GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: החלטת הוועדה שהוועדה תקיים דיון ותהיה חובת דיווח שלכם, החלטה שלנו לא בחוק.
<סיגל קוגוט: אז תאספו גם את הנתונים, פן תגידו שלא הזהרנו מראש שצריך לאסוף אותם.
<סיגל קוגוט: עכשיו אני אקרא את חוק הנוער, ואגיד מה אנחנו מתקנים בו: "בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל"א-1971, אחרי סעיף 24 יבוא: "החלטת בית 24א.
<סיגל קוגוט: על אף האמור בסעיף 24, רשאי בית משפט לנוער, לאחר שהרשיע את הקטין וגזר את המשפט על דינו כאמור בפסקה (1) לסעיף האמור, לצוות, נוסף על העונש שהטיל, על קבלת התחייבות אמצעים ודרכי מאת הורהו של הקטין או חיוב ההורה בתשלום קנס, הוצאות משפט או פיצוי, לפי טיפול לאחר פסקאות (3), (7) או (8) של סעיף 26, והכל אם מצא כי קיימות נסיבות המצדיקות לעשות הרשעה כן.
<סיגל קוגוט: " על מנת להבהיר את כל מה שאמרנו שאנחנו מתקנים, שזה לא פלילי ושזה ייגבה על ידי המרכז לגביית קנסות, אנחנו נעשה כך: נתקן את סעיף 27, נחלק בין הקטין שמורשע להורה שמחויב בקנס הכלכלי, כשהקטין מורשע יהיה כתוב רק הרישא של הסעיף.
<מיכל גולד: כשקטין מורשע זה לפי חוק העונשין.
<מיכל גולד: אנחנו הולכים לסעיף 26 רק כשקטין לא מורשע.
<סיגל קוגוט: נכון, סעיף 27(ב) על דרכי טיפול, קטין שלא מורשע, פסקאות (3), (7) או (8) לסעיף 26 יחולו למעט סעיף 71 לחוק העונשין.
<סיגל קוגוט: לגבי ההורים שמחויבים בסנקציה הכלכלית, שם אנחנו נכתוב שהסכום המרבי הוא 10,000 שקלים.
<סיגל קוגוט: אנחנו נוודא, יכול להיות שלא צריך לעשות את זה בחוק, כי זה ברור מאליו, אנחנו נתייעץ עם רשות האכיפה והגבייה, אבל הגבייה פה תהיה על ידי המרכז לגביית קנסות.
<מיכל גולד: אין פה איזה - - -
<סיגל קוגוט: הכול כתוב בחוק המרכז לגביית קנסות, לא?
<ענת הר-אבן: המועד לא.
<סיגל קוגוט: אז מה עושים?
<ענת הר-אבן: בדרך כלל החוק קובע את הקנס.
<סיגל קוגוט: אז אנחנו נכתוב שבית המשפט יקבע את המועד לתשלום.
<ענת הר-אבן: ברירת מחדל - - -
<סיגל קוגוט: נציין שבית משפט יקבע את המועד.
<סיגל קוגוט: תיקון סעיף 29, גם במסגרת ההבהרה שזה לא פלילי.
<סיגל קוגוט: ראשית, בסעיף (א) אנחנו כמובן מוסיפים את הסעיף החדש, סעיף 24(א): לא יתן בית משפט לנוער צו לפי כל הסעיפים שיש בו כדי לחייב את הורי הקטין, אלא לאחר שניתנה לו הזדמנות נאותה להשמיע את טענותיו.
<סיגל קוגוט: ובסעיף קטן (ב) אנחנו מבהירים שזה לעניין ערעור.
<מיכל גולד: אני לא בטוחה שצריכים הפניה ל-24(א), כי הצו ניתן לפי 26, 24(א) רק מאפשר לצוות לפי 26.
<סיגל קוגוט: נבדוק את זה, ואם לא צריך, לא נציין את זה.
<סיגל קוגוט: מבחינת הפרשנות, אנחנו לא כותבים שום דבר לגבי התחולה הפרוספקטיבית, כי בדומה לחוקים אחרים, התיקון הזה יחול פרוספקטיבית, הוא לא יחול על מעשים שכבר נעשו, מאחר שבכל זאת מדובר באיזושהי הכבדה כלכלית במסגרת הבאת הקטין לדרך הישר, עדיין הוא יחול רק פרוספקטיבית.
<סיגל קוגוט: מבחינת הסתייגויות, יש לי הסתייגות של חבר הכנסת סעדי, שעונש מינימום יחול רק על העבירות של 20 שנה.
אוסאמה סעדי: לא, אני אגיש לך הסתייגויות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים עכשיו.
אוסאמה סעדי: היום ההצבעות?
ניסן סלומינסקי: עכשיו.
<סיגל קוגוט: מלבד ההסתייגות הזאת, אתה דיברת גם על הוראת השעה?
ניסן סלומינסקי: זה לא חוק הטרור.
אוסאמה סעדי: אז אני אגיש לך את זה עם רשימת דוברים.
<סיגל קוגוט: ראשית, כתבתי שההסתייגות שלך רק על העבירה החמורה.
<סיגל קוגוט: אם זה נדחה, זה עולה למליאה.
