GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה קנדלר: 21 החברות שהגישו בקשות לרישיון, ושאני מניחה שיושבות כאן, ימשיכו לעבוד גם בלי רישיון.
ניסן סלומינסקי: ואלה שלא הגישו, אסור להן לעבוד בפועל.
ניסן סלומינסקי: אפשר להגיד שאלה שהגישו את הבקשות, אפשר להסתכל עליהן כאילו יש להן רישיון.
<שרה קנדלר: הם עובדים.
<קריאה: אבל אסור להם לעבוד בישראל.
<קריאה: כמובן שאם אלה חברות זרות, יש להן וכולי.
<יצחק נוי: אבל אם בסוף לא נקבל את הרישיון, עבדנו לחינם?
<יצחק נוי: יש כאן איזשהו תהליך שצריך להסתכל גם עלינו.
ניסן סלומינסקי: הבעיה שלנו תהיה בכך שלא קיבלת את הרישיון ולא בכך שלא עבדת בחינם.
<יצחק נוי: מסכים לגמרי.
<גד ירום: יש כאן בעיה בהגדרות כי חברה מוגדרת היא חברה בעלת רישיון.
<שרה קנדלר: הצו לא יחול עליכם כל עוד לא קיבלתם רישיון.
<קריאה: וגם לא יחול הפטור.
<צבי גבאי: אבל השעון מתקתק מיום פרסום הצו.
<יצחק נוי: מיום קבלת הרישיון.
<צבי גבאי: אתה תקבל רישיון ואז יישארו לך שלושה חודשים.
ניסן סלומינסקי: אתה צריך לעשות כבר עכשיו את כל מה שנדרש.
<שרה קנדלר: הגשת בקשדה.
ניסן סלומינסקי: בהנחה שתקבל את הרישיון - הרי כולנו יוצאים מתוך הנחה שתקבלו את הרישיונות - תעשו את כל הדברים.
<שרה קנדלר: תוספת ראשונה (סעיפים 1, 11(2), 12(2), (3) ו-(4), 15(2)(ה), 17(2)(ב) ו-(ג), ופרטים 16 ו-19 בתוספת השלישית) מדינה או טריטוריה כפי שיקבע ראש הרשות המוסמכת מתוך רשימת המדינות והטריטוריות שארגון ה-FATF פרסם לגביהן הסתייגות בנוגע לעמידתן בהמלצות הארגון בנושא איסור הלבנת הון ומימון טור.
<שרה קנדלר: ראש הרשות המוסמכת רשאי להורות כי סעיפים 12(2), (3) ו-(4) ו-15(2)(ה) לצו לא יחולו לגבי חלק מהמדינות והטריטוריות המפורטות בפרט זה.
<שרה קנדלר: הוראה כאמור, תפורסם באתר האינטרנט של הרשות המוסמכת.
<שרה קנדלר: המדינות או הטריטוריות שלהלן: איראן, אלג'יריה, אפגניסטאן, הרשות הפלסטינית, לוב, מועצת הנסיכויות הערביות המאוחדות, מלזיה, מרוקו, סודאן, סומליה, פקיסטאן, תוניס, לבנון, מצרים, סוריה, סעודיה, הממלכה של ירדן, עירק, תימן.
ניסן סלומינסקי: כולם ראו את הטופס.
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שצריך להקריא אותו.
<שרה קנדלר: תוספת שלישית (סעף 13(ב)) רשימת פעולות שיכול שייראו כפעולות בלתי רגילות פעילות שנראה כי מטרתה לעקוף את חובת הדיווח שנקבעה בסעיף 12.
<שרה קנדלר: פעילות שנראה שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי.
<שרה קנדלר: נראה שקיים בחשבון נהנה, בלי שבעל החשבון הצהיר על כך.
<שרה קנדלר: פעילות שבעטיה החליטה החברה שלא לפתוח או לסגור חשבון ממניעים של איסור הלבנת הון או איסור מימון טרור.
<שרה קנדלר: פעילות שנראה כי נועדה להחליף פעילות של ארגון שהוכרז התאחדות בלתי מותרת לפי תקנה 84 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945, או ארגון שהוכרז כארגון טרוריסטי לפי סעיף 8 לפקודת מניעת טרור, התש"ח-1948 או ארגון שהוכרז ארגון טרור לפי סעיף 2 לחוק איסור מימון טרור.
<שרה קנדלר: פעילות שנראה כי נועדה לבוא במקום פעילות של אדם שהוכרז פעיל טרור לפי סעיף 2 לחוק איסור מימון טרור.
<שרה קנדלר: פעילות הנראית חסרת הגיון עסקי או כלכלי, לגבי סוג החשבון או לדרכי התנהגותו של בעל החשבון.
<שרה קנדלר: פעולה בחשבון, בהיקף מהותי, באמצעות מיופה כוח, שאינו רשום בחשבון כמורשה חתימה.
<שרה קנדלר: כמה פעולות בחשבון שבהן, בלא סיבה נראית לעין, נמשכים כספים סמוך לאחר שהופקדו, שלא במסגרת מהלך העסקים הרגיל.
<שרה קנדלר: העברה בסכום מהותי מהארץ לחוץ לארץ ולהפך, כאשר הצד האחר לעסקה, מקור או יעד, אינו מזוהה בשם או במספר חשבון.
