GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גידי בר זכאי: אני מקווה שמה שאתה מדבר עליו, יביא להחלטה אם זה יהיה שם או לא ולא להטלת סכומים ניכרים באמצעות קנס מינהלי שכמכשיר טכני הוא שולל את האפשרות לעשות משהו מהותי ואתה לא תרצה שתהיה ענישה כזאת שהיא חסרת הבחנה בסכומים מהותיים.
<אפרת חקאק: כמה כתבי אישום הגשתם?
<גיל חזיז: בשנה האחרונה בסביבות 1,200 תיקי כופר כסף ובסיכומו של דבר לא הגיעו לבית המשפט אלא המרת משפט ותשלום כופר.
<גיל חזיז: כ-1,200 תיקים בשנה האחרונה.
<אפרת חקאק: כמה מהם אתה חושב שתעביר למסלול של קנס מינהלי?
<זאב פורת: כולם, ברגע שיש קנס מינהלי.
<גיל חזיז: כולם.
ניסן סלומינסקי: בחלק אתה תרצה להגיע לבית המשפט.
<זאב פורת: סליחה.
<זאב פורת: ברגע שיש קנס מינהלי, אין כופר.
ניסן סלומינסקי: זה ברור.
<זאב פורת: האופציה תהיה הגשת כתב אישום.
<זאב פורת: ברור שכאשר אנחנו נמצאים במחסור של עורכי דין להגשת כתבי אישום, הכמות תהיה.
<גיא גולדמן: המקרים החמורים יהיו בכתב אישום.
<גיא גולדמן: מקובל.
<גיא גולדמן: 117(א)(12), אי רישום תקבול.
<גיא גולדמן: כאן זה פשוט.
<גיא גולדמן: מוצע להשוות למס הכנסה כאשר במס הכנסה הסכום הוא 4,390 שקלים.
<גיא גולדמן: אנחנו היום עם קנס של אלפיים שקלים.
<גיא גולדמן: אדם שקיבל כסף, צ'ק, לא רשם אותו בספרים ולא תיעד את קבלת התקבול.
ניסן סלומינסקי: שוב, גם כאן אתם עושים תהליך שזאת לא הייתה טעות.
ניסן סלומינסקי: כלומר, זה לא אוטומטית.
<זאב פורת: זה אחרי שימוע.
<זאב פורת: זה הליך ארוך מאוד.
<אפרת חקאק: אני אזכיר שהוטלו שלושה קנסות בשנת 2014.
זאב בנימין בגין: אפשר את זה לדרוש לשני הכיוונים.
זאב בנימין בגין: אם הוטלו שלושה קנסות בלבד, זה מעיד שהיד לא קלה על ההדק.
זאב בנימין בגין: מצד שני, אם הוטל שלושה קנסות בלבד, מה אני צריך את הסעיף הזה?
<זאב פורת: אתה משווה עם מס הכנסה.
ניסן סלומינסקי: בני, אתה רק מעדכן את הסכום.
<גידי בר זכאי: אם הם לא מטילים קנסות, אולי הכול מושלם וכולם מדווחים.
ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש טעות, אנחנו לא באים עכשיו לדון בעבירה.
ניסן סלומינסקי: היא קיימת.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רק משנים את הסכום.
<זאב פורת: במע"מ אין לנו יחידת ניהול ספרים כמו שיש במס הכנסה.
<גיא גולדמן: העבירה הבאה מופיעה כאן רק מסיבה טכנית כי אין בה שום שינוי, סעיף 88, אי צירוף תשלום.
<גיא גולדמן: אין כל כך טעם לדון בה כיוון שאנחנו פשוט שומרים על המצב הקיים.
<גיא גולדמן: העבירה הבאה היא לעניין תקנה 8(א) לתקנות מס ערך מוסף.
<גיא גולדמן: אדם שלא נתן הודעה על שינוי הכתובת שלו, אם הוא הפסיק את העסקים שלו – היום הסכום הוא מאתיים שקלים ורוצים להגדיל ל-500 שקלים.
ניסן סלומינסקי: אם הוא לא, מה?
<גיא גולדמן: אם הוא לא הודיע למע"מ על הפסקת הפעילות שלו או שהוא שינה את כתובת המשרד שלו.
<גיא גולדמן: דברים כאלה.
<זאב פורת: או את תחום הפעילות שלו.
ניסן סלומינסקי: בנושא הזה אני מציע שאם הוא הודיע פעמיים, שלוש וארבע והוא ממשיך לקבל ממכם דרישות כאילו הוא לא הודיע, יהיה קנס הפוך.
<זאב פורת: להערכתי אין אפילו חמישה קנסות כאלה בשנה.
ניסן סלומינסקי: אני יכול להראות לך שלא רק זה אלא אתה מודיע פעם ופעמיים ושלוש אבל ממשיכים.
<זאב פורת: זה עדכון מסוים.
ניסן סלומינסקי: אבל זה לא הולך.
<גיא גולדמן: אתה אומר שהעוסק מודיע?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות מצב שמודיעים שכבר אין עסק וממשיכים לקבל מכתבים כאילו יש לך עסק.
ניסן סלומינסקי: אתה מודיע עוד פעם שאין עסק ואתה ממשיך לקבל.
ניסן סלומינסקי: זה קורה וזה יכול לקרות עשר פעמים ויותר על פני שנים כבר.
זאב בנימין בגין: אתה מציע שנקנוס את הפקיד.