אוסאמה סעדי: אלה הסתייגויות לעניין של חוק הנוער, אני חושב שפה התיקון הזה לא חוקתי, ואני מפנה לעמדה שהגישה עדאלה, יש נייר מפורט שם יש פירוט למה הם חושבים שזה בכלל לא חוקתי.
אוסאמה סעדי: מכיוון שגם היועצת המשפטית אמרה שזה תיקון שלא רק שהוא חל על העבירות האלה של עבירת ביטחון, אלא מדובר בשינוי כללי ובשינוי יסודי במערכת המשפט שלנו, אני הייתי מצפה מהוועדה הנכבדה כן לדון בזה לעומק ולא בלחץ ובסד של זמנים בתנאים שקיימים היום, ולשנות שינוי מהותי את דיני העונשין שלנו, וכן להטיל אחריות על ההורים גם בתשלום קנס, בהוצאות משפט ופיצוי, זה שינוי משמעותי, ולכן כמובן שאנחנו מסתייגים, מה גם שאין פה הוראת שעה, חבר הכנסת בני בגין.
אוסאמה סעדי: זאת לא הוראת שעה.
זאב בנימין בגין: אפשר להכניס בהוראת שעה?
אוסאמה סעדי: זאת גם לא הוראת שעה.
זאב בנימין בגין: אם זה חלק מהעניין, אם זה נובע ממכת העיר.
<סיגל קוגוט: לא, זה תיקון רוחבי לכל העבירות.
זאב בנימין בגין: לכן אני אומר, למה לשלוש שנים?
זאב בנימין בגין: אולי את זה כן אפשר, יש בזה איזה הרמוניה של ההגשה.
אוסאמה סעדי: גם בעניין חוק העונשין יש לי הסתייגויות וגם לביטוח הלאומי וגם לעניין השלוש שנים.
אוסאמה סעדי: גם לעניין החמישית, יש כמה הצעות שזה לא חמישית אלא 10%, 5%.
ניסן סלומינסקי: הפרוצדורה היא שאנחנו מצביעים קודם על ההסתייגויות, של איזה חוק?
זאב בנימין בגין: לא שמעתי תגובה לרעיון לכלול כהוראת שעה - -
אוסאמה סעדי: גם הוראת שעה בביטוח הלאומי.
זאב בנימין בגין: - - את התיקון מרחיק הלכת, בהנחה שהוא נובע מצורך השעה.
זאב בנימין בגין: אם העיתוי של דבר החקיקה הזה נובע מן המצב המיוחד, צריך לקשור אותו הגיונית למצב המיוחד.
<מיכל גולד: הוא לא נובע רק מהמצב המיוחד, הוא חלק מתיקון רחב יותר שיארך עוד זמן, על ההסתכלות על דרכי טיפול וענישה ומקומו של ההורה.
אוסאמה סעדי: אז תביאו אותו במסגרת הכוללת.
<מיכל גולד: אנחנו לא רואים מניעה שזה יהיה עכשיו, אין פה איזה משהו חריג.
<גיל שפירא: מה זאת אומרת, זה לא חריג?
<מיכל גולד: זה רק בגלל המצב.
<גיל שפירא: מיכל, זה לא חריג?
זאב בנימין בגין: אז העיתוי הזה הוא מקרי?
<סיגל קוגוט: יש כמה הסתייגויות של הרשימה המשותפת, מדובר בעיקר להוריד את עונש המינימום.
ניסן סלומינסקי: סיגל, תגידי את ההסתייגויות ונצביע עליהן.
<סיגל קוגוט: חוק העונשין, יש כמה הסתייגויות של הרשימה המשותפת, שאתה יכול להצביע על כולן, ואם זה יתקבל נצביע אחת, אחת.
<סיגל קוגוט: מדובר בעיקר בהורדת עונש המינימום.
ניסן סלומינסקי: לפי הפסיקה של הייעוץ המשפטי, אנחנו נצביע על הכול, ואם זה יתקבל, נתחיל לפרט אחד, אחד.
ניסן סלומינסקי: אם זה יידחה, כולן יידחו.
ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגויות של הרשימה המאוחדת?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 1 נגד – 5 ההסתייגויות של הרשימה המשותפת להצעת חוק העונשין (תיקון מס' 122 והוראת שעה), התשע"ו-2015 לא נתקבלו.
ניסן סלומינסקי: ההסתייגויות נדחו.
<סיגל קוגוט: יש גם הסתייגויות של הרשימה המשותפת לחוק הביטוח הלאומי.
אוסאמה סעדי: אני מבקש גם להדגיש שכן צריך להכניס את זה כהוראת שעה בגלל המצב.
ניסן סלומינסקי: בסדר, מי בעד לקבל את ההסתייגות?
זאב בנימין בגין: רגע, אבל לזה לא שמעתי תשובה.
זאב בנימין בגין: לא שמענו תשובה.
ניסן סלומינסקי: היא הסבירה את זה.
<שי סומך: אנחנו מתנגדים להוראת שעה בביטוח הלאומי.
<שי סומך: מדובר בהוראה שהיא נכונה, העיתוי הוא בגלל המצב, ההוראות האלה נבחנו ולכן אנחנו מציעים את ההצעה עכשיו, אבל היא כבר קיימת בחוק הביטוח הלאומי לגבי בגירים ואנחנו רק מרחיבים הוראה קיימת ולא רואים הצדקה להוראת שעה.