<שרה קנדלר: הפעולה בחשבון בלתי אופיינית לבעל החשבון או לסוג החשבון, בלא סיבה נראית לעין.
<שרה קנדלר: היקף פעולות יוצא דופן או שינוי משמעותי ביתרת חשבון, בלא סיבה נראית לעין.
<שרה קנדלר: כמה פעולות בחשבון לאותו יעד או מאותו מקור, בלא סיבה נראית לעין.
<שרה קנדלר: הפקדות מרובות בלא סיבה נראית לעין, בידי אדם שדאינו בעל החשבון או מורשה החתימה.
<שרה קנדלר: ניהול כמה חשבונות אצל החברה, שאינו מתיישב עם פעילות בעל החשבון.
<שרה קנדלר: העברות שוטפות מגופים במדינה או בטריטוריה המנויה בתוספת הראשונה או אל גופים כאמור.
<שרה קנדלר: הצהרה שניתנה לפי צו זה, שנחזית להיות בלתי נכונה.
<שרה קנדלר: שימוש נרחב במספר מקורות מימון לצורך ביצוע פעולות בחשבון.
<שרה קנדלר: פעילות של ארגון שאינו למטרת רווח עם גופים במדינה או בטריטוריה המנויה בתוספת הראשונה.
<שרה קנדלר: פעילות של ארגון שאינו למטרת רווח שאינה עולה בקנה אחד עם פעילותו של הארגון, לפי הידוע לחברה.
<שרה קנדלר: העברת כספים ממספר חשבונות או באמצעות מספר כרטיסי אשראי בלא סיבה נראית לעין.
<שרה קנדלר: הבעת התעניינות יתרה מצד הלקוח במדיניות הדיווח לרשות המוסמכת.
ניסן סלומינסקי: יש שתי תשובות שאתם צריכים לתת, האחת לגבי הנושא של דרכון ושאר הדברים, והשנייה, לגבי הסכום.
<גיא דביר: עשינו התייעצות.
ניסן סלומינסקי: חזותית?
<גיא דביר: אנחנו מוכנים להקל בעניין הזה וללכת על ההסדר המקל בצד הנש"מים.
<גיא דביר: יחד עם זאת, יש לזכור, כפי שציין עמיתי מהמשטרה, הדיווחים צריכים להתאים להקלה שנעשית בהקשר הזה.
<גיא דביר: לכן אנחנו מציעים לעשות את ההקלה במקרה של מסמכי זיהוי ובעצם לאמץ את ההסדר של הנש"מים שנמצא בסעיף 4(א) סיפא – לעניין פסקה זאת, ראו תעודת זהות גם תעודה שעולה על שלושים ימים מיום הפקתה, דרכון ישראלי תקף שניתן לפי חוק הדרכונים התשי"ד-1952 ורישיון נהיגה תקף הכולל את תמונת בעל הרישיון שניתן לפי פקודת התעבורה.
<גיא דביר: זה לעניין הגדרת תעודת זהות לפי סעיף 4(א).
<גיא דביר: לגבי הסכומים, נישאר עם אותם סכומים.
ניסן סלומינסקי: לגבי הסכומים, אנחנו יכולים לסגור על 75 אלף שקלים כדי שכולנו נהיה מרוצים?
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, יש לי דקה אחת להצביע.
ניסן סלומינסקי: נשאיר את החמישים אלף שקלים כרגע בצוק העתים ואני אעלה את הנושא להצבעה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של זירת סוחר לחשבונו העצמי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ה-2015
ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של זירת סוחר לחשבונו העצמי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ה-2015 – נתקבל.
<גיא דביר: הצו השני הוא צו איסור הלבנת הון (פטור מחובת רישום במרשם נותני שירות מטבע), התשע"ה-2015.
<גיא דביר: כמו שנאמר קודם, הצו הזה פוטר מחובת רישום כנש"מ ומהתחולה של הצו של הנש"מים, בגלל שיש עכשיו את הצו הייעודי שלהם כזירת סוחר.
<גיא דביר: מי בעד אישור צו איסור הלבנת הון (פטור מחובת רישום במרשם נותני שירות מטבע), התשע"ה-2015?
<גיא דביר: בעד – פה אחד צו איסור הלבנת הון (פטור מחובת רישום במרשם נותני שירות מטבע), התשע"ה-2015 – נתקבל.
<גד ירום: אדוני, היה נושא נוסף שלא חזרנו אליו וזה אותו נושא של הפעילות של רשות הדואר, של ה-14 ימים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ננסה לפתור בנושא של טיפול בחברת הדואר.
<גד ירום: לא ניתן יהיה לפתוח חשבון.
<גד ירום: לקוח לא יוכל לפעול.
ניסן סלומינסקי: כל עוד חברת הדואר עובדת כמו הציור שלה, אני מניח שהצד הזה ייקח את זה בחשבון.
<גד ירום: יש היום מנגנונים טכנולוגיים של חתימות אלקטרוניות.
<לילך וגנר: זאת לא ראיה טובה, כמו שהסבירו לי במשטרה.
ניסן סלומינסקי: לא נפתח את זה.
ניסן סלומינסקי: ציפיתי שתעשו את זה בפגישות המוקדמות ותבואו לכאן עם הסכמות.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, שני הצווים אושרו כך שכולנו נצא לדרך.