ניסן סלומינסקי: את זה אמרתי.
ניסן סלומינסקי: נעשה את זה אבל נעשה גם קנס הפוך.
ניסן סלומינסקי: אם אחרי שאתה מודיע, אחרי פעם שנייה שאתה מודיע, הם ישלמו קנס.
מיקי לוי: אצלה אין כאלה.
מיקי לוי: כמה יש לכם כאלה?
<קריאה: אני לא יודע על נתון כזה.
ניסן סלומינסקי: מיקי ידידי, אני אומר לך עובדה.
<גיא גולדמן: הקנס הבא הוא קנס חדש.
<גיא גולדמן: עבירה של תקנה 15 לתקנות הרישום.
<גיא גולדמן: זה עוסק פטור שלא הגיש את ההצהרה השנתית שלו.
<גיא גולדמן: פעם בשנה הם צריכים להצהיר על מחזור העסקאות שלהם ושהם עדיין עוסקים פטורים.
<גיא גולדמן: היום יש בעיה קשה של ציות להוראה הזאת.
<גיא גולדמן: זאב ירחיב.
<גיא גולדמן: אנחנו מציעים קנס בסך 750 שקלים.
<זאב פורת: היום יש 187 אלף עוסקים פטורים במע"מ.
<זאב פורת: עוסק פטור במע"מ זה עוסק שמחזור עסקאותיו מ-2014 הוא עד מאה אלף שקלים.
זאב בנימין בגין: היו 75 אלף.
<זאב פורת: היו שמונים אלף והמספר עלה למאה אלף.
<זאב פורת: העוסקים האלה צריכים לדווח לנו דוח אחד שנתי.
<זאב פורת: נייר.
<זאב פורת: פעם אחת בשנה הם צריכים לדווח.
<זאב פורת: יש להם אפשרות באינטרנט, יש להם אפשרות לשלוח לנו בכתב ולהודיע לנו על מחזור עסקאותיהם כדי שאנחנו נדע האם הם צריכים להמשיך להיות עוסקים פטורים או שמא להפוך אותם לעוסקים מורשים.
<זאב פורת: לצערי רמת הציות בשנתיים האחרונות עומדת על חמישים אחוזים.
זאב בנימין בגין: מה זה בשנתיים האחרונות?
<זאב פורת: 2013 ו-2014.
זאב בנימין בגין: ובארבע השנים הקודמות?
<זאב פורת: היה אחוז גבוה יותר.
<זאב פורת: כמות העוסקים הפטורים, כנראה אולי בגלל מצב כלכלי, הולכת וגדלה בממדים הרבה יותר גדולים מאשר עוסקים מורשים.
<זאב פורת: כלומר, יש נושא של השלמות הכנסה, אנשים מתחילים לעשות כהשלמה, שכירים, כל מיני.
<זאב פורת: אני לא נכנס כרגע לכיסם מדוע הם נרשמים.
<זאב פורת: הכמות היא מטורפת.
<זאב פורת: 190 אלף עוסקים פטורים, זאת כמות מטורפת.
<זאב פורת: אנחנו לא מנהלים עליהם מסע חורמה.
<זאב פורת: אנחנו לא מטפלים בהם.
<זאב פורת: אנחנו בקושי מצליחים לטפל בעוסקים החייבים.
<זאב פורת: אנחנו לא רצים אחרי העוסקים הפטורים.
<זאב פורת: יחד עם זאת אסור להעביר מסר ל-85 אלף עוסקים שאתם יכולים להתנהל באיזשהו אי חופשי ולעשות ככל העולה על רוחכם.
<זאב פורת: סברנו שמן הדין שלאחר התראה – זאת הנחיה מפורשת שלי – אנחנו בתום המועד החוקי, קרי, 31 במרץ של השנה שלאחר מכן, כל אלה שלא ידווחו, יקבלו מכתב שיתרה בהם שהם לא דיווחו, שבכוונתנו להטיל עליהם קנס מינהלי במידה והדוח לא יוגש עד.
ניסן סלומינסקי: הוא מקבל התראה.
<זאב פורת: אנחנו נותנים את האורכות.
<זאב פורת: אנחנו ניתן את כל האורכות שבעולם.
<זאב פורת: אנחנו לא מחפשים איך לקנוס אותם אבל זה לא יכול להתנהל כך.
ניסן סלומינסקי: אבל אתם מודיעים לאיש.
<אפרת חקאק: אני רק אגיד שזה הקנס שקצת שונה מכל הקנסות האחרים כי כאן לבן אדם אין בכל מערכת יחסים עם מע"מ.
<אפרת חקאק: הוא בן אדם שכן מדווח למס הכנסה.
<זאב פורת: אני לא יכול לדעת מה הוא עושה.
<זאב פורת: אני לא מצליב אותו.
<אפרת חקאק: הוא אומר שהוא בעצם לא צריך לדווח לכם.
<זאב פורת: אני מדווח על המחזור שלי.
<אפרת חקאק: כל מה שאני אומרת זה שזה מישהו שבדרך כלל כן מדווח למס הכנסה.
<אפרת חקאק: יש לו מערכת יחסים עם מס הכנסה ולא עם מע"מ.
<אפרת חקאק: אין לו אינטרס לשקר למע"מ.
<זאב פורת: הוא לא משקר.
<זאב פורת: הוא לא מדווח.
<זאב פורת: לא אמרתי שהוא שיקר.