אוסאמה סעדי: אבל פה אתה מגביל את זה רק לעבירות האלה, לא כללי.
<שי סומך: נכון, בגלל האפקט ההרתעתי, אבל בבסיס זו הוראה - - -
ניסן סלומינסקי: אם זה קיים לגבי בגירים כללי, על הכול, פה הוא אומר שבגלל שיש מצב של מכת מדינה - - -
אוסאמה סעדי: לכן אמרתי שזאת הוראת שעה.
ניסן סלומינסקי: אתם רוצים אחר כך להחיל את זה על הכול?
<שי סומך: נשקול את זה, אבל בחקיקה המהירה הזאת החלטנו לטפל כרגע בעבירות הביטחון, לתת את הפתרון לעבירות הביטחון, אבל ההוראה נראית לנו הוראה נכונה, והיא לא מתאימה רק לתקופה של שלוש שנים.
<קריאה: ככה בכזה דיון עושים את זה?
<סיגל קוגוט: אני חושבת שהנמקה של פגיעה באמנה החברתית היא הנמקה די נצחית.
ניסן סלומינסקי: אם כך, מי בעד ההסתייגות של הרשימה המאוחדת בנושא הזה?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 1 נגד – 5 ההסתייגות של הרשימה המשותפת לנושא זה לא נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 122 והוראת שעה), התשע"ו-2015?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 5 נגד – 1 הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 122 והוראת שעה), התשע"ו-2015, נתקבלה, עם השינויים שנתקבלו.
ניסן סלומינסקי: הצעת החוק התקבלה, עם השינויים שנעשו.
<סיגל קוגוט: עכשיו חוק הנוער, יש הסתייגויות של הרשימה המשותפת, רובן חלופיות – למחוק חלק מהחיובים של ההורים.
ניסן סלומינסקי: זה אותו דבר, מי בעד הסתייגויות של הרשימה המשותפת?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 1 נגד – 5 ההסתייגויות של הרשימה המשותפת להצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 20) (דרכי טיפול לאחר הרשעה), התשע"ו-2015 לא נתקבלו.
<סיגל קוגוט: עכשיו חוק הנוער, עם כל התיקונים שהקראתי קודם.
ניסן סלומינסקי: מי בעד הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 20) (דרכי טיפול לאחר הרשעה), התשע"ו-2015, עם השינויים שנעשו פה?
ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 6 נגד – 1 הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 20) (דרכי טיפול לאחר הרשעה), התשע"ו-2015, עם השינויים ותיקונים, נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: הצעת החוק התקבלה.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולכם, נקווה שכמה שפחות נצטרך להשתמש בזה.
ניסן סלומינסקי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
ניסן סלומינסקי: אני שמח שסגן השר לשעבר נמצא אתנו.
מיקי לוי: הם עדיין בנשמה שלי ולכן אני בא.
ניסן סלומינסקי: אני מברך את כל חבריי.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שמחים להיפגש.
ניסן סלומינסקי: לא חשוב מה יהיו ההחלטות, אבל תמיד אנחנו שמחים להיפגש, לדבר ולהחליף דעות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מכבדים אותך מאוד.
ניסן סלומינסקי: אני יכול לומר לכם שהיום עת הוא באופוזיציה, בנושאים האלה הוא לא חושב כאופוזיציה אלא כמישהו לעניין, לטובתו של דבר.
ניסן סלומינסקי: אם הוא היה מתנגד למשהו, גם אם הוא היה בצד הזה, היה מתנגד לו, ואם הוא בעד, גם כשהוא בצד הזה הוא בעד.
מיקי לוי: אמרתי שאני כל הזמן מצביע עם הממשלה.
מיקי לוי: שמונים אחוזים אני מצביע עם הממשלה ולא רק בענייני מיסים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים את הדיון.
<גיא גולדמן: הקנסות שאנחנו מביאים היום, קנסות במסים עקיפים, במע"מ, חוק אזור סחר חופשי אילת, פקודת התמ"ק, מרבית הקנסות הובאו לוועדת החוקה כבר לפני ארבע שנים.
<גיא גולדמן: את רוב הקנסות במע"מ אנחנו מגישים כעת בפעם השלישית.
<גיא גולדמן: היו בחירות שטרפדו את זה.
<גיא גולדמן: הגשנו אותן לראשונה במאי 2011.
ניסן סלומינסקי: את זה לא מספר כי ברגע שאתה מספר את זה, כל אחד שואל את עצמו למה זה חזר בפעמיים הקודמות.
<גיא גולדמן: אני אומר, היו בחירות.
ניסן סלומינסקי: יש סיבות לכך ולכן למה אנחנו כן נאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: אל תספר את זה.
<גיא גולדמן: היו בחירות.
ניסן סלומינסקי: אם לא שואלים אותך, אל תספר את זה.
<גיא גולדמן: כל זה היה כדי להגיד שחלק מהקנסות הפכו להיות בהולים ואני מדבר בראש ובראשונה על הדיווח המפורט.
<גיא גולדמן: יש לנו חובת דיווח מפורט במע"מ משנת 2010.