ניסן סלומינסקי: אני מצפה שבפעם הבאה שניפגש תתחילו לדבר על סכומים של מאות מיליונים ואולי יותר.
<יצחק נוי: אחת הכוונות הראשוניות שלנו הן לפעול לא רק מול שוק ה-ריטייל אלא גם מול השוק המוסדי ולדעת לתת איזון בין המערכת הבנקאיתף, בתי השקעות, אל מול החברות הפרטיות.
<יצחק נוי: אנחנו בהחלט בדרך לשם.
ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה גדולה.
ניסן סלומינסקי: לפני שמתחילים בנושא של הטרור, יש לנו חצי דקה של פיצול הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (אמצעים לאכיפת תשלום מסים ולהרתעה מפני הלבנת הון) (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: אלעזר, תציג את זה לשנייה.
הלשכה המשפטית: הצעת החוק כוללת שני סעיפים – הסעיף הראשון מתעסק בנושא של חובות דיווח ודרישות מידע לרשות המסים.
הלשכה המשפטית: הסעיף השני מתעסק בתיקונים לחוק איסור הלבנת הון, שוב, בהקשר של רשות המסים.
הלשכה המשפטית: כיוון שמדובר על שני נושאים נפרדים, ההצעה היא לפצל את הצעת החוק לסעיף 1 וסעיף 2, שיהיו שתי הצעות נפרדות.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הפיצול, ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: בעד פיצול הצעת החוק – אחד
ניסן סלומינסקי: הפיצול אושר.
<דורית ואג: אנחנו נניח את זה היום על שולחן הכנסת ואתה תביא את זה במליאה.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, צהריים טובים.
ניסן סלומינסקי: אני מתנצל שקצת איחרנו.
ניסן סלומינסקי: אז איך אומרים: דיון אחד מושך את השני.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, אז בואו נתחיל.
ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן שני צווים: צו אחד זה עבירות קנס – זיהום אוויר מכלי רכב בדרך, והצו השני זה ברירת משפט – זיהום אוויר מכלי רכב בדרך.
ניסן סלומינסקי: טוב, אז בואו נשמע.
<אפרת חקאק: אולי אני אבקש מעורכת הדין יפעת רווה ממשרד המשפטים לתת סקירה קצרה של עבירות קנס וברירות משפט, ואז הנציגה של המשרד להגנת הסביבה תציג את העיקרון ואז נעבור על הסעיפים - - -
<יפעת רווה: אז אני אגיד כמה מילים כלליות על ההסדרים האלה.
<יפעת רווה: כידוע, אכיפת המשפט הפלילי, בדרך כלל נעשית על ידי הגשת כתבי אישום בבתי משפט.
<יפעת רווה: במטריות של עבירות הסדר, כלומר עבירות שהן לא מטבען חייבות להיות עבירות, כמו רצח, גניבה וכדומה, אלא הן מסדירות תחומי חיים, כמו יחסי עבודה והגנת הסביבה ונהיגה ומיסוי וכדומה, דרך הרבה יותר יעילה, במקום להתחיל להגיש כתב אישום על כל מה שכרוך בזה ולהפעיל את כל המערכת השיפוטית, הדרך היעילה יותר היא לתת דו"חות.
<יפעת רווה: יש לנו היום שני הסדרים: יש הסדר של עבירות מינהליות, הסדר של עבירות קנס.
<יפעת רווה: מסיבות היסטוריות יש שני הסדרים.
<יפעת רווה: זה הסדרים מאוד דומים אחד לשני.
<יפעת רווה: בתוך עבירות הקנס יש ברירות קנס וברירות משפט.
<יפעת רווה: ההסדר של ברירות קנס הוא הסדר די ארכאי, שנותנים הזמנה לדין לאדם, ואם הוא רוצה הוא משלם את הקנס; אם לא, אז ברירת המחדל, הוא ילך להישפט.
<יפעת רווה: אנחנו מכינים היום הצעת חוק – הפצנו כבר תזכיר – לבטל את כל ההסדר הזה.
<יפעת רווה: אנחנו לאט-לאט - -
ניסן סלומינסקי: ואז מה יהיה – רק קנס?
<יפעת רווה: ואז יהיו רק ברירות משפט.
<יפעת רווה: כלומר, נותנים לאדם דו"ח.
<יפעת רווה: בדיוק כמו שאם מישהו פה עשה עבירת תנועה אי פעם, נותנים דו"ח.
<יפעת רווה: הוא יכול לבקש להישפט.
<יפעת רווה: אבל אם לא, זה הולך לגבייה.
<יפעת רווה: הוא יכול גם - - -
ניסן סלומינסקי: ומה האופציה השנייה שקיימת היום?
<יפעת רווה: יש עבירות מינהליות, שזה הסדר מאוד-מאוד דומה.
<יפעת רווה: גם כן: נותנים דו"ח, הודעת תשלום קנס.
<יפעת רווה: האדם יכול או לשלם אותו או לבקש ביטול או לבקש להישפט.
ניסן סלומינסקי: אז זה אותו דבר, אבל אני חשבתי שאמרת שיש איזו אופציה אחרת שאתם רוצים לבטל אותה.
<אפרת חקאק: כן, יש ברירת קנס.