<אפרת חקאק: אני לא אומרת שזה לא חשוב, אני אומרת רק מבהירה שזה קנס קצת שונה מכל הקנסות האחרים.
<זאב פורת: אני לא בא לבדוק את הדיווח שלו, האם הוא נכון או לא.
<זאב פורת: אני בכלל לא בודק את הדיווח שלו.
ניסן סלומינסקי: אם הוא מדווח למס הכנסה, אין לכם איזושהי הצלבה מזה אתם יכולים לראות שההיקף שלו הוא פחות?
<זאב פורת: בגדול הדיווח למס הכנסה הוא בפיגור של שנה וחצי אחרי הדיווח למע"מ.
<אפרת חקאק: אחרי שנה וחצי?
<זאב פורת: כי החובה להגיש את הדוחות למס הכנסה מתחילה תיאורטית ב-30 באפריל של השנה שחלפה כי יש לו אורכה עד ינואר כעבור שנה וחצי.
<זאב פורת: אנחנו לא שם.
<זאב פורת: אנחנו רוצים שהאדם ידווח.
<זאב פורת: אנחנו לא מקשים עליו.
<זאב פורת: העמדנו אפליקציה באינטרנט.
<גיא גולדמן: יש לנו שתי עבירות פליליות חדשות מלפני שנתיים על ניצול לרעה של פטורים שקיימים היום באילת.
<גיא גולדמן: זה בעצם עוסק שהוביל טובין שהצהיר עליהם של מע"מ אפס ובעצם לא היו לו במשאית שום טובין.
<גיא גולדמן: הצהרה כוזבת.
<גיא גולדמן: עוסק שהוביל טובין שהיה עליהם מע"מ בשיעור אפס, הוביל אותם מחוץ לאילת, קיבל עליהם את המס בשיעור אפס והוביל אותם.
ניסן סלומינסקי: בוועדת כספים עשינו את זה.
ניסן סלומינסקי: עלינו על הנושא הזה שאילת משמשת כמכבסה.
מיקי לוי: כמה תפסתם אז?
מיקי לוי: אלפיים פלאפונים?
<גיא גולדמן: הטבק.
<גיא גולדמן: יש את תקנות הטבק שמחייבות מוכרי טבק לשווק את הסיגריות והטבק לגלגול בכלי קיבול ייעודיים.
<גיא גולדמן: הרעיון של מערך הפיקוח על טבק הוא שהמוצרים אמורים לצאת מהיבואן או מהיצרן חבוקים ומסומנים, עם אזהרה של משרד הבריאות, בחבילות סגורות.
מיקי לוי: מדברים על הטבק מירדן?
<גיא גולדמן: גם.
<זאב פורת: לא רק.
מיקי לוי: אבל שם הרוב.
מיקי לוי: לא?
<גיא גולדמן: ההוראות האלה נועדו להבטיח את המס כאשר אלה מוצרים עתירי מס והתמריץ להבריח ולא לשמור על ההוראות, הוא אדיר.
<גיא גולדמן: מדברים על מוצרים ששמונים אחוזים מהמחיר שלהם לצרכן הוא מס.
ניסן סלומינסקי: האם אפשר להבין שבתוך הטבק יש עוד כמה דברים מעניינים?
ניסן סלומינסקי: למשל סמים.
מיקי לוי: תגיד כן.
<גיא גולדמן: לפעמים מערבבים.
<קריאה: אני מניח שלא תרצה על זה קנס מינהלי.
<גיא גולדמן: אנחנו מציעים קנס של 15 אלף שקלים על מי שמכר מוצר טבק שלא בהתאם לתקנות.
<גיא גולדמן: יש לנו בתקנה 6 טבק מקטרת בחפיסות, בכלי קיבול חמישים גרם, טבק שישים גרם.
ניסן סלומינסקי: אם נניח בקופסה יש עשרים חפיסות סיגריות - - -
<קריאה: אלה עשרים סיגריות בקופסה.
<קריאה: עשרים סיגריות בחפיסה.
ניסן סלומינסקי: חשבתי שיש גם מארג שמכניס קופסאות.
ניסן סלומינסקי: אם הוא מכר חבילות בתוכן יש 21 סיגריות, לזאת הכוונה?
<גיא גולדמן: או שלוש, או בודדת או עשר.
מיקי לוי: הבעיה היא לא עם הסיגריות ועם הטבק.
ניסן סלומינסקי: אם הוא עושה את זה, הוא רוצה כאן להרוויח.
ניסן סלומינסקי: מה הוא רוצה לעשות?
<גיא גולדמן: קודם כל, יש ביקוש בקרב קטינים לסיגריות בודדות.
<גיא גולדמן: המוצר הוא יותר זול והצריכה עולה.
<גיא גולדמן: כשיש סיגריה בודדת, יותר קונים סיגריות בודדות.
<גיא גולדמן: בכוונה עשו מס יקר כדי שהמוצר יהיה יקר כדי להפחית את הצריכה בגלל הנזקים הבריאותיים וההשפעות החיצוניות השליליות.
<גיא גולדמן: זה גם מאפשר למכור בזול, זה גם מאפשר הרבה פעמים התחמקות ממסים.
<גיא גולדמן: אתה לא רואה את המדבקה, אתה לא רואה את המס ששולם ואת כל הדברים האלה, אתה לא רואה את הוראות הפיקוח.