ניסן סלומינסקי: צריך לממן את ההסכמים הקואליציוניים ולכן זה כל כך בהול?
מיקי לוי: הקנסות כל כך מצחיקים שעדיף לא לשלם.
מיקי לוי: תן לי קנס ואני לא אגיש את הדוח.
מיקי לוי: הבדיקה של הדוח והכספים שהוא אמור לשלם בעקבותיה, גבוהים פי עשרות ופי מאות אלפים מאשר הקנס המצחיק הזה.
מיקי לוי: אני מעדיף שתיתן לי עוד קנס ועוד קנס ועוד קנס, ולא אשלם, מה תעשה לי?
מיקי לוי: אני מעדיף לשלם את הקנס.
ניסן סלומינסקי: זה אמור לגבי כל תיק.
אוסאמה סעדי: הוא מדבר בכובע שלו כסגן שר האוצר.
מיקי לוי: אני מדבר בכובע של מדינת ישראל.
מיקי לוי: בכסף שהם מביאים, אנחנו מבקשים לעשות כבישים, חינוך וכולי.
ניסן סלומינסקי: תגיד כסף קואליציוני.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר לך שאתה באופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו יושבים כאן בחבורה סגורה וזה הרי לא יצא החוצה, אני רוצה להזכיר לך.
אוסאמה סעדי: הישיבה לא בשידור.
ניסן סלומינסקי: היא בשידור.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר לך שסך כל התיקים שהם בודקים, אנשים שמגישים דוחות, אולי שני אחוזים.
ניסן סלומינסקי: אדם צריך להיות טיפש, הוא יעשה חשבון שהסיכוי שהוא ייבדק הוא כמעט אפס.
ניסן סלומינסקי: נניח שיבדקו אותי וימצאו, אני כבר אסתדר.
ניסן סלומינסקי: לפורת יש נשמה גדולה.
ניסן סלומינסקי: לא הסתדרתי אתו, נגיע לשופט והשופט ייתן לי איזה קנס ולכן זה שווה לי.
מיקי לוי: זה עוד לפני הבדיקה.
מיקי לוי: הוא לא מגיש וזאת הבעיה.
<זאב פורת: אני רוצה להגיד משהו.
<זאב פורת: הקנס המינהלי, סכומו נקבע ב-1 ביולי 1987 לגבי מרבית האנשים.
<זאב פורת: המדד, נכון להיום, עלה ב-442 אחוזים.
<זאב פורת: כלומר, ההצעה הזאת אפילו לא ממדדת את הסכומים של 1987.
מיקי לוי: צריך להגדיל את זה מינימום ב-500 אחוזים.
<זאב פורת: הורדנו עשרות אחוזים מהסכומים שכוללים את המדד.
ניסן סלומינסקי: כאן מנשבת רוח צעירה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כל הזמן אומרים שהשתגעתם להקפיץ מ-300 ל-1,500 ונכון, 1,500 זה לא הרבה, אבל ההקפצה היא פי חמש.
מיקי לוי: בדיוק.
מיקי לוי: עלה ב-500 אחוזים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים שאתם השתגעתם.
ניסן סלומינסקי: גם הוא אומר לכם שהשתגעתם אבל מהכיוון ההפוך.
ניסן סלומינסקי: רק 1,500?
ניסן סלומינסקי: תשימו 3,000 או 4,000.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא נצליח להעביר את זה כי הוא ידרוש שתגדילו את הסכום הרבה יותר ואנחנו נדרוש פחות ולא נצליח להגיע לסיכום.
ניסן סלומינסקי: בסדר, בסוף אנחנו נסתדר.
<זאב פורת: זה הרי אמצעי ולא מטרה.
<זאב פורת: אנחנו לא באים להעשיר את הקופה הציבורית עם הקנסות האלה.
<זאב פורת: זה אמצעי כדי לאכוף הגשה במועד של הדוחות.
<זאב פורת: זאת המטרה שלנו.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על מכת מדינה - ואני עדיין חי באתמול, בשלשום ובחודשים האחרונים לגבי עבירות ביטחון עליהן אומרים מכת מדינה – ואני מסתכל כאן ורואה שבשנת 2014 הוטלו 16 קנסות.
אוסאמה סעדי: בעבירה השנייה בשנת 2014 הוטלו שישים קנסות.
אוסאמה סעדי: אומרים שצריך לבדוק את סעיף 117, אני לא יודע מה זה.
<זאב פורת: הגשת דוחות מע"מ.
אוסאמה סעדי: 38 אלף.
אוסאמה סעדי: יכול להיות שכאן צריך אבל בשאר הדברים הוטלו 215, הוטלו שלוש קנסות.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים על כל מדינת ישראל, אלה מספרים מזעריים.
מיקי לוי: הם לא בודקים.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק ותכף נגיע לזה.
ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד כמה שאלות כאלה אבל קודם כל ניתן להם לומר מה הם רוצים ואז נוכל לשאול את השאלות שלנו.
ניסן סלומינסקי: אז הם יאמרו לנו שיש צורך להוסיף עוד אלף עובדים ברשות המסים והוועדה אישרה.
מיקי לוי: הוספנו.
מיקי לוי: היה צריך להוסיף עוד 600.