<יפעת רווה: לא, יש ברירת קנס - - -
ניסן סלומינסקי: מה זה ברירת קנס?
<יפעת רווה: ברירת קנס – זה אתה מקבל הזמנה לבית משפט, אבל כתוב שאם אתה בתוך שבועיים משלם 400 שקל, 500 שקל או כמה שכתוב, משלם את הקנס שכתוב, אז אתה לא צריך ללכת לבית המשפט.
ניסן סלומינסקי: כלומר, ההבדל הוא רק פסיכולוגי כאן?
<אפרת חקאק: לא, לא.
<יפעת רווה: הוא לא פסיכולוגי.
<יפעת רווה: למערכת הוא הבדל גדול מאוד.
<יפעת רווה: כי אם אתה לא משלם סתם כי שכחת או - - -
ניסן סלומינסקי: זה שאני אומר פסיכולוגי.
ניסן סלומינסקי: אני קורא לזה פסיכולוגי: שכחת, לא שמת לב - - -
<יפעת רווה: אז שים לב, אתה הולך לבית משפט וחבל על - - -
ניסן סלומינסקי: אז זה אני אומר, זה הפסיכולוגי.
ניסן סלומינסקי: אבל מעבר לזה אין הבדל.
<יפעת רווה: אין הבדל מהותי.
<יפעת רווה: מדובר על אותן עבירות.
<יפעת רווה: בהסדרים הארציים את הכול אנחנו הפכנו לברירות משפט, כמו שאנחנו גם עושים במקרה הזה.
<יפעת רווה: ברשויות המקומיות: כבר כמה עשרות רשויות אנחנו העברנו.
<יפעת רווה: אנחנו מעבירים רשות-רשות, ולכן אנחנו נבוא עם הצעת חוק שעכשיו קיבלנו עליה הערות שנדון בהן, וכדי שבאמת לא יהיה הסדר כזה יותר שאין בו, שאנחנו לא רואים בו שום טעם.
<אפרת חקאק: אני רק אוסיף שהוועדה הזאת באמת ביקשה ממשרד המשפטים וממשרד הפנים - - -
<דורית ואג: כבר שנים.
<אפרת חקאק: שנים, לעשות את הדבר הזה.
<אפרת חקאק: כי ברגע שצו כזה מגיע לוועדה, אין לחברי הוועדה הרבה מה לשקול.
<יפעת רווה: אנחנו היינו צריכים אישור של משרד הפנים לדבר הזה.
<יפעת רווה: בגלל שהוא נוגע לרשויות המקומיות היינו צריכים אישור של משרד הפנים.
<יפעת רווה: לפני כמה חודשים קיבלנו אותו, הפצנו את התזכיר, ואנחנו מקווים באמת שהדבר הזה יוסדר.
<יפעת רווה: וככה גם במקרה הספציפי הזה.
<יפעת רווה: זהו.
<יפעת רווה: זה ככה להסדר הכללי.
<יפעת רווה: להסדר הספציפי הזה אנחנו מדברים באמת על צו עבירות קנס, ושאנחנו הופכים אותו לברירת משפט, ואת פרטיו - - -
ניסן סלומינסקי: ברירת משפט – הכוונה שאדם יכול מלכתחילה?
ניסן סלומינסקי: זה החלק הטוב או החלק שאנחנו צריכים לבטל?
<יפעת רווה: לא, לא, לא החלק שאנחנו צריכים לבטל.
<יפעת רווה: זה החלק - - -
ניסן סלומינסקי: כלומר, כשאדם מקבל: אתה יכול לשלם קנס.
ניסן סלומינסקי: אם לא תרצה לשלם קנס – אז אתה הולך לבית משפט.
<יפעת רווה: רק אם אתה מבקש להישפט.
<יפעת רווה: אם אתה מבקש להישפט ולא עושה שום דבר, זה הולך להליכי גבייה וזה הדבר הרצוי.
<יפעת רווה: אין שום סיבה ללכת לבית משפט רק בגלל שמישהו בטעות לא שילם או שאין לו טענות אמיתיות.
<אפרת חקאק: בשני המסלולים שהיא דיברה עליהם, בשני המסלולים יש אפשרות להגיע לבית משפט.
<אפרת חקאק: השאלה פשוט מהי ברירת המחדל ומתי אפשר להתחיל את הגבייה.
ניסן סלומינסקי: ואנחנו הולכים לעשות את זה – על מה אנחנו הולכים לעשות את זה?
ניסן סלומינסקי: על הנושא של זיהום אוויר.
ניסן סלומינסקי: זיהום אוויר של מי?
<יפעת רווה: של זיהום אוויר מכלי רכב בדרך, והמשרד להגנת הסביבה יסביר - - -
ניסן סלומינסקי: כלי רכב בדרך.
ניסן סלומינסקי: מה זה כלי רכב?
<נעמה שחל: אז אנחנו נשמח להסביר.
<נעמה שחל: בוקר טוב.
<נעמה שחל: אני עורכת הדין נעמה שחל מהמשרד להגנת הסביבה.
ניסן סלומינסקי: כן, מה זה כלי רכב?
<נעמה שחל: אני אסביר קצת את הרקע ולמה אנחנו נמצאים פה היום.
<נעמה שחל: אז אני נעמה שחל מהמשרד להגנת הסביבה, מהלשכה המשפטית.