ניסן סלומינסקי: מטילים כאן קנס גבוה של 15 אלף שקלים.
ניסן סלומינסקי: זה חד פעמי או מישהו קבוע?
ניסן סלומינסקי: תפסתם מישהו שיש בו חבילה בה יש סיגריה אחת במקום עשרים סיגריות.
ניסן סלומינסקי: אתה קונס אותו ב-15 אלף שקלים?
<גיא גולדמן: ההוראות האלה הן קודם כל, אני מדגיש, קלות מאוד ליישום.
<גיא גולדמן: זה מאוד מאוד פשוט.
<גיא גולדמן: זה לא משהו שקשה לציית לו.
<גיא גולדמן: סיגריות בחבילה של עשרים, קל לציית.
<גיא גולדמן: אני מניח שיהיו לנו נהלים לבוא בפעמים הראשונות ולהזהיר ובכל מקרה לנהוג לגופו אבל יש לנו בעיה קשה של ציות להוראות האלה.
<גיא גולדמן: ההברחות הן בהיקף רב והתמריץ, כמו שאמרתי, בגלל שיעור המס הגבוה, הוא אדיר.
<גיא גולדמן: לכן אנחנו צריכים קנס גבוה שיגרום לאנשים לציית.
<גיא גולדמן: קנס של מאה, מאתיים, אלף, אלפיים שקלים לא מספיק כאן.
ניסן סלומינסקי: לגבי הטבק אני מבין אבל אני מנסה להבין לגבי הסיגריות.
ניסן סלומינסקי: אם אלה פחות סיגריות בקופסה, זה נראה משונה.
<גיא גולדמן: אני אסביר לך.
<גיא גולדמן: המוצרים האלה של טבק ואלכוהול, אלה מוצרים שבכל העולם קיים עליהם פיקוח שנקרא בלו.
<גיא גולדמן: כמו על דלק.
<גיא גולדמן: מהרגע שזה יוצא מהמפעל עד למכירה לצרכן, זה צריך להיות בחבילות סגורות.
מיקי לוי: עזבו, עכשיו אני נגדכם.
מיקי לוי: מי שמוכר סיגריות ביחידים, מה, מזה אנחנו נפסיק את המעשנים?
מיקי לוי: עליו אני רוצה להטיל?
מיקי לוי: לקח ארבע קופסאות, פיזר אותן אצלו ומוכר אחת, אחת, אחת.
<חיים גבע: אם אפשר להתערב.
<חיים גבע: אני ממשרד הבריאות.
מיקי לוי: על הטבק אני מסכים.
מיקי לוי: הוא מבריח את הטבק בשקית ובא ומרוויח עליו שמונים אחוזים, דפוק לו את הנשמה.
ניסן סלומינסקי: גם אני מסכים לגבי הטבק כי אני חושב שבטבק, מעבר לטבק עצמו, יש גם יכולות לערבב דברים שבוודאי אנחנו לא רוצים שיהיו.
ניסן סלומינסקי: אני מנסה להבין כל הזמן לגבי הסיגריה.
ניסן סלומינסקי: 15 אלף שקלים, אלה לא מאה שקלים או 700 שקלים.
ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מטילים את הקנס?
ניסן סלומינסקי: את זה אני מנסה להבין.
<חיים גבע: אני אסביר באופן ספציפי לגבי הסיגריה.
<חיים גבע: הרעיון של חפיסה.
<חיים גבע: קודם כל, זאת מחויבות בינלאומית שלנו למכור בחפיסות של עשרים סיגריות ולא בחפיסות קטנות יותר.
<חיים גבע: זאת מחויבות בינלאומית.
מיקי לוי: יש חפיסות עם עשר סיגריות.
<חיים גבע: לא.
<חיים גבע: אסור.
<חיים גבע: עשרים סיגריות.
<חיים גבע: רק עשרים.
מיקי לוי: אבל יש חפיסות עם עשר סיגריות.
<חיים גבע: אני מדבר ספציפית על סיגריות – רק עשרים בחפיסה.
זאב בנימין בגין: למה עשרים?
<חיים גבע: זאת הכמות הבינלאומית ויש לזה משמעות של המחיר.
<חיים גבע: זה המספר המקובל בכל העולם.
ניסן סלומינסקי: כמו בשקי מלט.
ניסן סלומינסקי: יש גודל מסוים.
<חיים גבע: זאת הוראה משנות ה-80 שעודכנה ב-2006.
מיקי לוי: סיבכתם אותי עם ה-25 קילוגרם.
מיקי לוי: מאשימים אותי שהכרעתי לטובת.
<חיים גבע: אני רוצה להסביר לגבי הסיגריות.
<חיים גבע: סיגריות הן מוצר שכמובן גם בשימוש בקרב צעירים וכשאתה מוכר את זה היום בחפיסות של עשרים, יש לזה את המחיר שלו שהוא מרתיע ומעודד הימנעות מעישון ומונע התחלת עישון.
<חיים גבע: כשאתה מוכר את זה בחפיסות קטנות, זה הרבה יותר נגיש ולא רק לצעירים אלא בכלל לכולם ואז אתה בעצם מאבד את כל האפקט של המחיר שהוא המחיר המשמעותי, שזאת חפיסה של עשרים סיגריות.
<חיים גבע: בנוסף, החפיסות הרגילות הן נושאות אזהרות של בריאות שמספקות איזשהו מידע בסיסי לצרכן על המוצר, מאפשרות פיקוח גם במכס כאשר הן מגיעות ובודקים אותן.