ניסן סלומינסקי: אנחנו אישרנו ואני לא יודע כמה הם הוסיפו ואיך הם הוסיפו.
ניסן סלומינסקי: אמרנו אנשי מקצוע, כאלה שיקבלו שכר טוב ויוכלו להתמודד.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שעכשיו הם יבואו לבקש עוד.
ניסן סלומינסקי: אולי, מי יודע.
<גיא גולדמן: אולי נתחיל עם הדוח המפורט, עם הקנסות שאנחנו מציעים לדוח המפורט.
אוסאמה סעדי: רק תגיד לנו היכן זה.
<גיא גולדמן: יש הוראת שעה.
אוסאמה סעדי: סעיף 117?
<גיא גולדמן: הוראת שעה, הקנס האחרון שיש לכם בנוסח, אלפיים שקלים.
<אפרת חקאק: זה מופיע גם בעמוד 6.
<אפרת חקאק: סעיף 175(א) לחוק ההתייעלות הכלכלית.
<גיא גולדמן: יש שני קנסות שמוצעים לגבי שתי עבירות.
<גיא גולדמן: עבירה אחת היא אי הגשת דוח והקנס המוצע הוא אלפיים שקלים, ועבירה אחרת היא אי פירוט חשבונית כנדרש, חובת הפירוט היא על חשבוניות מעל 5,000 שקלים, וכאן יש מתווה הדרגתי.
<גיא גולדמן: לגבי פרט או פרטים שסכומם הכולל אינו עולה על 10,000 שקלים, מוצע קנס שדל 500 שקלים.
ניסן סלומינסקי: רגע, לפני כן.
ניסן סלומינסקי: החובה הזאת, אמרנו שזה מעין פיילוט והיא מוטלת רק על מי שהיקף העסקים שלו, שניים וחצי מיליון שקלים?
<זאב פורת: בחברות מעל מיליון וחצי.
<גיא גולדמן: ליחידים, שניים וחצי מיליון.
ניסן סלומינסקי: רק עליהם.
ניסן סלומינסקי: זה פיילוט אבל מצד שני יש התחייבות שלכם שאתם לא תבקשו לפחות בטווח הקרוב – של הממשלה הזאת או הממשלה הבאה - להגדיל את זה.
<זאב פורת: זה כולל היום 73, 74 אלף עסקים.
ניסן סלומינסקי: שהם חייבים.
<זאב פורת: שהם חייבי דיווח.
<גיא גולדמן: עוד סיבה לכך שהקנסות האלה מאוד חשובים.
<גיא גולדמן: אנחנו התחייבנו בוועדת הכספים להפוך את הדוח המפורט לדוח תקופתי החל מסוף שנת 2016.
<גיא גולדמן: תנאי לזה שזה יהפוך להיות דוח תקופתי, שאנשים יצייתו.
<גיא גולדמן: היום אנחנו בלי קנסות, בהיעדר אכיפה, לא יכולים להפוך דוח להיות דוח לתשלום בלי שיש ציות מושלם.
<גיא גולדמן: זה הופך להיות דוח לתשלום לכל דבר ועניין.
ניסן סלומינסקי: זה כבר קיים מ-2013?
<גיא גולדמן: מ-2010.
<אפרת חקאק: לא על כל הגורמים.
<גיא גולדמן: בהדרגה.
ניסן סלומינסקי: סביר שאם רוצים להוביל משהו, צריך תמיד להטיל גם, לצערנו, מעבר לנושא של החינוך, האידיאולוגיה וכולי, צריך גם להטיל עונש.
ניסן סלומינסקי: למה אף פעם לא היה עונש?
ניסן סלומינסקי: כאן יש לכם אהדה לכיוון יותר גבוה.
<גיא גולדמן: מבקר המדינה מסכים אתך והוא מצא ליקויים באכיפה שלנו את הדבר הזה ואמר שאנחנו צריכים לאשר קנסות מינהליים.
ניסן סלומינסקי: צריכה להיות איזו סיבה שאנשים לא דחו אתכם או לא העלו את זה לדיון או משהו.
<זאב פורת: עד ה-1 בינואר 2014, החובה קמה מתוקף חוק ההתייעלות הכלכלית כתוצאה – אני לא רוצה לכנות בהגדרות לא יפות – מכך שאנחנו התרשלנו ולא אכפנו או לא פעלנו לאכיפה בשלב הראשון.
מיקי לוי: לא הייתה להם יכולת.
<זאב פורת: כשאנחנו פנינו, ואנחנו הרי פנינו וכבוד השר נאמן חתם על התקנות, זה התמהמה בשולחן הזה.
ניסן סלומינסקי: אתם, כרשות שרוצה להראות שאתם לא עוסקים רק בדבר הזה אלא גם בדברים החינוכיים, אתם סמכתם על הציבור.
ניסן סלומינסקי: תגיד כך.
ניסן סלומינסקי: תגיד שבשנתיים הראשונות אמרתם בלי קנסות, אנחנו סומכים על הציבור.
ניסן סלומינסקי: ראיתם שזה לא הולך, אז פניתם וכולי.
<זאב פורת: אנחנו נמצאים בסיטואציה שהיום סדר גודל של כאר
<זאב פורת: בעה עד חמישה אחוזים מחייבי הדיווח לא מגישים את הדוחות.
