GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נועה ברודסקי-לוי: בתום עשר שנים מיום הפקדת ייפוי הכוח המתמשך, ישלח האפוטרופוס הכללי לממנה הודעת תזכורת ובה ייאמר כי חלפו עשר שנים מיום עריכת ייפוי הכוח המתמשך במטרה לוודא שהממנה אינו מעוניין בביטולו או בהחלפתו של ייפוי הכוח.
<תמי סלע: זה בתנאי שזה עוד לא נכנס לתוקף.
<נועה ברודסקי-לוי: אני אכתוב את זה במפורש.
<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו גם נמצא הגדרה אחרת למה זה ייפוי כוח שהוא כבר פעיל או לא.
<תמי סלע: זה בעצם אחת לעשר שנים.
ניסן סלומינסקי: כתוב שייפוי הכוח טרם הופעל.
ניסן סלומינסקי: זה כתוב.
<נועה ברודסקי-לוי: אחת לעשר שנים.
<מוריה בקשי כהן: בתום עשר שנים ובתום כל עשר שנים שאחריו.
<נועה ברודסקי-לוי: לא הודיע ממנה על רצונו לבטל את ייפוי הכוח, ייפוי הכוח יעמוד בתוקפו.
<נועה ברודסקי-לוי: כמו שאמרנו, הוא יקבל הודעה אחרי עשר שנים.
<נועה ברודסקי-לוי: כאן מדובר על מצב שבו ייפוי הכוח הופקד אצל האפוטרופוס הכללי אבל הוא עוד לא נכנס לתוקף ובעצם עולה השאלה אם הוא גם ייכנס לתוקף, גם אם עברו שלושים שנים ובעצם מה שמוצע זה שכל עשר שנים תהיה איזושהי תזכורת של האפוטרופוס הכללי כדי שבן אדם יזכור שזה עדיין נמצא ואם הוא רוצה לבטל או לשנות, הוא יודיע לאפוטרופוס הכללי.
<נועה ברודסקי-לוי: חשוב להבין שכל עוד הוא לא מודיע אחרת, בעצם זה ממשיך.
ניסן סלומינסקי: רק לוודא שאחרי עשר שנים האיש עדיין בטוב ומבין.
<נועה ברודסקי-לוי: אם לא, זה אמור להיכנס לתוקף ולהיות פעיל.
<נועה ברודסקי-לוי: מעבר לזה, אני חוזרת לסעיף קטן (א), הממנה כמובן רשאי לקבוע שזה יפקע במועד קצר יותר או במועד שהוא יתנה אותו בתנאי כלשהו.
<נועה ברודסקי-לוי: לגבי ייפוי כוח שכבר כן נכנס לתוקף, יש הוראות אחרות שנגיע אליהן בהמשך, מתי הוא יכול לפקוע.
<מוריה בקשי כהן: כאן כן קיימנו דיונים והיו דעות שונות.
<מוריה בקשי כהן: אני אסביר למה הגענו למתווה הזה.
<מוריה בקשי כהן: במסגרת הדיונים הייתה הצעה שבכלל ייפוי כוח מתמשך יהיה תקף לעשר שנים.
<מוריה בקשי כהן: יש את זה היום בחוק זכויות החולה, בהוראות לעניין חוק זכויות החולה ולא בחוק עצמו, שזה תקף לעשר שנים.
<מוריה בקשי כהן: הקושי שלנו היה שדווקא בייפוי כוח מתמשך יש לנו שני מצבים.
<מוריה בקשי כהן: אם הוא כבר נכנס לתוקף, המשמעות לומר שאחרי עשר שנים צריך לחדש אותו, היא בעצם שמקסימום הזמן הוא עשר שנים ואי אפשר יותר וזאת לא הכוונה שלנו.
ניסן סלומינסקי: אם הוא נכנס לתוקף, אין מי שיחדש אותו.
<מוריה בקשי כהן: אין מי שיחדש.
<מוריה בקשי כהן: המשמעות היא שהוא יפסיק אחרי עשר שנים וחבל לנו.
<מוריה בקשי כהן: כאן אנחנו לא מממשים את הרצון שלו.
<מוריה בקשי כהן: אז הייתה דילמה לגבי הנושא של עשר השנים לפני שנכנס לתוקף.
<מוריה בקשי כהן: כאן גם צריך לקחת בחשבון שהרבה פעמים, בעיקר בעולם הזקנה, אדם עשה את ייפוי הכוח הזה נניח בגיל שבעים, מאוד יכול להיות שעשר השנים ייפלו בדיוק בשלב הגבולי הזה שבו מצד אחד לא בטוח שהוא יכול לתת ייפוי כוח חדש ואז ביטלתי את רצונו אבל הוא עדיין לא במצב שזה נכנס לתוקפו.
<מוריה בקשי כהן: זאת אומרת, איזושהי תקופת דמדומים כזאת וגם יכול להיות שזה המצב שבו ישים את המכתב בצד ולא יחשוב שצריך לחדש.
<מוריה בקשי כהן: לכן חשבנו שבתוך כל השיח הזה שהיו לגביו התלבטויות, האיזון הנכון הוא איזון שבו תהיה תזכורת כדי להפנות תשומת לב של אנשים שעשו לפני הרבה שנים את ייפויי הכוח לחדש אותם אבל בכל זאת אם הוא לא עשה איזושהי פעולה אקטיבית, כן תהיה הימשכות של ייפוי הכוח הזה כדי לא לסכל דווקא את הרצון של אותו אדם.