<חיים גבע: היום יש יצרן אחד, בעיקר יצרן אחד, וקוראים לזה פילבוקס.
<חיים גבע: הוא מייצר את החפיסות הקטנות האלה.
<חיים גבע: אתה יכול למתג את החפיסות האלה.
<חיים גבע: יש עליהן ציורים של פירות ופרחים, בית העסק שלך, הכתובת איך להגיע אליך וכל מיני מבצעי מכירות.
<חיים גבע: זאת הופכת להיות פשוט קופסה שיווקית פרסומית.
<חיים גבע: במקרה אולי הם שמים אזהרה, כן או לא, מה שמתחשק להם, אבל לא בהתאם לחוק והם מוכרים את החפיסות האלה בניגוד להוראות חקיקה לא רק של רשות המסים אלא גם של משרד הבריאות וגם בניגוד להוראות צו הגנת הצרכן והחפיסות האלה נמכרות בזול לכל אחד שרוצה.
<חיים גבע: החפיסות האלה, אתה ממלא אותן או מחפיסה חוקית שהשגת או שאתה מבריח סיגריות בודדות במארז, מזויפות, אתה ממלא אותן בתוך פילבוקס ואף אחד לא בודק כי לא יודע מי הסיגריות האלה ומהיכן הן הגיעו.
<חיים גבע: אתה בעצם מעודד הברחה ואתה מאפשר סחר יעיל יותר בסיגריות מזויפות.
<חיים גבע: אתה מאבד את האפקט של הסימון שקיים בחוק ואתה מעודד את הפחתת המחיר שהוא אמצעי מאוד חשוב במלחמה בעישון.
<חיים גבע: בקיצור, זה רק נזק.
<קריאה: הפיצוציות קונות קופסאות ללא סיגריות ואפשר להכניס בתוכן שלוש סיגריות והן בעצמן ממלאות אותן.
<קריאה: הן פותחות חפיסות.
<קריאה: אני מסכים עם משרד הבריאות כי או שהסיגריות האלה עברו ושולם עליהן מס, אלה הסיגריות שאנחנו מכירים, אבל יכול להיות שמערבבים שם סיגריות שהן ממולאות בארץ ועל זה אין פיקוח.
<קריאה: בגלל שהמס הוא עתיר, יש הברחה של טבק ויש ייצור מקומי של סיגריות שאנחנו לא יכולים למצוא אותו.
<קריאה: יכול להיות שהחפיסות הקטנות האלה ממולאות בסיגריות ובטבק שאנחנו לא יודעים מהו.
ניסן סלומינסקי: נניח מישהו לקח חבילה של עשרים סיגריות ופירק אותה ובנה ממנה ארבע קופסאות ומוכר.
ניסן סלומינסקי: הוא מקבל קנס של 15 אלף שקלים על כל קופסה?
ניסן סלומינסקי: זה מה שאתה אומר?
מיקי לוי: אני לא שמתי אותן בקופסאות אלא שמתי אותן שלוש, שלוש, שלוש, שלוש על המדף.
<גידי בר זכאי: אתה יודע עם אלה סיגריות חוקיות?
<גידי בר זכאי: אתה אפילו לא יודע.
<גידי בר זכאי: אתה מעודד סחר לא חוקי.
ניסן סלומינסקי: אתה פותח קופסה ומכבד מישהו בסיגריה.
ניסן סלומינסקי: הוא יחטוף קנס בסך 15 אלף שקלים?
<גיא גולדמן: מוצר שהוא עתיר מס ברמה כזאת, מקובל בכל העולם שהוא יוצא מהמפעל או מהיבוא סגור בקופסה שלא פותחים אותה עד למכירה.
ניסן סלומינסקי: אתם מסוגלים לקבל עכשיו החלטה על סכום קנס שונה לגמרי?
<גידי בר זכאי: מרגע שהחליטו במדינת ישראל שהמס הוא המכשיר הנכון להילחם בבעיות של עישון, צריך לעשות את זה כמו שצריך.
<גידי בר זכאי: לכן זה יכול להיות כאן.
<גידי בר זכאי: השאלה אם 15 אלף שקלים או פחות, זה גדול עלי.
ניסן סלומינסקי: על זה אני מדבר.
<גידי בר זכאי: צריך להשתמש.
<גידי בר זכאי: ברגע שהחליטו שהמס הוא מכשיר נכון, זה צריך להיות אפקטיבי.
<קריאה: החשיבות כאן היא בהרתעה ובהיקף התופעה.
ניסן סלומינסקי: שאלתי אם יש לכם אפשרות לקבל עכשיו החלטה על הורדה.
ניסן סלומינסקי: להערכתי ה-15 אלף שקלים לא יעבור.
<חיים גבע: אולי אפשר לפצל.
<חיים גבע: רק לגבי סיגריות.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר רק על סיגריות.
<חיים גבע: תפצל בין סיגריות לטבק.
ניסן סלומינסקי: אפשר לפצל?
<גיא גולדמן: אפשר.
ניסן סלומינסקי: על טבק אני מסכים כי לגבי הטבק יש עוד דברים נוספים.
ניסן סלומינסקי: לגבי הסיגריות, תנו סכום.
<זאב פורת: 5,000 שקלים.
<קובי בוזו: היום על 5,000 שקלים יש קנס לבית קפה שרק שם מאפרה מחוץ לבית הקפה.
