההנחיות לגבי האכיפה.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שיש שני סוגים כאשר סוג אחד הוא כתבי אישום ואתם מצאתם משהו מקדמי יותר, אולי טוב יותר וחזק יותר.
ניסן סלומינסקי: מה שאתה עושה לגבי משרד המשפטים, מי עושה לגבי החוק הזה?
ניסן סלומינסקי: לשבת על הרשתות ואם הוא מאתר משהו כזה, קודם כל לפנות לאתרים ולבקש שיורידו אותו.
<חיים ויסמונסקי: כפי שציינתי, ואני חוזר על זה פעם נוספת ויושב ראש הוועדה יכול לסכם ולהחליט מה שהוא רוצה להעביר הלאה לבחינה, כי הרי לא נקים את זה עכשיו בשיחה, אין גוף כזה שפועל במישור הזה.
<חיים ויסמונסקי: בהקשר של עובדי ציבור, ציינתי את מה שציינתי ושם יש גם ועדות בין-משרדיות שמנסות לגשר על העובדה שכל גוף פועל כשלעצמו ויש לנו שתי ועדות בין-משרדיות, האחת לפן האזרחי-מינהלי ואחת שקמה עכשיו, ממש בימים אלה, להיבטים הפליליים.
<חיים ויסמונסקי: הדבר האחרון שאני רוצה להזכיר בהקשר הזה הוא ששרת המשפטים הקימה ועדה בראשות השופטת בדימוס עדנה ארבל, שגם אני חבר בוועדה הזאת, והיא עוסקת בניסיונות ברמה האסטרטגית יותר לחשוב על פתרונות, גם מחקר וגם פתרונות, סביב הנושא של פרסומים פוגעים גם כלפי עובדי ציבור ונבחרי ציבור וגם כלפי האוכלוסייה הכללית.
<חיים ויסמונסקי: יכול להיות שמשם גם תהיה איזושהי עבודה שבסופו של דבר תוכל להבשיל למסקנות.
<חיים ויסמונסקי: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: המשטרה.
<גלעד בנט: אני לא אלאה אתכם בנאום הרגיל על הפעילות של מערך הסייבר המשטרתי.
<גלעד בנט: זה כבר נדון בכל הדיונים.
<גלעד בנט: אני רוצה לגעת בקרני השור של הדיון, שזה חוק הסרטונים ולא רק חוק הסרטונים.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, במערך הסייבר יש איזה ריכוז של כל הגופים שעוסקים בסייבר?
ניסן סלומינסקי: בזמנו בגופים האחרים היה ניסיון דרך משרד ראש הממשלה לאחד את כל עבודת הסייבר.
<גלעד בנט: אני יכול לומר שנושאית מערך הסייבר – אמרתי את זה גם בדיון הקודם – נמצא באיזושהי עבודת מטה מאוד מקיפה מול משרד החינוך ומשרד הרווחה והעמותות במגזר השלישי שמרכזות מידע ותלונות על אלימות רשתית נגד בני נוער, מתוך הבנה שבריונות רשת – שהיום היא לא עבירה פלילית - מסוגלת באחת להפוך לחשש לחיי קטין.
<גלעד בנט: זה כולל בעיקר עבודה של ממשק ממוחשב שמאפשר לקבל תלונות בצורה מקוונת על סכנה לחיי קטינים ועל התבטאויות והפצה של תכנים מהסוג הזה ומעקב אחרי הטיפול, לא רק הטיפול המשטרתי אלא גם הטיפול הרווחתי והטיפול החינוכי שאף פרט מידע ואף תלונה לא תלך לאיבוד.
<גלעד בנט: חוץ מזה אני יכול להגיד לך שברמה המקצועית אנחנו נמצאים בממשק הדוק מקצועי גם עם מחלקת נוער בחטיבת החקירות כתשובה לכל הגורמים שאחראים על הגנה על הילד וגם בתחום הזה אני יכול להגיד שנעשית עבודה מאוד גדולה בשלב הזה מול המשרד לביטחון פנים.
<גלעד בנט: בעבודת הסייבר אינהרנטית התפיסה היא שחלק מהרגל העיקרית עליה נתמכת האכיפה, היא בעצם ממשקים חוץ משטרתיים.
<גלעד בנט: יש את מה שנקרא, חכמת ההמונים, המון מידע נמצא בחוץ והשאלה איך אנחנו משכילים לטפל במידע הזה בצורה המיטבית.
<גלעד בנט: קצת לגבי חקירות וכתבי אישום.