<נעמה שחל: בעצם, כל הנושא של זיהום אוויר ומניעת זיהום אוויר וצמצום המפגעים שנובעים ממנו – עד שנת 2011 הוסדר על ידי החוק למניעת מפגעים.
<נעמה שחל: בשנת 2011 נכנס לתוקפו חוק אוויר נקי שיצר הסדרה אחידה ומודרנית ומקיפה לכל הנושא של איכות אוויר ומניעת מפגעים כתוצאה מזיהום אוויר.
<נעמה שחל: חלק מזה, חלק מההסדרה שכלל חוק אוויר נקי עוסקת במניעת זיהום אוויר ממקורות פליטה ניידים.
<נעמה שחל: מקור פליטה נייד – לרוב אנחנו מתייחסים לכלי רכב.
<נעמה שחל: כלי רכב יוצרים זיהום.
<נעמה שחל: הם פולטים חומרים שונים לסביבה.
<נעמה שחל: הזיהום הזה, חלקו הנכבד בכלל הפליטות של מדינת ישראל.
<נעמה שחל: אם תרצה, יש פה מומחים שיוכלו להרחיב בנושא.
<נעמה שחל: בעצם, מכוח חוק אוויר נקי הותקנו תקנות.
<נעמה שחל: התקנות האלה עוסקות בעצם בזיהום אוויר מכלי רכב בדרך.
<נעמה שחל: זאת אומרת, הן נועדו לצמצם ולקבוע הוראות שנוגעות לזיהום אוויר שנפלט מכלי רכב.
<נעמה שחל: אנחנו נמצאים פה היום כדי לייצר כלי אכיפה יעיל ומאוד שימושי שיצמצם את הפליטה, את הזיהום מכלי רכב שנוסעים בדרך.
<נעמה שחל: בעצם, בצורה מאוד-מאוד מופשטת - - -
ניסן סלומינסקי: שאלתי היא, קודם כל, מה זה הגדרת כלי רכב?
ניסן סלומינסקי: ואחר כך נשאל מה זה הגדרה של זיהום.
ניסן סלומינסקי: אבל קודם כל מה זה הגדרה של כלי רכב.
ניסן סלומינסקי: רכבת, רכבת היא נוסעת – היא כלי רכב?
<נעמה שחל: לא.
<נעמה שחל: אנחנו מגדירים כל כלי רכב לפי פקודת התעבורה.
<נעמה שחל: אני אקריא לך מהתקנות: "רכב כהגדרתו של רכב מנועי בפקודת התעבורה, למעט אופנוע וטרקטורון, כהגדרתם בתקנות התעבורה, ורכב המונע באמצעות מנוע חשמלי בלבד".
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, רכבת נוסעת רק באמצעות חשמל?
<נעמה שחל: רכבת, לדעתי, לא נכנסת להגדרות האלה.
ניסן סלומינסקי: הרכבת הקלה נוסעת רק עם חשמל?
<אמיר זלצברג: כן.
ניסן סלומינסקי: ורכבת רגילה לא.
<אמיר זלצברג: נוסעת עם מנועי דיזל.
ניסן סלומינסקי: ועליה גם חל חוק הזיהום?
<קריאה: חוק אוויר נקי חל עליה והתקנות הספציפיות שבהן אנחנו עוסקים לא חלות עליה.
ניסן סלומינסקי: למה הפרדתם?
<אמיר זלצברג: שמי אמיר זלצברג מאגף איכות האוויר.
<אמיר זלצברג: אני אחראי על זיהום אוויר ותחבורה במשרד ההסדרה מול הרכבת מתבצעת במסגרות אחרות, מכיוון שרק לגורם אחד יש יכולת להוציא הוראות ספציפיות לרכבת ולהסדיר את נושא זיהום האוויר.
<אמיר זלצברג: זה עובד גם בעולם בתקנים שונים.
ניסן סלומינסקי: וזה כולל אוטובוסים, משאיות.
<אמיר זלצברג: התקנות הללו חלות על כל כלי הרכב המנועיים, למעט כלי רכב חשמליים, שמטבע הדברים לא מזהמים, ולמעט טרקטורונים ואופנועים שלא נבדק להם זיהום האוויר מסיבות טכניות בארץ ובעולם.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, עורכת הדין נעמה שחל, אז את תסבירי לי: אופנוע – אנחנו רואים איך שהם נוסעים.
ניסן סלומינסקי: חוץ מהרעש שהם עושים, שאני לא יודע איך, את זה צריכים בסעיף אחר, ובפרט הרבה פעמים מורידים את האגזוז, בכלל - - -.
ניסן סלומינסקי: אבל שם יש המון זיהום אוויר.
ניסן סלומינסקי: למה הם לא בתוך התמונה?
<נעמה שחל: מר אמיר זלצברג יודע לענות על זה.
ניסן סלומינסקי: מילא האופניים, אני מקווה, בסדר.
ניסן סלומינסקי: אבל למה?
<אמיר זלצברג: קודם כל, אני מסכים שהאופנועים, בעיקר האופנועים הדו-פעימתיים, הישנים, האופנועים הקטנים, 50 סמ"ק, הם מייצרים זיהום אוויר.