<קובי בוזו: ברגע שהוא שם מאפרה והוא נותן את האפשרות לסועדים ולמי שבא לשתות קפה, מקבל 5,000 שקלים קנס.
<חיים גבע: אם משרד הבריאות היה אוכף את העבירה הזאת, ואנחנו לא אוכפים אותה, היום על העבירה הזאת של חפיסת סיגריות שלא נושאת אזהרה כמו שצריך, הקנס הוא 61(א)(4) שזה 225 אלף שקלים.
מיקי לוי: אלה חיילים.
מיקי לוי: מישהו נותן את זה לחיילים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנבין.
ניסן סלומינסקי: אם תהיינה חפיסות בלי האזהרות שצריך, אתה אומר שבין כה וכה יש קנסות מדין אחר.
<גיא גולדמן: אלה לא קנסות אלא הליך פלילי שלא נאכף.
מיקי לוי: כמה אתם אוכפים?
ניסן סלומינסקי: מיקי, באמת.
ניסן סלומינסקי: יש לזה כיוון אחר, עבירה אחרת עם עונשים אחרים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים כאן על מצב שיש בו את ההתראה הזאת ולמרות הכול אני מציע קנס של 4,000 שקלים על הסיגריות ו-15 אלף שקלים קנס על הטבק וכך נגמור את זה.
<גיא גולדמן: 15 אלף על כל שאר הדברים.
<גיא גולדמן: טבק מגולגל, טומבק.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל לגבי הסיגריות נישאר עם 4,000 שקלים.
ניסן סלומינסקי: שוב, אם אין שם את האזהרות, הם יחטפו מדין אחר ולא מהדין הזה.
<לחיים גבע: צערי הוא לא נאכף כי הוא הליך פלילי.
ניסן סלומינסקי: זאת הבעיה שלכם.
ניסן סלומינסקי: זאת הבעיה שלכם שהוא לא נאכף כרגע.
<אפרת חקאק: לא הבנתי את ההבחנה.
<אפרת חקאק: הטבק כולל גם מי שמגלגל ליחידים?
<גיא גולדמן: מחריגים רק סיגריות.
מיקי לוי: אבל עם הטבק בתוך החבילות, אין בעיה.
<גיא גולדמן: 5,000 שקלים לא נשמע לך יותר הגיוני?
ניסן סלומינסקי: אמרנו 4,000 שקלים.
מיקי לוי: חבל לכם.
מיקי לוי: גם כך זה בשביל חיילים בלבד.
מיקי לוי: תפסיקו לבלבל את המוח.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שהחיילים יהיו בריאים ולא יעשנו.
מיקי לוי: מה לעשות, הם רוצים לעשן ואני אמנע אותם?
ניסן סלומינסקי: אני גם רוצה שאלכוהול לא ישתו ואתם עוד פעם הורדתם את המסים.
מיקי לוי: בוא ניתן לחיילים גמילה בחינם.
<חיים גבע: כבר יש להם.
<אפרת חקאק: כתוב כאן לקבוע שעל פי שלושה ממס הקנייה המוטל על טבק, הגבוה מביניהם.
<אפרת חקאק: השאלה אם אתם רוצים להשאיר את זה.
ניסן סלומינסקי: על טבק תשאירי את כל מה שיש.
<גיא גולדמן: אם לגבי סיגריות, אם יש כאן הפרה של פי שלוש, זאת הפרה משמעותית – צריך להשאיר אותה.
מיקי לוי: חבר'ה, שלוש דקות להצבעה.
מיקי לוי: אל תדחו את זה.
<אפרת חקאק: פי שלושה ממס הקנייה המוטל על הטבק שנעברה לגביו העבירה.
<גיא גולדמן: את זה צריך להשאיר.
ניסן סלומינסקי: תשאירי את זה כי אני לא מבין את זה.
<אפרת חקאק: הוראת השעה.
<גיא גולדמן: הוראת השעה היא הדוח המפורט.
<גיא גולדמן: כבר דיברנו עליה.
ניסן סלומינסקי: דיברנו עליה.
<אפרת חקאק: יש לנו לעשות שתי הצבעות.
<אפרת חקאק: הצבעה אחת היא על תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי - חיקוקי מסים) (תיקון), התשע"ה-2015, שזה מה שמונח בפניכם, חוץ משני תיקונים – בפסקה 117(א), פסקאות (1) ו-(2) אנחנו מורידים את הסכום ל-980 שקלים ובסיגריות ננסח את מה שהוועדה החליטה עכשיו.
<אפרת חקאק: התחילה, רק תשימו לב, של התקנות תהיה ב-1 בינואר 2016 אלא אם כן אתם לא מפרסמים ברשומות את התקנות עד אז.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי - חיקוקי מסים) (תיקון), התשע"ה-2015?
<אפרת חקאק: יש לנו עוד הצבעה על צו העבירות המינהליות (שינוי התוספת הראשונה לחוק) (מס'), התשע"ה-2015.
<אפרת חקאק: זה בעצם מוסיף את החוקים עליהם אנחנו דיברנו עכשיו לרשימה בחוק העבירות המינהליות.
ניסן סלומינסקי: כאן אין שינוי?
<אפרת חקאק: אין שינוי.
ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו העבירות המינהליות (שינוי התוספת הראשונה לחוק) (מס'), התשע"ה-2015?
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה.