<גלעד בנט: יש לי נתונים משנת 2014 והחציון הראשון של 2015 שדווקא מראים שנקודת הפתיחה של הדיון הזה על כך שאין אכיפה ואין טיפול, היא קצת לא נכונה.
<גלעד בנט: אני מדבר על שתי עבירות הטרדה מינית על ידי פרסום, תצלום או הקלטה, סעיף א(1) לחוק למניעת הטרדה מינית בו אנחנו רואים זינוק משנת 2014 אז נפתחו 14 תיקי חקירה, כאשר השנה נפתחו 181 תיקי חקירה, בגינם עד היום הוגשו 23 כתבי אישום שזה 14 אחוזים.
<גלעד בנט: לסבר את האוזן, 14 אחוזים זה מעל הממוצע הארצי בנוגע לכלל העבירות, לכלל תיקי החקירה שעומד כיום על קרוב לעשרה אחוזים.
ניסן סלומינסקי: הגידול הזה קורה כי העבירות גדלות או יש כוח אדם נוסף שמטפל בנושא?
<גלעד בנט: קודם כל, היה באז תקשורתי מאוד גדול שנגרם גם בעקבות כניסתו לתוקף של חוק הסרטונים.
<גלעד בנט: היה סיקור תקשורתי חיובי של הפעילות המשטרתית.
<גלעד בנט: העמותות הגדילו את החשיפה התקשורתית של הנוער והבגירים בנוגע לתופעה הזאת.
<גלעד בנט: זה זינוק של מאות אחוזים ואי אפשר להסביר אותו.
<גלעד בנט: לא היה זינוק של מאות אחוזים בכוח האדם שמטפל בזה.
<גלעד בנט: זאת אומרת, אפשר להסביר זאת רק כתוצאה מאיזושהי חשיפה תקשורתית מאוד גדולה.
<גלעד בנט: במקביל בשנת 2014, לגבי חוק הסרטונים, נפתחו במהלך השנה 209 תיקי חקירה והוגשו רק תשעה כתבי אישום בגין העבירה הזאת.
<גלעד בנט: אני מייחס את זה להתעוררות של הפרקליטות דבר שלקח קצת זמן.
<גלעד בנט: בחציון הראשון של 2015, בגין העבירה הזאת, נפתחו כבר 162 תיקים, שזה כמעט כמו כל תיקי החקירה שנפתחו בשנה הקודמת.
ניסן סלומינסקי: התיקים הם נגד מי שיצר את זה?
ניסן סלומינסקי: נגד מי אתם פותחים את התיק?
<גלעד בנט: כנגד מי שמפיץ.
<נעמה מנחמי: כנגד מי שמפרסם.
ניסן סלומינסקי: אמרנו שיש כאן שני שלבים.
ניסן סלומינסקי: יש את זה שיוצר את העניין ואחר כך יש את אלה שמעבירים.
<נעמה מנחמי: גם וגם.
<גלעד בנט: גם וגם.
ניסן סלומינסקי: נגד מי אתם מגישים?
<גלעד בנט: חיים דיבר על ההנחיה של פרקליט המדינה שיש לי אותה כאן ואני אוכל להעביר אותה לוועדה.
<גלעד בנט: אתם תראו שכדי להבדיל בין החוליות השונות בשרשרת ובאיזה מצבים, זה בעיקר נכון עת אנחנו מדברים על שימוש בתוכנות מסרונים מידיות כמו ווטסאפ למשל.
<גלעד בנט: אגב, הרגולציה של ווטסאפ, אני צופה שהיא תיישר קו עם הרגולציה של חברת פייסבוק.
<גלעד בנט: היא נרכשה לאחרונה על ידי פייסבוק.
<גלעד בנט: גם להם לוקח קצת זמן ללמוד את המערכת וליישם את הרגולציה.
<גלעד בנט: בגין העבירה הזאת הוגשו עד היום, בחציון הראשון של שנת 2015, 35 כתבי אישום שזה 21 אחוזים.
<גלעד בנט: זה כמעט כפליים מהממוצע הארצי בקשר לעבירות האחרות.
<גלעד בנט: צריך להבין שיש עשייה ויש מודעות.
<גלעד בנט: אם אתם שואלים אותי, הפער לא בעניין האכיפה אלא הוא דווקא בתחום ההסרה כי המשטרה יכולה לטפל - - -
ניסן סלומינסקי: מה הסמכות שלכם בנושא של הסרה?