<נועה ברודסקי-לוי: אני עוברת לסעיף 32יז.
<נועה ברודסקי-לוי: 32יז.
<נועה ברודסקי-לוי: פקיעת תוקפו של ייפוי כוח מתמשך ייפוי כוח מתמשך יפקע בהתקיים אחד מאלה: תנאי שהממנה קבע בייפוי הכוח המתמשך כי בהתקיימו יפקע תוקפו של ייפוי הכוח.
<נועה ברודסקי-לוי: פטירת הממנה.
ניסן סלומינסקי: או פטירת הממונה.
<נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שזה עולה מתוך (3).
<תמי סלע: גם מונה לו אפוטרופוס זה ב-32ג.
<קריאה: פטירת אחד מהצדדים.
ניסן סלומינסקי: פטירת הממנה או הממונה.
<תמי סלע: אבל מונה לו אפוטרופוס.
<נועה ברודסקי-לוי: הוספנו את זה אחר כך.
<נועה ברודסקי-לוי: זה לא היה.
<נועה ברודסקי-לוי: התייחסתי להערה של תמי לגבי סעיף 32ג ואמרתי שכבר הוספנו לו וכתבנו את העניין של האפוטרופוס.
<נועה ברודסקי-לוי: חדלו להתקיים במיופה הכוח התנאים שבסעיף 32ג או שמונה לו אפוטרופוס.
<נועה ברודסקי-לוי: מיופה הכוח הודיע בכתב לממנה כי הוא אינו מעוניין לשמש מיופה כוח.
<נועה ברודסקי-לוי: לא היה הממנה בעל כשירות באותו מועד, ימסור מיופה הכוח את ההודעה כאמור לאפוטרופוס הכללי ויודיע על כך גם לבן זוגו של הממנה או לקרובו.
<מוריה בקשי כהן: המטרה כאן היא לפעמים להניע באמת תהליך של מינוי אפוטרופוס כדי שלא ייווצר ואקום.
<נועה ברודסקי-לוי: אז השאלה אם צריך להודיע גם למשרד הרווחה.
<מוריה בקשי כהן: במשרד הרווחה, אין לנו כתובת ספציפית לאן.
<מוריה בקשי כהן: לכן האפוטרופוס הכללי הוא הערוץ.
<נועה ברודסקי-לוי: מיופה הכוח היה נשוי לממנה וקשר הנישואין פקע, לאחר מתן ייפוי הכוח המתמשך, אלא אם צוין במפורש אחרת בייפוי הכוח.
<תמי סלע: אגב, אולי בסעיף (4) כאשר בהודעה לבן זוג או לקרוב שכרגע זה לשיקול דעתו של מיופה הכוח, האם בכל זאת יש מישהו שמיופה הכוח קבע בייפוי הכוח למשל לעניין היידוע, שהוא רוצה שהוא זה שידע, אז גם בסיטואציה כזאת הוא יהיה האדם הנכון.
ניסן סלומינסקי: ברגע שהוא הביע את רצונו, זה הדבר הראשון.
<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מוסיפים סעיף קטן (ב).
<נועה ברודסקי-לוי: (ב) מיופה הכוח יודיע לאפוטרופוס הכללי על פקיעת ייפוי הכוח.
<תמר הקר: כמה תוספות שלדעתי צריכות להיות כאן.
<תמר הקר: למשל, אם ייפוי הכוח הוא לעורך דין, אם רישיונו של עורך הדין נשלל או מושעה, זה צריך לבטל את ייפוי הכוח שניתן מפני שנתנו לו אותו כי חשבו שהוא עורך דין ישר אבל אם רישיונו נשלל, כנראה שהוא לא אדם ישר.
ניסן סלומינסקי: כל חריג.
ניסן סלומינסקי: כל אחד בעניין הרשעה בעבירות מסוימות.
<נועה ברודסקי-לוי: זאת הייתה ההערה שלי, האם להוסיף.
<תמר הקר: זה לא עניין של הרשעה ועבירה.
<תמר הקר: זה עניין של אתיקה של עורך דין.
ניסן סלומינסקי: אם הוא נתן ייפוי כוח למישהו והתברר שאותו מישהו הוא גנב, אותו הדבר.
ניסן סלומינסקי: לאו דווקא עורך דין.
<תמר הקר: דבר נוסף.
<תמר הקר: כתבתם או שמונה לו אפוטרופוס.
<תמר הקר: אולי הוא עצמו עשה ייפוי כוח מתמשך ולא מונה לו אפוטרופוס, אבל נכנס לתוקף ייפוי כוח מתמשך לגביו.
<תמר הקר: צריך לחשוב על עוד כמה סיטואציות שיכולות לקרות למיופה הכוח.
<אילת ששון: זה נכלל בתנאים.
<אילת ששון: זה אומר שחדלו להתקיים במיופה הכוח התנאים.
<תמר הקר: למה חדלו?
<תמר הקר: נתנו לפלוני אלמוני אבל הוא עורך דין ורישיונו נשלל.
ניסן סלומינסקי: זה על החלק השני.
ניסן סלומינסקי: היא דיברה על הדבר השני.
<השופטת בדימוס ריבי צוק: אילת, אם תחזרי למקור, ייפוי כוח שמומש הוא לא פוסל.