ניסן סלומינסקי: הנושא: - הצעת חוק ההוצאה לפועל (היוועדות חזותית) (הוראת שעה), התשע"ד-2014.
ניסן סלומינסקי: עכשיו זה מתגלגל לפתחנו.
<ענת הר-אבן: אני היועצת המשפטית של רשות האכיפה והגבייה.
<ענת הר-אבן: הקדמה כללית - הליכי היוועדות חזותית היו כבר בדין הפלילי.
<ענת הר-אבן: הליך היוועדות חזותית נהג בסדר הדין הפלילי מספר שנים, זה נקבע גם בסדר הדין הפלילי כהוראת שעה שהתארכה מפעם לפעם.
<ענת הר-אבן: כרגע ההליך הזה הופסק מסיבות שקשורות בדין הפלילי.
<שירן ברזילי גלוטר: אבל שוקלים עכשיו, כהערת ביניים, לחדש את ההליך הזה גם בהליכים הפליליים.
ניסן סלומינסקי: זה נפסק מסיבה סבירה, או שסתם "שלפ" כזה, פשוט עבר הזמן, אף אחד לא חידש אז זה נפסק.
<שירן ברזילי גלוטר: בגדול, הבעיה הייתה שהיה מיצוי נמוך של ההיוועדות החזותית.
<שירן ברזילי גלוטר: יש דוח מאוד מפורט שיצא, אפשר לראות כל מיני סיבות, בין היתר גם תיאום בין רשויות שאמונות על זה, וגם אחת הבעיות שהיו מבחינת התנאים, אחד התנאים היה שהעצור יסכים אחרי שהוא נועץ בעורך דינו לקיום הדיון בהיוועדות חזותית, ושם כנראה הייתה איזושהי בעיה משום שהומלץ להם לא להגיע.
ניסן סלומינסקי: עורכי הדין המליצו להם לא לקבל את זה?
<שירן ברזילי גלוטר: אני לא יודעת להגיד לך, אבל זה מה שעלה מהמחקר, ואנשים נוספים ששאלנו מהתחום.
ניסן סלומינסקי: עורך דין זה יכול להיות גם הסניגוריה הציבורית אם אין לו עורך דין רגיל?
<ענת הר-אבן: הסנגוריה הציבורית התנגדה לתהליך הזה, התהליך שונה.
<ענת הר-אבן: ההליך של ההיוועדות החזותית היה במתקני השב"ס - המשטרה כלאה את החשוד, והביאה אותו למתקני השב"ס, רצתה למנוע את הטלטול של החשוד ממתקני השב"ס אל בית המשפט.
<ענת הר-אבן: ההליך התנהל בין השב"ס לבית המשפט.
<ענת הר-אבן: ההליך על-פי החוק הזה הוא בין לשכת הוצאה לפועל אחת, לבין לשכת הוצאה לפועל אחרת.
<ענת הר-אבן: זאת אומרת, החייב כשהוא יגיע באחד ההליכים שתאשרו היום, הוא יהיה בתוך אולם לכל דבר ועניין של רשם הוצאה לפועל, שם יותקן המסך.
אוסאמה סעדי: איזה הליכים, זה חקירת יכולת?
ניסן סלומינסקי: מיד נגיע.
ניסן סלומינסקי: לפני כן, אני רוצה לדבר על החלק הטכני.
ניסן סלומינסקי: זה דורש מתקנים מיוחדים, עלויות כספיות להשקיע – זאת אומרת, בקושי השופט, אם זה שופט, או הרשם בקושי רואה אותו.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, צריך שזה יהיה מכובד, מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: כמו אותן חברות רב-לאומיות שמדברות על מיליארדים, וכל אחת במדינה אחרת, אז יש להם התוועדות.
ניסן סלומינסקי: אבל שם רואים סופר, מה שנקרא, אפילו יותר טוב מאשר פנים אל פנים.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם זה דורש השקעות, ואם עשו את ההשקעות האלה, או שבגלל שלא היה כסף להשקיע, אז ממילא זה דעך.
<ענת הר-אבן: אנחנו רכשנו כבר את הציוד של ההיוועדות החזותית, כשחשבנו על הרעיון שנקדם את החוק הזה כבר בשנת 2011, והציוד הוא נרכש.
אוסאמה סעדי: זה כבר ישן.
<ענת הר-אבן: הוא לא ישן, הוא בסדר גמור.
<ענת הר-אבן: הוא לא ארוז, מדי פעם בודקים אותו אם הוא בסדר.
<ענת הר-אבן: הוא נבדק לאחרונה.
<ענת הר-אבן: שלחתי לאלעזר תמונות של איך זה נראה, ואיך מתקבלת התמונה.
<ענת הר-אבן: שירן, כשהיא בדקה בהליך ההתייעצות איתנו, והיא הייתה פיילוט חי שקיים כביכול הליך של היוועדות חזותית באמצעות המסכים.
<ענת הר-אבן: העברנו את המסכים אלינו למטה, והיא הגיעה, והיא שוחחה והתרשמה שהדברים הם בהירים – שרואים, הרשם רואה, החייב רואה - יש לי גם אישור.
אוסאמה סעדי: אדוני, יש לי הצעה.
אוסאמה סעדי: אנחנו בשבוע הבא ביקורת המדינה, הולכים לבית מעצר הדרים, אני מציע שנלך.
<דורית ואג: הוועדה הייתה שם.