ניסן סלומינסקי: נניח, אתם רואים דבר ופונים נניח לפייסבוק שנציגיו נמצאים כאן ומודיעים להם שברשת שלהם, באתר שלהם, מתבצעת נניח עבירה.
ניסן סלומינסקי: אתם דורשים מהם או אומרים להם להסיר את זה.
<גלעד בנט: הבעיה שלנו היא לא מולם.
ניסן סלומינסקי: אתם יכולים להגיד להם את זה או לא יכולים?
ניסן סלומינסקי: אם אתם יכולים להגיד, האם הם שומעים לכם?
ניסן סלומינסקי: ואם הם לא שומעים לכם, האם אתם יכולים להגיש כתבי אישום נגדם?
<גלעד בנט: קודם כל, אנחנו לא מגיעים למצב הזה.
<גלעד בנט: אני אתחיל מהסוף.
<גלעד בנט: פייסבוק היא חברה שיש לנו ממשק מצוין אתה.
<גלעד בנט: יש אשת קשר שיושבת בלונדון במשרד שכל תכליתו הוא טיפול ברשויות אכיפה והיא נותנת לנו קשב מצוין.
<גלעד בנט: הבעיה שלנו היא לא עם פייסבוק והתאגידים הרב לאומיים הגדולים אלא הבעיה שלנו היא עם אתרים קיקיוניים קטנים שאין גורם שאתה יכול לעבוד מולו.
<גלעד בנט: אגב, אין כאן בעיה לא רק בגלל העובדה הזאת אלא גם בגלל שמדובר באיזושהי עבירה שיש לגביה קונצנזוס.
<גלעד בנט: אף תאגיד רב לאומי לא יסתכן בעימות עם משטרת ישראל או עם גורם אכיפה מדינתי על רקע של הסרת תכנים מיניים משפילים.
<גלעד בנט: זה לא חופש הביטוי וזה לא שום דבר.
ניסן סלומינסקי: אתם יכולים ליישם את זה?
ניסן סלומינסקי: כלומר, פניתם?
<גלעד בנט: התכוונתי לגעת בזה.
<גלעד בנט: התחלתי להגיד שזה הפער הגדול.
<גלעד בנט: אין היום הנחיה, חוק או איזושהי דירקטיבה שאומרת שבמקרה של קטינים, משטרת ישראל כחלק ממהלך הטיפול בעבירה, חייבת בסוף התהליך להסיר את התוכן.
<גלעד בנט: אין כזה דבר.
<גלעד בנט: אגב, יש לזה גם משמעויות תקציביות וצריך להבין את זה.
<גלעד בנט: זה תהליך שלוקח זמן.
<גלעד בנט: הוא דורש מעקב מול החברה, הוא דורש אקספרטיזה מקצועית.
<גלעד בנט: יש היום גורמים במגזר הפרטי, מעט אבל יש, שמתמחים בתחום הזה.
<גלעד בנט: הם מתמחים בתחום הזה וזה בעיקר מיושם בעולם התרופות המזויפות.
ניסן סלומינסקי: בעלי אינטרסים, אבל כאן יש לנו את האינטרס של הילדים שלנו, השם הטוב ואנחנו סומכים על המגזר השלישי וסומכים על ליאת שהיא תעשה את זה?
<גלעד בנט: לא אמרתי זאת.
<גלעד בנט: קודם כל, צריך לסמוך על המקצועיות שיש להם, בלי שום קשר.
<גלעד בנט: אם יש איזושהי טכניקה, צריך לדעת וללמוד אותה מהם כי הם יודעים לעשות את זה מצוין.
<גלעד בנט: לגבי האחריות.
<גלעד בנט: אני אומר, כמו שחיים הסביר, שאין היום גורם שמחויב על פי חוק לעשות את זה.
<גלעד בנט: לטעמנו מדובר בסוג של א-סימטריה כי אתה יכול לטפל מצוין בקורבן אבל מה שמעניין את הקורבן זה להסיר את התוכן וזה יותר מכל ואולי לפני כתב האישום.
ניסן סלומינסקי: עד שיהיה כתב אישום, כבר כל העולם יודע על כך.
ניסן סלומינסקי: זה כבר לא עוזר.
<גלעד בנט: לכן הסרת התכנים היא נושא וחבל שחברות הכנסת סויד ולביא לא נמצאות כאן.
<גלעד בנט: אנחנו רואים בהסרת התכנים כאיזשהו סוג של פער מרכזי.