<השופטת בדימוס ריבי צוק: הוא פוסל רק מינוי אפוטרופוס.
<מוריה בקשי כהן: זה לא פותר את הבעיה של רישיון עורך דין.
<השופטת בדימוס ריבי צוק: לא.
<השופטת בדימוס ריבי צוק: זאת שאלה אחרת.
<מוריה בקשי כהן: יש כאן כל מיני הסדרים שזה לא רק רישיון עורך דין.
<מוריה בקשי כהן: יכולים להיות כל מיני דברים.
<השופטת בדימוס ריבי צוק: רישיון רופא.
ניסן סלומינסקי: האיש הזה מועל או גונב, יכול להיות שגם כאן יצטרכו לעשות בדיקה כי אם הוא פוטנציאל כזה, יכול להיות שהוא גם גונב.
<מוריה בקשי כהן: השאלה אם הוא נתן לבעל מקצוע שהוא לא קרובו, כי לפעמים במקרה אותו קרוב שלו יהיה גם עורך דין ולעורך הדין הזה שללו את הרישיון מסיבות כאלה ואחרות, בגלל עבירה אתית שהוא עשה ועדיין יכול להיות הורה או בן מאוד מסור.
<מוריה בקשי כהן: לכן צריכים להיות כאן זהירים.
ניסן סלומינסקי: אם במקרה הבן הוא גם עורך דין.
<מוריה בקשי כהן: על דקויות אפשר לחשוב.
ניסן סלומינסקי: נניח לממונה מינו מיופה כוח, גם הוא הגיע לגיל שיבה, אמרנו שאין כאן ייפוי כוח של ייפוי כוח.
ניסן סלומינסקי: כלומר, זה שהוא מיופה הכוח של הממונה, הוא לא יהיה מיופה הכוח שלו.
<נועה ברודסקי-לוי: את זה קבענו במפורש.
<נועה ברודסקי-לוי: זה לא.
<נועה ברודסקי-לוי: 32יח.
<נועה ברודסקי-לוי: ביטול ייפוי כוח מתמשך בידי הממנה ממנה רשאי, בכל עת וכל עוד הוא בעל כשירות, למסור למיופה הכוח הודעה בכתב על ביטול ייפוי הכוח המתמשך שנתן.
<נועה ברודסקי-לוי: ביטול הכוח המתמשך ייכנס לתוקפו במועד מסירת ההודעה כאמור.
<נועה ברודסקי-לוי: הממנה ימסור לאפוטרופוס הכללי הודעה בכתב על ביטול ייפוי הכוח.
<נועה ברודסקי-לוי: ואולם אין באי מסירת ההודעה לאפוטרופוס הכללי כדי לפגוע בתוקפו של הביטול אם מיופה הכוח קיבל הודעה על כך בהתאם להוראות סעיף קטן (א).
<קריאה: ואם הוא יטען שהוא לא קיבל?
<נועה ברודסקי-לוי: לכן לא רוצים שזה יותנה בהודעה.
ניסן סלומינסקי: לא העליתי כאן את הנושא של ההודעות בדואר ישראל של היום.
ניסן סלומינסקי: עזבנו כרגע.
<נועה ברודסקי-לוי: ייפוי כוח מתמשך שבוטל בידי ממנה שקבע בייפוי הכוח מפורשות כאמור בסעיף 32יג(ה) שימשיך לעמוד בתוקפו על אף שביקש לבטלו, ימשיך לעמוד בתוקפו ואולם רשאי הממנה או מיופה הכוח לפנות לבית המשפט בבקשה לבטל את ייפוי הכוח, גם אם ניתנה הוראה כאמור בייפוי הכוח.
<נועה ברודסקי-לוי: ראה בית המשפט כי התקיימו נסיבות המצדיקות את ביטול ייפוי הכוח, יבטל בית המשפט את ייפוי הכוח ויחולו הוראות סעיף 32כג(ה) ו-(ו).
<נועה ברודסקי-לוי: זה מתקשר לנושא עליו כבר דיברנו ואמרנו עוד נחשוב עליו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה כי בעוד שתי דקות אנחנו מתחילים ישיבה אחרת.
ניסן סלומינסקי: הפגישה הבאה שלנו אי"ה תהיה בעוד שבועיים.
ניסן סלומינסקי: במשך השבועיים האלה יש לכם זמן לעשות דיונים לא רק אחורה אלא גם על הסעיפים קדימה ולבוא כבר יותר מבושלים כי אז נוכל להתקדם טוב ונכון.
ניסן סלומינסקי: צהרים טובים, אני מקבל בברכה את כל האורחים החשובים, ובהם שני מנכ"לים, מנכ"לית משרד המשפטים ומנכ"ל משרד הרווחה.
ניסן סלומינסקי: אמי כבר ותיקה, אתה חדש פעם ראשונה, אז אנחנו מאחלים לך הצלחה גדולה באמת.
ניסן סלומינסקי: השיתוף ביניכם עוד יותר יכול לגרום להצלחה.
<אליעזר יבלון: תודה רבה, התחלנו כבר.
ניסן סלומינסקי: התחלתם, אנחנו שמחים.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, אני שמח על כל נציגי הממלכה מצד אחד, על נציגי לשכת עורכי הדין האחרים מצד שני, וחברי חברי הכנסת וכמובן מגישות הבקשה לדיון מהיר של היום.