<אמיר זלצברג: אנחנו במקרה הזה עקבנו אחר התקינה המקובלת באירופה ועשינו בדיוק מה שהם עושים, וגם שם באופנועים לא נבדק זיהום האוויר בטסט השנתי ולא בצד הדרך.
<אמיר זלצברג: הסיבה היא בעיקר מכיוון שזה כלים קטנים יחסית, המספר שלהם קטן, ומנסים להתמקד ברוב כלי הרכב בישראל.
ניסן סלומינסקי: אם הוא יוצר זיהום אוויר, ויש הרבה אופנועים, והם גם נוסעים במהירות עצומה.
ניסן סלומינסקי: ככל שהמהירות גדולה יותר בטח הצריכה יותר גדולה, והם צריכים לעבור טסט.
ניסן סלומינסקי: אז למה לא בודקים גם אותם בטסט?
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, מה גורם לנו שלא?
<אמיר זלצברג: שיטת הבדיקה היא שיטה אחרת מסיבה טכנית: של המבנה, של האגזוז, ורמות זיהום האוויר, והמנוע שהוא פועל אחרת.
<אמיר זלצברג: זו שיטה טכנית אחרת.
<אמיר זלצברג: באירופה החליטו לא לבדוק את זה.
<אמיר זלצברג: במדינות, למשל, במזרח אסיה, שם באמת יש המון-המון אופנועים, בודקים את זה.
<אמיר זלצברג: אז אנחנו יותר דומים לאירופה בהקשר הזה - - -
ניסן סלומינסקי: - - - אני לא יודע אם אתה היית במזרח הרחוק: כשיש רמזור, אז 20 מטר לפני הרמזור - - -
<אמיר זלצברג: הכול אופנועים.
ניסן סלומינסקי: - - - רק הווספות, הווספות.
ניסן סלומינסקי: פחות אופנועים אפילו.
ניסן סלומינסקי: ווספות.
ניסן סלומינסקי: מלא.
ניסן סלומינסקי: וכמה כלי רכב משתרכים מאחור.
ניסן סלומינסקי: וגם החניות, הכול זה הולך דווקא אליהם.
<אמיר זלצברג: אז בישראל, אני מעריך, סדר גודל, מתוך קרוב לשלושה מיליון כלי רכב שיש במדינת ישראל, משהו כמו קצת יותר מ-100 אלף הם אופנועים.
<אמיר זלצברג: זה סדר הגודל.
<אמיר זלצברג: אז אני חושב שזה עיקרון של - - - שהמחוקק במקור התכוון אליו.
<אמיר זלצברג: אבל שוב פעם אני אומר: עקבנו אחר התקינה המקובלת באירופה.
ניסן סלומינסקי: זה נשמע קצת משונה, אבל טוב.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, הזיהום.
ניסן סלומינסקי: יש לכם הגדרה לזיהום?
<נעמה שחל: כן, אבל אם אני יכולה רק להסביר עוד שתי מילים.
<נעמה שחל: בעצם, מה שאנחנו באים ומציגים היום: עד היום האכיפה של סוג העבירות הזה, של זיהום אוויר מכלי רכב בדרך, גם היה מבוצע באמצעות ברירות משפט.
<נעמה שחל: אנחנו בעצם באים ומציגים צו חדש שנדרש בגלל שהחלפנו את התקנות שבהן נקבעו העבירות המקוריות עצמן.
<נעמה שחל: זאת אומרת, אנחנו נשארים - - -
ניסן סלומינסקי: כלומר, שיניתם את ההגדרות או מה?
<נעמה שחל: ההגדרות קצת שונו, אבל בעצם הדגש פה הוא על המעבר מהחוק למניעת מפגעים – חוק ישן שההסדרה בו בנושא זיהום אוויר הייתה מצומצמת – לחוק אוויר נקי.
ניסן סלומינסקי: מתי זה היה, המעבר?
<נעמה שחל: בשנת 2011 חוק אוויר נקי נכנס לתוקף.
ניסן סלומינסקי: 2011.
ניסן סלומינסקי: היום 2015.
ניסן סלומינסקי: אז ארבע שנים מה קורה?
<נעמה שחל: אז אני אסביר:
<נעמה שחל: בשנת 2012 השתנו התקנות, התקנות שבעצם מגדירות את העבירות של זיהום אוויר מכלי רכב בדרך, בעקבות השינוי של חוק אוויר נקי.
<נעמה שחל: לקח לנו עוד תקופה מסוימת להגיע - - - חדש - - -
ניסן סלומינסקי: שלוש שנים שלא היו לכם תקנות, וממילא לא שילמו קנסות?
<אמיר זלצברג: לא - - -
<נעמה שחל: רק ב-2013 התקנות החדשות נכנסו לתוקף, ולקח לנו זמן לעשות את השינוי.
<נעמה שחל: היו לנו גם סוגיות מסוימות שנדרשנו לפתור מול משרד המשפטים, וזה לקח קצת זמן, בעניין היחס בין עיצומים כספיים לברירות משפט.
<נעמה שחל: פתרנו את זה.
<נעמה שחל: עבדנו במרץ על הצו, והנה אנחנו כאן.
ניסן סלומינסקי: מתי תלמדו שלא מכניסים משהו חדש לפני שהכנתם?
ניסן סלומינסקי: או לא מבטלים משהו ישן לפני שיש לכם משהו חדש?