ניסן סלומינסקי: בכלל.
<זאב פורת: בכלל.
ניסן סלומינסקי: כמה מגישים עם טעויות?
<זאב פורת: זה סיפור נפרד.
<זאב פורת: אין לי את המספרים.
<זאב פורת: באלה אנחנו מטפלים בצורה שוטפת.
ניסן סלומינסקי: אבל גם לגביהם אתם הרי רוצים להגדיל את הקנס.
<זאב פורת: לגבי אלה שאתה קורא להן טעויות או במזיד או בשוגג, יש לנו סדר גודל של כ-150 חריגות בדיווח המפורט.
<זאב פורת: המיעוט שבהן, לדעתי סדר גודל של אלפים בודדים, הם אכן כאלה שהקנסות המינהליים האלה יחולו עליהם.
<זאב פורת: מרביתן טכניות כאלה ואחרות.
ניסן סלומינסקי: ועל טכניות, אתם לא.
<זאב פורת: אנחנו הולכים רק על דיווח פחות או דיווח חורג.
ניסן סלומינסקי: להערכתך, מה ההיקף הכספי שלא מדווח?
<זאב פורת: במיליארדים.
ניסן סלומינסקי: ארבעת האחוזים האלה, אלה מיליארדים?
<זאב פורת: כן.
<זאב פורת: מסיבה אחת פשוטה.
ניסן סלומינסקי: ואלה רק ארבעה אחוזים.
מיקי לוי: קח את הכנסות המע"מ ותעשה ארבעה אחוזים.
מיקי לוי: תראה את התוצאה שתקבל.
<זאב פורת: דווקא יותר מזה, כי אלה הישויות שמפיצות את החשבוניות הפיקטיביות, שלא רוצות שאנחנו נעלה עליהן במהרה.
<זאב פורת: דווקא הישויות שמפיצות במיליארדים, הן אלה שלא מדווחות לנו.
ניסן סלומינסקי: עוד דבר אחד שאני רוצה להבין כדי שלא יפריע לי לאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: כאן מדובר בדרך כלל על הגדולים יותר ולא על האדם הקטן שצריך לדווח והוא לא תמיד יודע והוא מתבלבל וכולי.
<זאב פורת: מי שנכנס למסלול הדיווח, כמעט ואין סיטואציה של חודש כן וחודש לא.
<זאב פורת: מי שהחל בדיווח, מדווח.
<זאב פורת: הוא כבר נכנס למסלול.
ניסן סלומינסקי: בדרך כל עושה את זה האיש עצמו או שיש לו רואה חשבון או מישהו?
<זאב פורת: רשאי גם יועץ המס.
ניסן סלומינסקי: איך זה בדרך כלל?
מיקי לוי: אם הוא זעיר והוא טיפ טיפה ריאלי, הוא עושה את זה בעצמו כי זה לא מסובך.
מיקי לוי: אם לא, הוא לוקח יועץ מס או רואה חשבון.
מיקי לוי: לאשתי, אין לי סבלנות בשבילה והיא מכניסה בערך חמישים אלף שקלים בשנה מהייעוץ שהיא עושה, נותנת את זה למישהו כי לי אין סבלנות לחפש לה את כל העניינים.
ניסן סלומינסקי: זה בפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: אם היא תקרא את הפרוטוקול בו כתוב שאין לך סבלנות בשבילה, זה לא נעים.
מיקי לוי: אני אמרתי לה.
<קריאה: אין לו סבלנות לחשבונות שלה.
ניסן סלומינסקי: כאן, אם היא תקרא את הדברים, זה לא יהיה נעים.
<זאב פורת: מה הייתה השאלה?
ניסן סלומינסקי: בדרך כלל האלה, אלה לא האנשים, נקרא להם, הקטנים במירכאות, כלומר, העוסקים הקטנים וגם אם כן, אתה אומר שהדיווח הוא פשוט מאוד.
ניסן סלומינסקי: זה לא מאלץ מישהו ללכת לרואה חשבון ולשלם לו חצי מה שהוא מרוויח.
<זאב פורת: ראשית, יכול להיות שרואה חשבון או יועץ מס אכן עושה לו את זה.
<זאב פורת: לבוא ולומר שהוא חייב לעשות לבד, לא.
<זאב פורת: כל שלב שאנחנו מכניסים, אנחנו מאפשרים טכנית פיגורים כאלה ואחרים, התאמות כאלה ואחרות, עד שהם נכנסים למסלול.
<זאב פורת: הארכות היו של חצי שנה, לעתים תקופה ארוכה יותר, עד שהישות התאימה את המחשוב לדיווח.
<זאב פורת: פעם אחת דיווחת, אתה בתוך המסלול ואין בעיה.
מיקי לוי: ואם יש טעויות טכניות - אני אומר לך מניסיון, והסתובבתי בכל המשרדים, יושבים עם הנישום, מעבירים את זה הלאה, הוא לא חוטף קנסות אלא באים לקראתו, בפרט כאשר מדובר בעסקים הקטנים והבינוניים.
מיקי לוי: אנחנו מדברים על הגדולים, על אלה שקונים חשבוניות מזויפות כדי לדפוק את המדינה.