ניסן סלומינסקי: אז קודם כל אני שמח, כי אני חושב שזה חשוב מאוד שאחת לכמה זמן תתקיים הפגישה הזו, או שניכם יחד או כל אחד בנפרד, כי הוועדה הזו מטפלת באופן עמוק מאוד בנושאים חברתיים.
ניסן סלומינסקי: אלי, בוודאי שיש לך עניין גדול.
ניסן סלומינסקי: בישיבה הקודמת גמרנו נושא של כשרות משפטית, אפוטרופוס.
ניסן סלומינסקי: מוריה אצלנו ותיקה כאן, היא יכולה לישון פה.
ניסן סלומינסקי: הנושא של אפוטרופוס, ייפוי כוח וכו' לא פשוט, ונושאים חברתיים רבים אחרים.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, אנחנו עוסקים בנושאים ששייכים למשרד המשפטים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נשמח שמעבר לנציגים שלכם, שבאמת מייצגים אתכם נאמנה ומייצגים את הממלכה באופן יפה מאוד, אנחנו נשמח שגם אתם מפעם לפעם תהיו כאן וגם תתנו רוח גבית וגם תשאבו.
ניסן סלומינסקי: דרכנו בוועדה שיש הצעה, ואנחנו שומעים גם את נציגי הציבור, כי אנחנו רוצים לדעת איך הדברים חיים ומתנהלים בשטח.
ניסן סלומינסקי: יש נציגים של השטח, נציגים של מכונים, נציגים אחרים, ואנחנו נותנים להם אפשרות להתבטא ולדבר, ובסוף אנחנו מקבלים את ההחלטות.
ניסן סלומינסקי: אומר לכם את הרקע לישיבה הזו, ואחר כך למבקשות הדיון המהיר לדבר.
ניסן סלומינסקי: התקבל חוק, כנראה בקדנציה הקודמת כשהייתי יושב ראש ועדת הכספים, אמרו לי שזה היה בשבוע האחרון לפני הבחירות.
<קריאה: ביום האחרון לפני פיזור הכנסת.
ניסן סלומינסקי: החוק הוא חוק חשוב מאוד.
ניסן סלומינסקי: ראיתי שלשכת עורכי הדין אולי חושבים אחרת, אבל זה חוק שיש לו חשיבות עצומה.
ניסן סלומינסקי: הוא גם נותן אפשרות לאנשים להתדיין בפני מומחים וגם מקל על בתי המשפט.
ניסן סלומינסקי: יש כאן חיבור של שניכם, החוק התקבל ואמור היה להתחיל לפעול, והגיע התאריך ודברים לא היו מסודרים וביקשו אורכה.
ניסן סלומינסקי: פה אני אישרתי את הארכה אבל הגשתי רביזיה, ולמה רביזיה?
ניסן סלומינסקי: כי הרגשתי שאם לא נעשה את זה כך, לא יקרה דבר.
ניסן סלומינסקי: הרביזיה שלי היתה על שלושה דברים: אחד, לא הדגשתי שיש אישור תקציבי לכל המהלך הזה.
ניסן סלומינסקי: המהלך הזה עושה שינוי דרמטי, הוא דורש תקציבים, שיהיו בלשכות אנשים מיוחדים, יהיו הרבה מאוד תוספות של תקנים, צריך אישור תקציבי.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיש קידרא דבי שותפי, אז לא חמימא ולא קרירא.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיש שני משרדים, כל משרד אומר: אם כבר, התקציב צריך לבוא ממך ולא ממני, ומעל כולם האוצר אומר: השתגעתם, על מה אתם מדברים בכלל?
ניסן סלומינסקי: עכשיו צריך להשקיע בביטחון, על מה אתם מדברים?
ניסן סלומינסקי: כל עוד אין אישור תקציבי, אין טעם ואנחנו סתם עושים צחוק.
ניסן סלומינסקי: שניים, לא ראיתי שיש מועדים רציניים, מסודרים, הגיוניים, שהמערכת בנויה להתחיל לפעול באיזה תאריך.
ניסן סלומינסקי: נתנו לי תאריך, נניח ביוני, אבל מי אמר, יגיע יוני ויבקשו עוד פעם ארכה, למה?
ניסן סלומינסקי: כי כל עוד לא בנו את זה, לא יצאו המכרזים, הרי היום בלי מכרזים לא יעזור דבר.
ניסן סלומינסקי: אז לא יצאו המכרזים, אפשר לאתר את התהליך בהתחלה ולהגיד שאם הוא לא התחיל, אין שום סיכוי שזה ייגמר, כי כולנו יודעים גם את הזמנים.
ניסן סלומינסקי: לכן רציתי לוודא ולראות את הלוחות מתי מתפרסמים, כשבאמת התאריך שאתם נותנים הוא סביר, אחרת אנחנו סתם עושים צחוק וחבל על הזמן.
ניסן סלומינסקי: שלוש, מאחר שהוחלט שבתוך המערכת הזו צריך להיות גם אדם שמבין במשפט, קרי עורך דין - - -
ניסן סלומינסקי: כן, אמרתי בהנחה.
ניסן סלומינסקי: לאור מה שקורה לאחרונה, החזקה הזאת כמעט לא בטוח שהיא קיימת, אבל זה סיפור נפרד.