ניסן סלומינסקי: שלוש שנים היה, נניח, אל"ף, אנשים לא שילמו; בי"ת, היה זיהום.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה לא חכם, מה שנקרא.
<נעמה שחל: יש לנו כלים נוספים להתמודד.
<נעמה שחל: כלי נוסף שאנחנו מתמודדים איתו ואנחנו בטח נרחיב עליו את הדיבור.
<נעמה שחל: לצד הקנסות שאנחנו נותנים, הכלי האכיפתי, הסמי-פלילי, יש לנו אפשרות לתת אי שימוש, הודעות של אי שימוש, שבעצם הן אומרות לבעל הרכב: אתה עכשיו צריך לנסוע למוסך, לתקן את הרכב - - -
ניסן סלומינסקי: כן, נדבר על זה.
ניסן סלומינסקי: אבל זה לא השתנה?
ניסן סלומינסקי: זה קיים כל הזמן?
<נעמה שחל: זה נותר.
<נעמה שחל: זה מכוח חוק אוויר נקי עצמו.
<נעמה שחל: מהרגע שחוק אוויר נקי נכנס לתוקף, הכלי הזה - - -.
<נעמה שחל: זאת אומרת, השינוי עכשיו הוא רק ביחס לקנס עצמו.
<נעמה שחל: - - - שוב להדגיש - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר אם שיניתם את התקנות?
ניסן סלומינסקי: כלומר, קריטריונים אחרים.
ניסן סלומינסקי: איך - - -
<נעמה שחל: לא, כי איסור השימוש מתייחס לכל מצב של מי שעובר על עבירה.
<נעמה שחל: מהרגע ששינינו את התקנות, אבל הסעיף של איסור השימוש עדיין קיים בחוק עצמו – הכלי עדיין קיים לנו.
<נעמה שחל: לא נדרשנו לחקיקה נוספת ביחס - - -
ניסן סלומינסקי: אז יש לי עוד שאלה: אם אני זוכר נכון, אז כל אחד שעובר טסט, צריך לעבור בדיקה שהרכב לא מזהם.
<נעמה שחל: נכון.
<נעמה שחל: הבדיקה היא אותה בדיקה.
ניסן סלומינסקי: אדם עבר טסט.
ניסן סלומינסקי: והרכב שלו בסדר והוא נוסע על הכביש.
ניסן סלומינסקי: כעבור חודשיים עוצר אותו פקח, בודק, אומר: אדוני, יש זיהום ומטילים עליו קנס.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, בואי תסבירי לי בדיוק, נניח אני הנהג, מאיפה אני מבין?
ניסן סלומינסקי: אני עברתי טסט.
ניסן סלומינסקי: אמרו לי: הכול בסדר.
ניסן סלומינסקי: אין לי מכשיר שכל בוקר אני מודד את הזיהום.
ניסן סלומינסקי: אני נוסע.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, מה רוצים ממני?
ניסן סלומינסקי: אז אני שואל: בכלל, איך זה קורה?
ניסן סלומינסקי: אבל נניח שזה קורה – עוד מעט נדבר על זה – אבל איך מחייבים אותי?
ניסן סלומינסקי: מה אני אשם?
ניסן סלומינסקי: מה, אני יודע להגיד מה זה זיהום, מה זה לא זיהום?
ניסן סלומינסקי: בדקו.
ניסן סלומינסקי: הכול היה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אם בדקו ולא בסדר – משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: אם קרתה אצלי תאונה שהיא יכולה לשנות את כל המערך זה משהו אחר.
ניסן סלומינסקי: אבל אני נוסע רגיל.
ניסן סלומינסקי: לא קרה לי כלום, לא היה לי שום דבר.
ניסן סלומינסקי: יהודי תמים.
ניסן סלומינסקי: מה פתאום מטילים עליי קנס?
<נעמה שחל: בעצם, הצגת פה שתי שאלות.
<נעמה שחל: השאלה הראשונה היא איך דבר כזה יכול לקרות, ואת זה תיכף מר אמיר זלצברג, איש המקצוע שלנו, יידע לענות בהרחבה.
<נעמה שחל: לגבי החלק השני, שזה החלק המשפטי או החלק שעוסק במדיניות האכיפה, אני אבקש להגיד שני דברים: קודם כל, העבירה שאוסרת על - - - של זיהום אוויר מכלי רכב בדרך היא עבירה של אחריות קפידה.
<נעמה שחל: זאת אומרת, זו לא עבירה שמחייבת שאדם יידע או ירצה אפילו שתהיה לו איזושהי רמה של מודעות ביחס לזיהום.
<נעמה שחל: זאת אומרת, ברגע שהרכב מזהם, כבר נוצרה העבירה.
<נעמה שחל: זאת המשמעות של עבירות אחריות קפידה.
<נעמה שחל: המחוקק בא ואמר: יש התנהגויות מסוימות שאני רוצה לאסור עליהן.
<נעמה שחל: אני רוצה להגיד שגם בלי לבדוק את היסוד הנפשי אני אוסר עליהן.
<נעמה שחל: וזאת אחת ההתנהגויות האלה.
<נעמה שחל: הסוגיה שאתה מתייחס אליה היא בעצם סוגיה שנכנסת למדיניות של אכיפה.