מיקי לוי: יש היקפים של עשרה מיליארד שקלים חשבוניות מזויפות.
מיקי לוי: תראו לאן אנחנו הולכים.
מיקי לוי: לפני שהוא אומר ג'ק, מיליארד ו-800 הוא כבר לקח לכיס.
ניסן סלומינסקי: עדיין אלה חמישה אחוזים מההון השחור שמסתובב.
<זאב פורת: יש הון שחור שלא מדווח.
ניסן סלומינסקי: בהערכה שלכם או של המשטרה, זה 180 מיליארד.
<זאב פורת: לא שלנו אלא של הבנק העולמי.
מיקי לוי: של הבנק העולמי.
מיקי לוי: היום המספר יורד.
<זאב פורת: 22 אחוזים.
<זאב פורת: כל מספר זוכה.
מיקי לוי: כל מספר זוכה ואי אפשר לדעת.
מיקי לוי: אני מעריך ב-140 פלוס-מינוס אבל זה המון כסף.
ניסן סלומינסקי: 140 מיליארד.
ניסן סלומינסקי: קטן עלינו.
אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על כל מכלול הקנסות?
ניסן סלומינסקי: הוא רוצה להציג.
ניסן סלומינסקי: זאת הייתה שיחה מקדימה, רק כדי לראות את האווירה הכוללת.
אורי מקלב: בשיחה מקדימה, אני רוצה להגיד לך כחבר ותיק בוועדת החוקה, שהכפלה והגדלה כזאת של הקנסות לא הייתה מגיעה לשולחן אלא זה היה נעצר בשולחן היושב ראש שהיה אומר, חברים, מה זה?
אורי מקלב: מ-300 שקלים אתם רוצים לעלות ל-1,500 שקלים.
ניסן סלומינסקי: לא היית כאן עת דיברנו על זה.
מיקי לוי: כעסתי עליהם.
מיקי לוי: זה לא זז מ-1986.
<זאב פורת: 440 אחוזים עלייה במדד.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר לכם שהכללים שלנו כאן
ניסן סלומינסקי: הם שאחד מדבר והאחרים, גם אם הם מתפוצצים, הם רושמים ואחר כך תהיה להם זכות להתייחס.
אוסאמה סעדי: על מי זה לא חל?
ניסן סלומינסקי: על היושב ראש.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, עברו הימים ואנחנו בתקופה אחרת.
אורי מקלב: עד לפני כמה חודשים מיקי היה סגן שר האוצר והממונה על רשות המסים והיה שולח את האנשים שלו לכאן, והם היו עומדים מול יושב ראש הוועדה ואוי ואבוי אם הם היו זזים.
אורי מקלב: הוא לא היה נותן להם ואחרי כן היו מסבירים.
אורי מקלב: המדיניות שלך באכיפה, אני חושב שהיא חלק מהנושא החברתי וגם השינוי הנוקשה הזה בו הלכתם ולא משנה עם מי.
אורי מקלב: במציאות זה נראה מאוד מאוד ורוד ומאוד מאוד נחמד, אבל כשזה מגיע לשטח, הדיבורים הם אחרים ואתה מדבר לקיר וללמפה.
אורי מקלב: אתה מקבל קנסות ואין לך עם מי לדבר.
אורי מקלב: אנחנו מכירים את התגובות ואחר כך אנחנו אלה שמקבלים את התלונות שמגיעות ללשכות שלנו.
אורי מקלב: אנשים באים ומספרים וכותבים באיזו צורה דרקונית טיפלו בהם, איך כמה שהוא הסביר וכמה שהוא אמר לגבי זה שהוא לא הגיע בזמן, הוא זומן לחקירה וכשהוא היה צריך להסביר שהוא יושב שבעה, אין עם מי לדבר.
אורי מקלב: ממה נפשך.
אורי מקלב: אם מדובר בכאלה שהם הקטנים, אבל לא מדובר עליהם ולכן גם קנס של 300 שקלים או 500 שקלים כשמישהו לא רוצה להגיש דוחות ומתרשל, זה מאוד מרתיע אותם.
אורי מקלב: עצם הקנס מרתיע.
אורי מקלב: לא צריך הרבה, במיוחד לאנשים קטנים וישרי דרך.
אורי מקלב: לשוק השחור ואלה שלא מדווחים, האמן לי, גם סכום גבוה יותר, לא זה מה שירתיע אותם.
אורי מקלב: אני חושב שבעניין הזה צריך להיות מידתי.
אורי מקלב: אנחנו צריכים איזה גורם מזרז כך שאדם לא ילך לתרבות של סחבת או איש המקצוע שלו סוחב לפעמים ועוד דברים כאלה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להחליט שיש איזה גורם הרתעה שאתה יכול לקנוס אותו אבל זה צריך להיות במידתיות וכאן אין מידתיות, ודאי לא בסכומים שמוצעים כאן.
אורי מקלב: אני לא מסכים לזה ואני יודע שאני חולק עליך.
אורי מקלב: אנחנו חלוקים בדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו גם חלוקים לגבי השאלה אם יש ילדים שהולכים לישון רעבים או לא, ואתה אומר לו ואני אומר כן.
מיקי לוי: אני רוצה להשיב.