<גלעד בנט: אני רוצה להגיד שמעבר לתחום הגלוי של משטרת ישראל, קרי תיקי חקירה גלויים שמוגשים בעקבות תלונות, המשטרה מבצעת המון פעולות ברמה המודיעינית הבינלאומית כנגד תופעות מול מדינות שלא משתפות פעולה ברמה הגלויה עם ישראל.
<גלעד בנט: יש תופעה שנקראת סקטורשיין, שזאת בעצם סחיטה על רקע מיני באמצעות הפצה של תכנים מיניים ברשתות החברתיות בכיסוי.
<גלעד בנט: כנופיות שלמות שיושבות.
<גלעד בנט: זאת תופעה שמוכרת על ידי האינטרפול כתופעה עולמית.
<גלעד בנט: אפשר לטפל בה רק באמצעות שיתוף פעולה בינלאומי ואנחנו מבצעים את זה באמצעות המשקים הבינלאומיים שיש לנו.
<גלעד בנט: לכן האמירה הקצת סוג של פופוליסטית שאין אכיפה, צריך להסתכל על הרזולוציות הגבוהות של כל מה שהמשטרה עושה גם ברמה הגלויה וגם ברמה הסמויה.
<גלעד בנט: כמובן שיש תמיד מקומות להשתפר בהם.
ניסן סלומינסקי: לילך, אני מבין שכאן יש לקונה מסוימת.
ניסן סלומינסקי: הנושא הכי בעייתי הוא הנושא של ההסרה קודם כל כי זה דבר שהכי פוגע.
ניסן סלומינסקי: אחר כך יגישו תביעה נגד אדם מסוים, זה בסדר, אבל בינתיים כל המדינה ראתה את אותה בחורה עירומה או את אותו ילד.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שכדי להסיר את הדבר מהרשת, אם בכלל אפשר, הבנתי שיש כאן לקונה ואין לו כלים.
ניסן סלומינסקי: נניח שהוא היה רוצה, אין לו כלום.
ניסן סלומינסקי: הוא יכול להסתמך על שיתוף הפעולה של פייסבוק או אחרים מתוך רצון טוב, אבל אין לו שום דבר ממשי ביד כך שהוא יכול לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אם זה כך, איך עושים שזה כן יהיה?
<לילך וגנר: חיים הצביע על הקשיים הטכנולוגיים שגם אם יהיו כלים לשלוט בספקיות שנמצאות כאן, הרי הרשת היא גלובלית והדרך להגיע לכולם, כנראה תהיה בלתי אפשרית.
<לילך וגנר: יש עמותות שבאמת מתמחות בעניין הזה, כמו כפתור אדום.
<לילך וגנר: אנחנו בהחלט יידענו גם את בני הנוער וגם את המשפחות שמגיעות למשטרה עם התמונות האלה ונעשה ניסיון לעזור להן מול החברות הגדולות המוסדרות כמו גוגל וכמו פייסבוק שאתן יש שיתוף פעולה בכלל לא רע.
<לילך וגנר: האם חקיקה היא הפתרון?
<לילך וגנר: זאת אומרת, האם ליצור בחקיקה אפשרות כזאת תהיה הפתרון במציאות בה הרשת היא גלובלית?
<לילך וגנר: קשה לי לענות על השאלה הזאת.
ניסן סלומינסקי: מה כן הפתרון?
ניסן סלומינסקי: יושבים כאן כל החכמים – המשטרה, משרד המשפטים, העמותות האזרחיות – ומה כן הפתרון?
ניסן סלומינסקי: להרים ידיים?
<לילך וגנר: אנחנו בהחלט חשבנו שהחקיקה היא לא חזות הכול.
<לילך וגנר: זאת הסיבה שאנחנו יחד עם משרד החינוך נקטנו באמצעים נוספים.
<לילך וגנר: המשטרה יכולה לפעול - גם אם יינתנו לה כל הכלים שבעולם – במישור של סמכות השיפוט שלה.
<לילך וגנר: היא יכולה גם לפנות לשיתוף פעולה עם משטרות אחרות.
ניסן סלומינסקי: הבנתי ממנו שחסר לו.
ניסן סלומינסקי: הוא פונה לרצון הטוב, אבל בתחום מסוים מאוד מרכזי חסר לו מה שנקרא בשר.
ניסן סלומינסקי: חסר לו החוק לפיו הוא יכול לצלצל לפייסבוק או למישהו אחר ולא לבקש טובה אלא להודיע.