ניסן סלומינסקי: יש על השולחן שלנו חוק לשכת עורכי הדין, ששם ניכנס גם בעובי הקורה לא רק על שנת התמחות שנייה, אני מקווה גם על כל עורכי הדין וכדומה.
ניסן סלומינסקי: לא ניכנס לזה, אבל נניח צריך עורך דין, אז זה סיפור נפרד ונכנס כאן כבר גורם שלישי – אל"ף, כמה; ובי"ת, מי מממן אותם, מאיפה הם מגיעים.
ניסן סלומינסקי: זה סיפור שכל זמן שאין לנו תשובה, למעשה כל התהליך הזה לא התחיל ולכן הטלתי על זה רביזיה.
ניסן סלומינסקי: משנמשך הזמן, ובאמת מסכנה מוריה, היא נמצאת כאן ובכל הזדמנות אנחנו שואלים: נו?
ניסן סלומינסקי: בסדר, היא מנסה להסביר ולהסביר, אבל מאחר שאנחנו למדנו כבר את כל ההסברים, אנחנו בתכל'ס.
ניסן סלומינסקי: לכן גם חברותי חברות הכנסת, שניתן להן את זכות הדיבור, אמרו גם: חבר'ה, זה לא הולך, הולכים להציף את זה ולקבל רגע מסוים שבו זה קיים או לא קיים.
ניסן סלומינסקי: האמת היא שאני שמח שהגיעו ניירות, אבל גם הם עוד לא מספיקים, אבל לא חשוב, הניירות האלה הגיעו ונמצאים כאן שני המנכ"לים, אז אני אומר שאני מקווה שמתוך הישיבה הזאת בסופו של דבר נוכל כן לסכם ולהוריד את הרביזיה, אבל יש לי עוד כמה שאלות אחרי שחברותי יציגו את העניין.
מרב מיכאלי: תודה רבה לך שקיבלת בקלות ובמהירות את בקשתינו לדיון מהיר, ואני מאוד מאוד מאוד שמחה קודם כל לקבל את כמובן מנכ"לית משרד המשפטים ואת המנכ"ל החדש של משרד הרווחה.
מרב מיכאלי: זו הזדמנות נפלאה להיפגש, באמת דבר נורא נורא חשוב, וגם אנחנו מאוד מעריכות את זה שבאתם במו עצמכם לטפל בעניין.
מרב מיכאלי: אני יכולה אך להגיד מדם לבי, שאני מאוד מאוד מקווה שלא תצטרכו לבוא שוב אלינו כדי לקדם את זה.
מרב מיכאלי: אני רוצה לפתוח ולהגיד שמה קורה בסיפור הזה, הכאוב מאוד עם החוק והאופן שהוא נכנס לתוקף אבל הוא לא מיושם, והוא אפילו לא נדחה מבחינת ההתנהלות הפורמליסטית החקיקתית במדינת ישראל.
מרב מיכאלי: אני באמת אומרת ומרשה לעצמי לדבר באופן אישי, שהוא כואב לי, כי אני נמנית על אלה שמאמינות ומאמינים במדינה.
מרב מיכאלי: אני מאמינה שהמדינה צריכה לנהל את העניינים, לקחת אחריות על האזרחיות והאזרחים שלה.
מרב מיכאלי: אני לא מאמינה בהפרטה, אני מאמינה במוסדות ציבור חזקים, אני מאמינה בעובדות ובעובדי ציבור, במשרתות ובמשרתי ציבור, שאני באמת חושבת שיש לכם אנשים מעולים בממשלה, אני חושבת שצריכים להיות מעולות ומעולים בממשלה, שצריך לשלם להם כמו שצריך, ואז קורה הדבר הזה שיש תשעה חודשים לממשלה להיערך, להוציא לפועל חוק, שלא זו בלבד שיש תשעה חודשים מיום שהוא עבר, אלא זה תזכיר חוק ממשלתי.
מרב מיכאלי: החוק שלי ושל שולי הוצמד אחרי הכול, בשינויים שאנחנו שמחות שהיתה לנו זכות להכניס פנימה, אבל הוא הוצמד לתזכיר חוק ממשלתי, שאני לא יודעת כמה זמן כבר היה וכמה פעמים פורסם מראש, לפי דוח של ועדה שפורסם כבר לפני 10 שנים ויותר, ועדיין אנחנו כאילו מול שוקת שבורה, והממשלה באיזה מן חוסר אונים – ותסלחו לי על המילה, ממש אימפוטנציה.
מרב מיכאלי: משרד האוצר אומר שהוא יעביר כסף ואז הוא לא מעביר כסף.
מרב מיכאלי: הוא כבר מעביר כסף, אז במשרד הרווחה יש חוסר אמון.
מרב מיכאלי: כבר אנחנו מתחילות להתמודד עם חוסר האמון הזה, אז אי אפשר להסכים בין משרד הרווחה למשרד המשפטים להנהלת בתי המשפט מי תיקח אחריות על 13 עורכי ועורכות דין שיעבדו ביחידות הסיוע בתוספת.
מרב מיכאלי: ואנחנו מגיעות למצב, שגם כמו שאמרתי, כמו שכולנו יודעות ויודעים, עבר התאריך שהחוק נכנס לתוקף, הממשלה – סליחה שאני אומרת שוב – אפילו לא הצליחה להעביר את החוק, שדוחה את תחילת היישום של החוק.