אורי מקלב: אם הדואר שמשמש אנשים, יש סחבת בו והסחבת מזיקה ומהווה גורם להרבה עגמת נפש ולהרבה נזקים לאוכלוסייה מאוד גדולה וחברי וידידי מהרבה שנים מיקי לוי שואל מי היום משתמש בדואר.
אורי מקלב: אם אני חושב ש-1,500 מטרים רחוקים מדי, ואני מדבר על אוכלוסייה שאין לה רכב, יש מי שחושב שלא.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא תענו עכשיו כדי שלא נישאר ברמת העיקרון.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שתציג את הדברים ותוך כדי דיבור, אנשים גם יוכלו להביע את תפיסת עולמם שכבר הובעה אבל יוכלו לחזור עליה אבל במידתיות בזמן שנקציב להם.
<גיא גולדמן: התחלתי דווקא עם הקנסות החדשים על הדוח המפורט ולא על עדכון קנסות שוטפים.
<גיא גולדמן: דיברתי על המתווה של הדוח המפורט ועל החיוניות בקנסות האלה.
<גיא גולדמן: עכשיו אם אתם רוצים, ברשותכם, לעבור הלאה.
<גיא גולדמן: החובה הייתה קיימת אבל לא היה קיים קנס.
<יפעת רווה: לא היה קנס מינהלי.
ניסן סלומינסקי: על עצם הדיווח יש חובה לדווח לאותם אלה שצריכים, אבל לא היה קנס על מי שלא דיווח.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אתם באים ומציעים להטיל קנס.
<יפעת רווה: קנס על עבירות מינהליות כדי ליישר קו.
<יפעת רווה: העבירות הן עבירות פליליות.
<יפעת רווה: אפשר ללכת בהליך הרגיל של הגשת כתב אישום אבל בעיקר בסוגים כאלה של מטריות, זה לא תמיד יעיל.
אוסאמה סעדי: מי שלא הגיש דוח מפורט עד היום, מה עשיתם לו?
<זאב פורת: כלום.
<יפעת רווה: בתיאוריה אפשר להגיש כתב אישום.
אוסאמה סעדי: אני שואל בפועל.
<זאב פורת: לכן אין כאן מספר קנסו שהוטלו, כי לא היו קנסות.
<יפעת רווה: בפועל הרבה פעמי, עבירות מהסוג הזה, אם אין עבירה מינהלית, יש קושי באכיפה.
<יפעת רווה: לכן נוצר כן ההסדר של העבירות המינהליות שהן למטריה כזאת שאפשר יהיה באמצעות דוח בצורה הרבה יותר יעילה.
<יפעת רווה: בחלק מהדברים משתנה שיעור הקנס שכבר קיים כי יש עבירות מינהליות על מסים כבר משנות ה-80.
ניסן סלומינסקי: בואו נתחיל אחד לאחד.
מיקי לוי: מ-1987 זה לא עודכן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים לדבר אחד לאחד.
<יפעת רווה: נפרט.
ניסן סלומינסקי: מי שלא הגיש, עד היום לא היה עליו קנס מינהלי.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אתם מבקשים להטיל קנס.
ניסן סלומינסקי: מה הסכום אותו אתם מבקשים להטיל?
<גיא גולדמן: אלפיים שקלים על מי שלא הגיש את הדוח.
אוסאמה סעדי: על איזה היקף?
<גיא גולדמן: כל מי שבכלל לא הגיש דוח, נמנע מהגשת דוח.
אוסאמה סעדי: לא משנה מה הסכום?
<יפעת רווה: הוא לא הגיש את הדוח.
<גיא גולדמן: אני מזכיר שהדוח הזה הוא דוח מיוחד לעוסקים החזקים ביותר, 13.5 אחוזים מהעוסקים במשק.
<גיא גולדמן: יתר העוסקים לא חייבים בכלל בהגשת הדוח.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי בהתחלה.
ניסן סלומינסקי: הקנס הזה הוא קנס חד פעמי?
ניסן סלומינסקי: הוא לא הולך וגדל כל חודש שהוא לא מדווח?
<זאב פורת: אבל הוא פונקציה של כל דוח ודוח.
<זאב פורת: כל חודש חייב בדיווח.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שעל כל חודש יש לו מאתיים, אז הוא כן עולה.
<זאב פורת: הוא הוא לא עולה.
<יפעת רווה: יש אפשרות לקנס יותר גבוה על עבירה חוזרת.
<יפעת רווה: כך זה בכל הקנסות.
ניסן סלומינסקי: אבל כאן זאת לא עבירה חוזרת אלא כל פעם זאת עבירה מחדש כי כל חודש הוא עבירה מחדש.
<יפעת רווה: אתה שואל אם יש עבירה מתמשכת.
<יפעת רווה: למיטב ידיעתי, אין כאן עבירות נמשכות.
<יפעת רווה: אפשר לעשות עבירה נמשכת.
ניסן סלומינסקי: בואו נעשה פשוט.
ניסן סלומינסקי: האיש לא הגיש בחודש ינואר.
<יפעת רווה: הוא מקבל פעם אחת.
ניסן סלומינסקי: הוא גם לא הגיש בפברואר.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם מקבל.
<יפעת רווה: זאת אותה עבירה.
<יפעת רווה: אין כאן עבירה נמשכת.