ניסן סלומינסקי: נניח במקרה הזה יש שיתוף פעולה טוב אתם ואני שמח על כך, וברוכים הבאים הנציגים שיושבים כאן, אבל יש רשתות אחרות שיש להן אינטרסים אחרים ואתן אין שיתוף.
ניסן סלומינסקי: הוא צריך ביד חקיקה או משהו דרכו הוא יכול לחייב.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שזה כרגע חסר.
ניסן סלומינסקי: גם זה דבר שצריך להשלים אותו.
<כרמית פולק כהן: פלוס תקנים ומשאבים וכוח אדם.
ניסן סלומינסקי: ליאת, תשלימו אתם בקצרה את החלק האחר, כדי שתהיה לנו תמונה, אם כבר נכנסנו לעניין הזה, מה אפשר לעשות.
<ליאת קליין: אני שוב מברכת על הדיון בנושא הזה.
<ליאת קליין: אני אגיד משהו כללי כי הדיון של העבירות ברשת ופגיעה דרך הרשת - - -
ניסן סלומינסקי: תציגי את עצמך כי אולי לא כולם מכירים.
<ליאת קליין: עורכת הדין ליאת קליין, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל.
<ליאת קליין: אנחנו היינו שותפות ליוזמה ולתיקון חוק הסרטונים שהוא חוק חשוב והוא דוגמא כמעט מאלפת לחשיבות של מה שיוצא מהבית הזה.
<ליאת קליין: ראינו את הגידול הנורא דרמטי ומשמעותי בתלונות.
<ליאת קליין: כבר קודם אפשר היה להתלונן על סוג כזה של מעשים.
<ליאת קליין: העובדה שיצאה מהבית הזה קריאה בדמות של חקיקה ברורה, העלתה את המספרים, העלתה את המודעות וזאת דוגמה שמראה כמה חשוב מה שיוצא מכאן והסימון של הנושאים האלה כנושאים שמכריזים עליהם כנושאים שצריך להתגייס ולטפל בהם.
<ליאת קליין: זאת אמירה חשובה, אם שומעים את המספרים.
<ליאת קליין: אני מברכת על כך.
<ליאת קליין: נכון שנעשה שינוי גדול ואנחנו רואים עלייה מאוד גדולה בכל מה שקשור להפצת סרטונים.
<ליאת קליין: עדיין – זה נאמר לפני כן – זאת כמעט טיפה בים ביחס למה שאנחנו רואות וביחס לכמות המקרים וההפצות.
<ליאת קליין: המשטרה אמרה לפני אבל החוליה הדרמטית החסרה בהקשר הזה היא כל נושא ההסרה של התכנים.
<ליאת קליין: אני יכולה לדבר על מקרים בהם אני ליוויתי נשים שהתלוננו והן ביקשו קודם כל להסיר, לפנות לגופים ולהסיר.
<ליאת קליין: אנחנו בעצמנו פנינו לגוגל ופנינו לחברות, אבל הסמכות שלי היא לא הסמכות.
ניסן סלומינסקי: את יכולה לעזור לי לחוקק חוק בנושא הזה?
<ליאת קליין: בהחלט אנחנו בוחנות את זה, גם איזושהי חקיקה ואני גם חושבת שיש מקום להנחיה ברורה בהקשר הזה.
<ליאת קליין: אני חושבת שיש מה לעשות, לתת יותר כלים וסמכות למשטרה מול אותם גורמים.
<ליאת קליין: אני רוצה לומר שחוץ מחוק הסרטונים שהוא חוק משמעותי וכל הנושא של הפצה של סרטונים, הנושא של עבירות דרך הרשת, זה לא הנושא היחיד וחיים הזכיר גם את סעיף 214, את כל הפרסום ובעיני גם שם צריך לדבר על החמרה של ענישה וגם על עבירות אחרות שנעשות דרך הרשת.
<ליאת קליין: שמענו כולנו על אותה פרשה של סמנכ"ל הייטק שהורשע בגין עבירות מין שהוא ביצע ביותר משלושים קטינים.
<ליאת קליין: לדעתי הוא הורשע בסופו של יום בעבירות ב-33 קטינים ועוד היו הרבה מאוד קטינים שהזהות שלהם לא הייתה ידועה.
<ליאת קליין: היו שם פגיעות דרך הרשת, עבירות מין לכל דבר ועניין.
<ליאת קליין: הוא דרש מהם לבצע עבירות מין בעצמם ובאחרים.