מרב מיכאלי: וגם את זה צריך להגיד, התזכיר פורסם מספיק זמן לפני שפוזרה הכנסת במושב הקודם, ועדיין זה לא הגיע לחקיקה.
מרב מיכאלי: אנחנו בדיון הקודם שלנו כאן, בא היושב ראש ואמר: אנחנו מאשרים את זה, אבל ברביזיה כדי שיהיה לנו איזשהו כוח מול המשרדים.
מרב מיכאלי: לא יכול להיות שהממשלה תרשה לעצמה להיות במצב, שיש חוק שכבר נכנס לתוקף והוא לא מיושם.
מרב מיכאלי: בוודאי אם אני אגיד לה שיש רביזיה, היא תזדרז להביא לי את לוח הזמנים המפורט, על מנת שנוכל להעביר כבר שנייה ושלישית את הדחייה של כניסת אותו חוק לתוקף, וגם זה לא קורה.
מרב מיכאלי: ואני אגיד בצער, ואלוהים יודע שאני באמת מעריצה את העבודה של מוריה על החוק הזה, ובלעדיך באמת שום דבר בכלל לא היה זז כנראה, באמת עבודה מדהימה, אבל המכתב שלך לוועדה מהיום – ואני גם רואה עכשיו שיש מכתב ממנכ"ל משרד הרווחה - -
<דורית ואג: משני המנכ"לים.
מרב מיכאלי: סליחה, משני המנכ"לים – שמדווח על ההישג המדהים.
מרב מיכאלי: באמת משרד הרווחה, לשמחתי, החליט לקחת אחריות על אותם 14 תקנים, קודם אמרתי 13, אני מתקנת שזה 13 פלוס אחראי או אחראית, ולא מביא לוח זמנים.
מרב מיכאלי: זה לגופה של ההתנהלות, עכשיו בוא נדבר רגע לתכנים, ברשותכן וברשותכם.
מרב מיכאלי: אנחנו מתכנסות ומתכנסים פה היום, פחות משבוע אחרי דרמת חזקת הגיל הרך החדשה האחרונה בסאגה הזאת, שנמשכת גם היא כבר יותר מ-10 שנים, המאבק על חזקת הגיל הרך, שהפך להיות סמל.
מרב מיכאלי: גם גברים וגם נשים מייחסות לחזקת הגיל הרך כוחות מאגיים ומיסטיים וקושרות אליה דברים שלא קשורים אליה משום כיוון בכלל, אבל זה הפך להיות סמל שמייצג את הזירה האלימה, המדממת והנוראה הזאת של הגירושים בישראל היום.
מרב מיכאלי: יש הרבה דברים דחופים במדינת ישראל לטפל בהם, אבל זה אחד הדברים הדחופים, וזה גם אחד הדברים שיחסית אמור להיות אפשרי לנו לטפל בהם, כי הם כאילו לא מוטים ימין ושמאל נגיד, הם לא קשורים ערבים יהודים, הם לא מדיניים בשום אופן.
מרב מיכאלי: אגב, אחד הדברים האיומים שקורה מזה שהממשלה לא מזיזה את עצמה בכל התחומים האלה – ואני מזכירה לנו שזה שנהב, שניט, שיפמן, כולם דברים שעומדים ומחכים תלויים, נסחבים ולא קורה איתם כלום ואין החלטות לגביהם כבר 10 שנים.
מרב מיכאלי: התוצאה היא שזה גם כבר נהיה ימין ושמאל.
מרב מיכאלי: הרי מה שקרה זה שאנחנו הפלנו חוק של הקואליציה, שעכשיו מי שהתפקד לליכוד הופך את זה לפוליטיקה, דבר שלא מוסיף למטרה שלנו לשכך את האלימות הזאת, אלא רק מסלים את זה עוד יותר.
מרב מיכאלי: אני באמת מפצירה בכל אחת ואחד מהיושבות והיושבים כאן, בואו נצא מכאן עם לוח זמנים, שכמה שיותר מהר נתחיל ליישם את החוק הזה, כי זה באמת דיני נפשות – ואני לא משתמשת הרבה בביטוי הזה – של ילדות, של ילדים, של נשים ושל גברים וגם של החברה, כי כל התסיסה הזאת שכולם וכולן מרגישות ומרגישים כל הזמן קורבנות של אלה שמולם, ולא משנה בכלל מה המציאות, כבר אין בכלל מציאות בגזרה הזאת, זה דבר שהוא גם הרסני לחברה כחברה, לא רק לפרטים שלה, ובסוף אנחנו תמיד אנחנו חוזרות וחוזרים לפרטים.
מרב מיכאלי: אז תודה שוב, אדוני היושב ראש, ואני סומכת עליך, שאתה תוציא אותנו מכאן היום עם תאריכים סופיים, זהו.
שולי מועלם-רפאלי: שלום לכולם, גברתי ואדוני המנכ"לים, אני מקווה שזאת תחילתה של דרך ששני המשרדים האלה צועדים יחד למקומות טובים בעזרת השם.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לדבר על חשיבות החוק דווקא משום שעדיין סביב השולחן הזה יושבים אנשים שבאופן מביך, מביש, מדהים, חושבים שהוא חוק רע, וחושבים שהניסיונות שלהם לטרפד אותו בהוצאת כל מיני מכתבים נגד החוק, נגד השרה, נגד המנכ"לית, נגד המנכ"ל: אנחנו נגרום לשרת המשפטים להפיל את החוק הזה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, חבר'ה תרגיעו, החוק הזה הוא טוב, המטרה שלו היא ברוכה, אין בו שום ממד של פגיעה באף עורכת או עורך דין שעוסקים בענייני משפחה.