ניסן סלומינסקי: לי כיושב ראש הוועדה, אני רשאי להגיע לשם בכל עת שאני רוצה, בהפתעה גם כן.
ניסן סלומינסקי: אני יכול לפתוח את זה לוועדה מתי שאנחנו רוצים.
אוסאמה סעדי: אין כמו מראה עיניים.
ניסן סלומינסקי: חושב שלא אותו מספר שייכנס ייצא?...
אוסאמה סעדי: אני הייתי 20 שנה עורך דין, אבל לא יצא לי - - -
<ענת הר-אבן: יש לי אישור מאותו גורם שהיה אחראי בזמנו בשב"ס, והיום יועץ חיצוני, שהציוד הוא אותו ציוד שאושר אחד לאחד במתקני השב"ס.
ניסן סלומינסקי: נניח, לכם יש משרדים בכל מקום, רק אין רשם שמגיע?
ניסן סלומינסקי: לדוגמה באילת, יש לכם משרד אבל אין לכם רשם שם קבוע, אלא אחת לכמה זמן, או שגם אין לכם משרד שם?
אוסאמה סעדי: כמה לשכות זה יהיה?
<ענת הר-אבן: יש לנו 25 לשכות שפזורות ברחבי הארץ.
<ענת הר-אבן: בתיקון 33, בעצם הופרדו רשמי ההוצאה לפועל ממערכת השפיטה, והפכו להיות חלק אורגני מרשות האכיפה והגבייה, והם לא חלק יותר מהרשות השופטת.
<ענת הר-אבן: בעקבות המהלך הזה, ובזכות משאבים, ישנן לשכות שאין שם רשם כל יום.
<ענת הר-אבן: לשכת אילת, היא לשכה, למשל, שיש בה רשם למשך יומיים בשבועיים, זאת אומרת, נוסע ביום שלישי לשכת אילת, שומע את הדיונים ביום שלישי, נשאר לישון.
ניסן סלומינסקי: יש לכם לשכה שהיא ריקה?
<ענת הר-אבן: יש שם לשכה לכל דבר ועניין.
<ענת הר-אבן: לשכת הוצאה לפועל היא קיימת, יש מנהלת לשכה.
<ענת הר-אבן: הרשם נמצא פעמיים, שני ימים בשבועיים - שלישי ורביעי אחת לשבועיים.
<ענת הר-אבן: ישנן לשכות אחרות שגם אין רשם כל יום, אבל הפיזור הגיאוגרפי הוא כזה שמרחק הנסיעה מלשכה ללשכה הוא 20 דקות, לכן בשלב הראשוני זה לא רלבנטי.
<ענת הר-אבן: הרשם שכרגע נוסע לאילת, הוא רשם מלשכת אשדוד, ולכן, אלה יהיו שתי הלשכות שאנחנו בעצם נפעיל את ההיוועדות חזותית – באותם ימים שהוא איננו באשדוד, ואין רשם אחר שנמצא באותו יום ומגיעים חייבים, תיכף נסביר באיזה מקרים זה חל, יגיעו חייבים שיצריך את ההליך הזה, אז אפשר יהיה לקיים את זה לאילת ולהיפך.
אוסאמה סעדי: בכמה לשכות?
<ענת הר-אבן: כרגע בין אשדוד לאילת.
ניסן סלומינסקי: הם רוצים לעשות את זה כפיילוט.
<ענת הר-אבן: חשוב לי להגיד, זה ערוץ שירות נוסף.
<ענת הר-אבן: כפי שאנחנו נראה, ההליכים האלה מתייחסים לכמה סוגי הליכים.
<ענת הר-אבן: על פי חוק ההוצאה לפועל שחייב מקבל אזהרה, או כשהוא מקבל התראה - - -
ניסן סלומינסקי: תני תמונה כללית.
אוסאמה סעדי: היום נפתח תיק הוצל"פ נגד חייב בקריית שמונה, והחייב הוא מאילת, מה עושים אז?
<ענת הר-אבן: הוא יכול בכל לשכה.
<ענת הר-אבן: כשנפתח תיק הוצאה לפועל, נשלחת לחייב אזהרה.
<ענת הר-אבן: במסגרת האזהרה אומרים לו שהוא יכול להתייצב באיזה לשכה שהוא רוצה, כדי לקבוע לו צו חיוב בתשלומים.
<ענת הר-אבן: מרבית החייבים לא עושים את זה, ישנם חייבים שעושים את זה.
<ענת הר-אבן: זה דיון לא מתואם.
<ענת הר-אבן: החייב מגיע "אאוט אוף דה בלו" באיזה שעה שהוא רוצה, באיזה יום שהוא רוצה, ללשכת ההוצאה לפועל, ואומר, אני רוצה בהתאם לאזהרה כתוב שמגיע לי לקיים חקירת יכולת, אני רוצה.
<ענת הר-אבן: היום אנחנו בעצם בלשכת אילת לא יכולים לאפשר לו את זה.
<ענת הר-אבן: שולחים אותו, אומרים לו תחזור עוד פעם ביום שיש רשם, יש טרטור – אנחנו רואים בחייב גם לקוח, אז יש טרטור של הלקוח.
<ענת הר-אבן: שלא לדבר על זה, שאם הוא מגיע אחרי שחלפו מניין ימי אזהרה, יכול להיות שהוא צפוי, ומסבירים לו את זה לזה שיינקטו כנגדו הליכים.