<ליאת קליין: עבירות נורא חמורות שבסופו של יום הייתה שם ענישה שיחסית היא חמורה, 12 שנות מאסר, אבל אם מחשבים 33 קטינים, מדובר בכמה חודשים בודדים על כל אחד מהקטינים שהיו בהם יותר ממעשה אחד.
<ליאת קליין: כן צריך לדבר גם על החמרה של ענישה, אולי ענישת מינימום בהקשר הזה, בהקשרים של חקיקה, כדי שהאכיפה תהיה יותר דרמטית.
<ליאת קליין: גם החמרת ענישה על כל מי שמעביר חומרים בעלי תוכן פדופילי לקטינים במטרה להיפגש כי הרשת היא לא רק מסוכנת בפני עצמה במה שמועבר בה אלא היא גם פלטפורמה ליצירת עבירות מין רגילות.
<ליאת קליין: הרבה מאוד עבירות שמבוצעות במרחב – לא במרחב הווירטואלי אלא בעולם האמיתי, כמו שזה מכונה – הקשרים התחילו דרך האינטרנט והיו הרבה מאוד עבירות על הדרך.
<ליאת קליין: גם שם אפשר להתערב בחקיקה וליצור יותר הרתעה בעניין הזה.
<כרמית פולק כהן: סגנית היועצת המשפטית, המועצה לשלום הילד.
<כרמית פולק כהן: אחד הדברים המפעימים בעיני בדיון הזה, ואני אשמח אם יצא משהו מכל הדיונים שהתקיימו היום, משהו פרקטי, משהו מעשי אתו נוכל ללכת קדימה וזאת הוועדה לצורך כך.
<כרמית פולק כהן: לוועדה הזאת חיכיתי.
<כרמית פולק כהן: מבחינתי זה מפעים שהמשטרה באה לכאן ואומרת – הייתי בדיונים רבים בהם המשטרה אמרה שמערך הסייבר שלה הוא מושלם, הוא גדול, הוא מעולה - שהיא רוצה לעשות, בואו תגידו לי מפורשות איך אני עושה, מה אני עושה ומול מי אני פונה.
<כרמית פולק כהן: הרבה פעמים אני מתקשרת לגורמים כאלה ואחרים כדי שיסירו את מה שצריך להסיר.
<כרמית פולק כהן: אני לא רוצה לעשות את זה.
<כרמית פולק כהן: המעמד שלי מולם הוא הרבה פחות משמעותי מאשר מעמד משטרת ישראל, בטח ובטח הקשרים שיש לי ואני הופכת עולמות כדי לעשות את הדברים האלה.
<כרמית פולק כהן: אני אומרת שאם באה המשטרה ומערך הסייבר וסוף סוף אומרת תנו לי לעשות, לא בהונאה, לא בחיפוש טרור אלא תנו לי לעשות בכל הנוגע לנפגעי עבירה ועבירות מין, אני אומרת שבואו ניתן לה את המנדט ושזה יצא מהוועדה הזאת.
<כרמית פולק כהן: זה לא חייב להיות בחקיקה אלא אפילו הנחיה שתיתן למשטרה את המנדט.
<כרמית פולק כהן: משהו שייתן לה את המנדט וזה יכול להיות כל דבר שאפשר לחשוב עליו עם משרד המשפטים.
<ליאת קליין: אם אפשר להוסיף עוד משפט אחד.
<ליאת קליין: מה שחיים סיפר כאן על ההפרה לגבי עובדי ציבור, אני מודה שאותי הוא קצת טלטל כי לי יש כמה דוגמאות למקרים בהם באמת הופרו פרסומים על נפגעי עבירה שהגישו תלונה בניגוד לחוק.
<ליאת קליין: גם אני בעצמי התלוננתי על פרסום שלי כעובדת ולא קרה כלום.
<ליאת קליין: ברגע שנכנסה תלונה באותו מקרה על פרקליט או על עובד מדינה, פתאום זה טופל והוסר מאוד מהר.
<ליאת קליין: אני רוצה לומר שהנושא הזה של הגנה על אזרחים, לא רק חוק הסרטונים במקרים של פרסום אלא הגנה באמת גם על עובדים אחרים במדינה ועל רשויות, על מי שמספק הגנה, מלווים וגורמי סיוע, זה משהו שצריך להיאכף יותר כי לדעתי המשטרה לא טיפלה בזה באותה מהירות כמו שהיא טיפלה ברגע שנכנסה לשם תלונה של עובד מדינה.