שולי מועלם-רפאלי: לא כל החוכמה נמצאת אצל עורכי הדין, בעיקר היא לא נמצאת אצל חברי הכנסת יש לומר, אבל היא גם לא נמצאת בלשכת עורכי הדין ועורכי הדין שעוסקים בענייני משפחה.
שולי מועלם-רפאלי: ושוב ושוב אני מקבלת מכם מסרים כתובים ובעל פה, כמה החוק הזה נורא ואיך הוא יפגע בפרנסתם של עורכי ועורכות הדין.
שולי מועלם-רפאלי: חברים, תרגיעו, יש פה משפחות, יש פה ילדים, יש פה רצון אמיתי לגרום לאנשים להיפרד בכבוד, לגרום לאנשים לעשות את מה שאומרות נשות ואנשי המקצוע, שהפרידה הזאת תהיה בלי להשאיר שריטות וצלקות, שאי אפשר יהיה לתקן אותן אחר כך.
שולי מועלם-רפאלי: בכלל, כל הניסיון לשלח בנו כל מיני ארגונים וכל מיני ארגוני נשים וארגוני גברים, ניחא עלי לשלח, מה יש לשלח על חברתי ארגוני נשים, את זה עוד לא הפכתי, זה שפתאום הפכנו להיות סוג של דמון ומבטיחים לי שכל עורכי הדין שהתפקדו לבית היהודי, הם לא יצביעו לי בפריימריז, ברוך השם שמיטב חבריי עורכי הדין בבית היהודי ממש חושבים שהחוק הזה ברוך ונכון וחשוב.
שולי מועלם-רפאלי: אז קודם כל בואו נרגיע.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה חוק מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: הבנו גם מרב וגם אני, שחלוקות במהות של תפיסת החיים האישיים במדינת ישראל ואיך היא אמורה להתנהל, הבנו בכנסת הקודמת, שזה דבר טוב שאנחנו יכולות לעשות.
שולי מועלם-רפאלי: צריך להזכיר פה, כמו שאומרים אצלנו הספרדים בהבדלה, שאף פי שאינו כאן כבודו כאן, את השר יריב לוין, שעבד אתנו באופן חזק על החוק הזה ואת חברתנו עליזה לביא, שעבדה אתנו בסופו של דבר על החוק.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה חוק טוב.
שולי מועלם-רפאלי: אנשי המקצוע משוועים לדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: בכנסת הקודמת הוא לא היה, פתאום בא חוק, באו מרב ושולי, חברות כנסת חדשות ואמרו: ואו, איזה נושא מעניין.
שולי מועלם-רפאלי: אני מזכירה לחלק מהיושבים פה ישיבות עם השרה הקודמת בנושא, ניסיונות לדבר על משמעות של סמכויות – כן, לא, והבנה שהחוק הזה הוא דבר נכון מתוך מכלול שלם, שעליו כנראה יש איזה שהם חילוקי דעות עדיין.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מנסה להסתיר אותם, אבל מה שעשינו בחוק הזה הוא נכון טוב, ואני בכאב גדול אומרת, שאני מרגישה שניסיונות המסמוס קיבלו יותר מדי דלת פתוחה במשרדים.
שולי מועלם-רפאלי: קיבלו דלת פתוחה במשרדים, לא כי אתם מאמינים שלא צריך את החוק הזה, אלא כי בטח אלף דברים הרבה יותר חשובים.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אז התגרשו פה כבר ועשו צלקות לילדים, לנשים ולגברים וכבר רבו וצעקו בבתי הדין ובבתי המשפט לענייני משפחה, אז יריבו ויצעקו עוד כמה חודשים, ולא, יש פה חוק שעבר, יש פה מערכת שצריכה להתכנס לתוכו.
שולי מועלם-רפאלי: זכיתי וחברי היושב ראש הזמין אותי גם בדיון הקודם כשלא הייתי חברת כנסת להגיד את דברי, וברוך השם עכשיו אני זוכה לחזור כחברת כנסת ולהגיד את דברי, אי אפשר לא לתת מקום לשני דברים: לא רק לוח זמנים חברתי, אלא גם לאדם, מי האדם שאמור להיות אחראי על זה, בן אדם או בת אדם שיהיה אחראי על לוח הזמנים הזה, על הסנכרון בין המשרדים, על הדיבור שהיה פה על בתי הדין ובתי המשפט לענייני משפחה, שזה כאילו אך טבעי שזה במשרד המשפטים, אבל עכשיו עם המעבר של בתי הדין למשרד לשירותי דת, וגברתי כבר לא מנכ"לית שם לצערי - -
מרב מיכאלי: לצערנו.
שולי מועלם-רפאלי: - - מי הבן אדם שאנחנו נקבל.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לחברותי.
ניסן סלומינסקי: בוועדה הזאת לא יעלה על הדעת שיופעלו לחצים פוליטיים.
ניסן סלומינסקי: מופעלים לחצים פוליטיים במסדרונות הכנסת, אני לא יכול להגיד דבר, אבל בוועדה הזאת כל דבר כזה יידחה מידית.