<נעמה שחל: בשיחות שלנו עם היועצת המשפטית של הוועדה אנחנו הצענו שאנחנו נתייחס לסוגיה הזאת באמצעות איזשהו נוהל מדיניות אכיפה שהמשרד להגנת הסביבה יכתוב וייחתם אולי על ידי סמנכ"ל האכיפה שיושב פה, מר יצחק בן דוד, ובעצם ינחה את המפקחים בשטח בנוגע לאינדיקציות מסוימות או התנהגויות מסוימות, שאז, במקרים האלה, נכון יהיה לתת את הקנס ובמקרים אחרים לא.
<נעמה שחל: אנחנו חושבים שלא נכון לשנות את הצו עצמו, כי, שוב, מבחינה משפטית אנחנו לא רוצים לעבור מעבירה שהיא עבירה באחריות קפידה לעבירה שיש בה יסוד נפשי.
<נעמה שחל: אנחנו גם חושבים שלא נכון לקחת התנהגות שהיא התנהגות יחסית קלה לבדיקה, שפקח בשטח יכול לאכוף אותה בצורה פשוטה ולהפוך אותה למאוד מורכבת ומסובכת, כי אז פשוט לא תהיה אכיפה.
ניסן סלומינסקי: את מסתכלת על - - -, אני מסתכל על האדם, על האזרח.
ניסן סלומינסקי: זה תפקידינו.
ניסן סלומינסקי: ואני עברתי טסט לפני חודשיים.
ניסן סלומינסקי: לא הייתה לי שום תאונה, לא כלום.
ניסן סלומינסקי: רכב, נניח שנתיים על הכביש.
ניסן סלומינסקי: לא משהו.
ניסן סלומינסקי: נוסע.
ניסן סלומינסקי: ועכשיו עוצר אותי פקח, בודק: זיהום אוויר – קנס.
ניסן סלומינסקי: מסתכל עליו, מה?
<נעמה שחל: אז מר אמיר זלצברג יסביר את זה.
<אמיר זלצברג: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות מאוד בקצרה.
<אמיר זלצברג: דבר ראשון, האחריות של כל אחד מאיתנו, שהוא לוקח את הרכב, יושב מאחורי ההגה ונוהג, היא לא רק לעבור טסט פעם בשנה.
<אמיר זלצברג: האחריות שלנו היא - - -
ניסן סלומינסקי: כל בוקר לבדוק את זיהום האוויר שיוצא מהמכונית?
<אמיר זלצברג: אז אני אענה: האחריות שלנו היא לבצע תחזוקה בתדירות, בהתאם להנחיות יצרן הרכב.
<אמיר זלצברג: האחריות שלנו היא להסתכל גם ולהסתכל במראה האחורית ולראות אם כשאתה נוסע ואתה לוחץ על דוושת התאוצה – אם יש ענן שחור מאחוריך, ואם יש כתם של פיח סביב האגזוז שלך.
<אמיר זלצברג: וכמו שהאחריות שלך ושלי כנהג לבדוק שהאורות דולקים, שהצמיגים תקינים, שהווישרים זזים, ושפע דברים נוספים מעולם הבטיחות שמסכן בעצם את כל הסביבה סביב הסובבים את הרכב, גם זיהום האוויר מסכן את הסובבים סביב הרכב.
<אמיר זלצברג: אז יש את הנושא של תחזוקה, יש את הנושא של בדיקה, בדיקות שגרתיות של הנהג.
<אמיר זלצברג: ודבר אחרון שצריך לזכור זה שרכב זה מכונה.
<אמיר זלצברג: רכב זה מכונה שעובדת, ומכונה שעובדת מתקלקלת.
<אמיר זלצברג: היא לא יכולה תמיד להתקלקל דווקא ביום שלפני הטסט השנתי כדי שתבדוק את זה אז, ולכן, מטבע הדברים, יש פה שגרה של בדיקות.
<אמיר זלצברג: תפתח את ספר הרכב, אתה תראה שכל אחד מאיתנו למעשה נדרש – אני לא יודע מי מבצע ומי לא מבצע – כל אחד מאיתנו למעשה נדרש.
<אמיר זלצברג: יש לו אחריות.
<אמיר זלצברג: יש לו אחריות שהוא לוקח את הרכב ונוהג.
<אמיר זלצברג: וכמו שהוא מסכן אנשים מבחינה בטיחותית, הוא גם מסכן אנשים מבחינת זיהום אוויר, והאחריות של כולנו לצמצם את זה ככל הניתן.
ניסן סלומינסקי: אבל זה עדיין נראה לי משונה.
ניסן סלומינסקי: אלא אם כן זה קורה לו תוך כדי נסיעה, שאז באמת גם אי אפשר לחייב אותו.
ניסן סלומינסקי: אבל נניח אור – אתה יכול לבדוק: זה דולק או לא דולק.
ניסן סלומינסקי: איך אני יודע לבדוק זיהום אוויר, אם זה מזהם?
ניסן סלומינסקי: מה שיוצא, נניח, זה מזהם או לא מזהם?
ניסן סלומינסקי: ונכון שיש טיפול שגרתי, ובדרך כלל, לא בגלל זיהום האוויר, כל אדם עושה את הטיפול בזמן.
ניסן סלומינסקי: כל אדם שרוצה לשמור על הרכב שלו.