ניסן סלומינסקי: מה שכן, אנחנו פתוחים לשמוע דעות שונות, ואם בא מישהו ומייצג דעה שונה, בכבוד.
ניסן סלומינסקי: את זה כבר סיפרנו פעם, ואני חוזר ואומר, שחילוקי דעות הן לא בהכרח דבר שלילי.
ניסן סלומינסקי: כשרבי יוחנן, גדול אמורי ארץ ישראל ב-300 אחרי הספירה, כתוצאה מזה שריש לקיש מת, כמעט איבד שפיות דעתו מרוב צער, החכמים רצו לפייס אותו.
ניסן סלומינסקי: הם שלחו אליו את רבי אלעזר שיעודד אותו.
ניסן סלומינסקי: מה היתה הגדלות של רבי אלעזר?
ניסן סלומינסקי: שהוא היה בקי גדול בברייתות ובמשניות, וכל מה שרבי יוחנן אמר, הוא הביא לו תנא דמסייע שהוא צודק.
ניסן סלומינסקי: אמרי כמה זמן אמר לו רבי יוחנן: תראה, זה שאני צודק, אני לא צריך אותך, אני יודע, אני צריך את ריש לקיש, שעל כל מה שאמרתי היה מקשה 24 קושיות ומתוך הדיון ומתוך זה היה הנושא מתלבן ומגיע לנקודה הנכונה והטובה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מפחד מזה שייאמרו דעות כאלה ודעות אחרות, אבל הכול באופן מכובד, ישר והגון.
מרב מיכאלי: אבל אצל רבי יוחנן וריש לקיש היה מדובר באהבה, לא בכבוד, באהבה.
ניסן סלומינסקי: איך יכול להיות אהבה בלי כבוד?
ניסן סלומינסקי: לא יודע, אצלנו במחוזותינו אין כזה דבר, אבל אולי.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כבוד בלי אהבה יכול להיות, אבל אהבה בלי כבוד, לא יכול להיות.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלפעמים מגיעים מייצגים שיכולים להגיד: יש לנו אינטרס מסוים, שזה האינטרס שלנו, ואני גם לא שולל את זה, ובתנאי שיגידו את זה גם בגלוי, וזו לא בושה ונתמודד עם זה, אבל בשום פנים ואופן לא לחצים מהסוג שחברתי דיברה עליהם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו דוחים את זה מכל וכל.
מרב מיכאלי: ואחרים.
ניסן סלומינסקי: ואחרים גם.
ניסן סלומינסקי: אני עכשיו אבקש משני המנכ"לים לדבר, כי יש לי כמה שאלות אליכם, אלא אם כן תפתרו לי אותן.
<אמי פלמור: אני אבקש להתייחס לדברים שגם אדוני אמר וגם חברות הכנסת.
<אמי פלמור: קודם כל, אתם לא צריכים להודות לנו שבאנו, אני אומרת את זה ברצינות.
<אמי פלמור: אני שמחה תמיד לבוא לכנסת, כל עוד נותנים לי התראה מספקת ואני יכולה להגיע, כי חשוב בעיני מאוד להיות פה, לשמוע, להבין איך הדברים עובדים וגם להשמיע.
<אמי פלמור: אני רוצה להגיד ביחס להשמיע, שאני מרגישה שהדיון שנעשה פה לגבי החוק הזה, שהיה דיון מאוד מעמיק במישור של עבודת חברי הכנסת ובמישור של העבודה המקצועית, שכח אותנו, המנכ"לים, אלה שאמורים לארגן את היישום של החוק.
<אמי פלמור: חלק מהתקלות – ואני אומרת את זה לא כדי להסיר אחריות, אלא להפך, כדי להגיד: אנחנו לא סתם יושבים פה ביחד מחויכים, כי באופן אמיתי, קודם כל טוב שעשית את הרביזיה, כי זה הכניס אותנו להתכנסות הזאת מעל לדרגי השטח, ולא נמצאים פה אנשי הנהלת בתי המשפט.
<דורית ואג: למה לא נמצאים?
<דורית ואג: נמצאים.
<אמי פלמור: סליחה, פספסתי, אבל הסיכום האחרון באמת היה סיכום שבו התכנסנו יחד והבנו שצריך למצוא את הפתרון הארגוני, שככל הנראה בגלל שברגע האחרון של שלהי הכנסת הקודמת נוסף עוד דבר, בלי לשאול את השאלה – ואני רוצה להגיד שיש לנו אמון בכנסת, יש לנו אמון בעבודה שנעשית פה – ואנחנו מצפים שאתם תלבנו ותחליטו על סמך עצות או רעיונות שאנחנו יכולים לתת לכם, איך להבנות את הדברים האלה.
<אמי פלמור: מן הראוי, אני יכולה להגיד שמהיום הראשון שלי בתפקיד אני כל הזמן אומרת:
<אמי פלמור: אני מבקשת לא לרוץ עם חוק, בלי להבין איך זה מתבצע ואיך זה מיושם, והאם יש לנו תקציב, והאם זה אנחנו או זה שיתוף פעולה עם גורם אחר; ונעשה את זה, זאת החובה שלנו, אבל אני מדברת פה גם בשמך, אליעזר יבלון, אני מקווה שזה בסדר.
<אמי פלמור: תנו לנו את המקום לאפשר את החשיבה הארגונית איך עושים דברים.
<אמי פלמור: מבחינה ארגונית, יש לנו בשורה.