GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: הוא משלם עוד פעם, הוא משלם פעמיים.
ניסן סלומינסקי: בגין פברואר הוא ישלם עוד מאתיים.
<זאב פורת: הוא יחויב בקנס נוסף.
<זאב פורת: על דוח פברואר.
<זאב פורת: לא על דוח ינואר.
<יפעת רווה: בדיוק.
מיקי לוי: אם הוא מדווח דו חודשי, זה שש פעמים בשנה?
<זאב פורת: אין דו חודשי.
<זאב פורת: זה מעל מיליון וחצי שקלים.
מיקי לוי: אתה צודק
ניסן סלומינסקי: אם כן, כל חודש, זה הסכום.
<יפעת רווה: אפשר להכפיל את זה אם זאת עבירה חוזרת.
<אפרת חקאק: בפברואר הוא ישלם 4,000 שקלים?
<זאב פורת: העבירה המינהלית הכפולה היא מקום שתוך שלוש שנים הוא עבר עבירה ושילם אותה.
<זאב פורת: כלומר, אם הטלנו עליו בינואר קנס מינהלי של אלפיים שקלים, הוא שילם אותו בחודש יוני ובחודש יולי הוא עבר פעם נוספת את אותה עבירה, הקנס המינהלי שהוא יזוכה-יחוייב בו, הוא יהיה 4,000 שקלים.
<זאב פורת: למרות שהחוק מאפשר גם שילוש בעבירה שלישית, אנחנו לא נוהגים כך אלא הולכים כל הזמן לכפל.
ניסן סלומינסקי: בוא נדבר אחד לאחד.
<זאב פורת: כך זה לגבי כל העבירות המינהליות ולא דווקא אצלנו.
ניסן סלומינסקי: בסוף נתבלבל.
אוסאמה סעדי: מתוך ה-13.5 אחוזים שחייבים להגיש את הדוח הזה, כמה בפועל מגישים?
<זאב פורת: 96 אחוזים מגישים וארבעה עד חמישה אחוזים לא מגישים.
ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר שארבעת האחוזים האלה יכולים להגיע לסכומים גבוהים.
<גידי בר זכאי: זאב, אולי תפרט באיזה מחזור מדובר.
ניסן סלומינסקי: זאב, אל תענה.
ניסן סלומינסקי: בואו נהיה מסודרים.
ניסן סלומינסקי: מתוך ה-13.5 אחוזים שצריכים להגיש דוח מישהו לא הגיש דוח, מטילים עליו קנס.
ניסן סלומינסקי: בחודש הראשון שהוא לא הגיש, הוא משלם אלפיים שקלים ובחודש השני עוד אלפיים שקלים.
ניסן סלומינסקי: עד היום זה לא היה.
ניסן סלומינסקי: תמשיך הלאה.
ניסן סלומינסקי: מה העבירה השנייה.
<גיא גולדמן: העבירה השנייה היא פירוט פרט חשבונית שהיה חייב לפרט בדוח.
<אפרת חקאק: בעמוד 6.
אוסאמה סעדי: 175(א)?
<גיא גולדמן: כן.
<גיא גולדמן: זה מקביל בחוקי ההתייעלות.
<גיא גולדמן: עד סוף 2103 העבירה הופיעה בחוק ההתייעלות ומשנת 2014 היא מופיעה בחוק מע"מ אבל זאת אותה עבירה.
ניסן סלומינסקי: הכוונה למי שמגיש אבל מגיש עם טעויות.
ניסן סלומינסקי: עליו היה כבר קנס מינהלי.
<גיא גולדמן: גם זה חדש.
<גיא גולדמן: אם מדובר בהפרה קטנה ולא משמעותית, פרט או פרטים שסכומם הכולל אינו עולה על 10,000 שקלים, מוצע לקבוע קנס קטן של 500 שקלים.
<גיא גולדמן: אם ההפרה היא לגבי פרטים שסכומם בין 10,000 ל-25,000 שקלים – קנס גבוה יותר של אלף שקלים.
ניסן סלומינסקי: טעות כזאת אתם מזהים אותה מיד או שיכול להיות שאתם מזהים אותה בסוף השנה ואז אתם אומרים שכל חודש שהוא טעה, ייקנס.
<זאב פורת: זאת פונקציה של הצד שכנגד.
<זאב פורת: אנחנו הרי מצליבים בין המוציא למקזז.
מיקי לוי: תסביר למי שלא בעניינים את נותן החשבונית ומקבל החשבונית וההצלבה, כי אחרת לא יבינו על מה אנחנו מדברים.
<זאב פורת: מה שקורה הוא כדלקמן.
<זאב פורת: והיה ואתה קיבלת שירות ו/או קיזזת תשומה גם שלא בגין שירות ולא דיווחת על התשומה הזאת, אם אין לי דיווח של מוציא החשבונית, אני לכאורה לא יודע.
<זאב פורת: אני יכול לבצע הצלבה רק כאשר מוציא החשבונית דיווח על החשבוניות שהוא הוציא.
<זאב פורת: ההצלבה הזאת נעשית בעיקרון און ליין מדי יום ביומו אבל אתה שואל אותי האם תוך יומיים או תוך שבוע, זאת פונקציה מתי דיווח מוציא החשבונית.
<זאב פורת: ככל שהוא דיווח מאוחר יותר, אני לכאורה יודע מאוחר יותר.
<זאב פורת: לא אוטומטית זה אומר שהוא דיווח לא נכון.
<זאב פורת: יכולה להיות טעות אצל המוציא.
<זאב פורת: כשזה מופיע כחריג, זה לא בהכרח שהיה דיווח כוזב.
<זאב פורת: בואו נבדל.
<זאב פורת: זאת אינדיקציה לבדיקה.
<זאב פורת: אנחנו מדברים בסיטואציה שהאינדיקציה הזאת הוכחה כלא נכונה ולא כרגע בחשדות.
ניסן סלומינסקי: הקנס כאן הוא נניח חודשי או דו חודשי, נכון?
<זאב פורת: הוא פר דוח.
ניסן סלומינסקי: הוא צריך להגיש דוח פעם בחודש?
<זאב פורת: פעם בחודש.
ניסן סלומינסקי: אם לאדם יש טעות ואומרים לו שהוא טעה, הוא מתקן את הטעות.
<זאב פורת: זאת המטרה.
ניסן סלומינסקי: אם אתם עולים על זה מיד אחרי החודש הזה, אז בדיווח הבא הוא כבר מתקן את הטעות ושם לב לטעויות.
ניסן סלומינסקי: אבל אם אתם נניח בודקים את זה ועולים על זה בסוף השנה או אחרי כמה חודשים - - -
מיקי לוי: אבל זה אירוע אחד.
מיקי לוי: זה אירוע של חשבונית.
ניסן סלומינסקי: לפעמים יכולה להיות טעות סיסטמתית.
מיקי לוי: אין.
ניסן סלומינסקי: נניח אדם עושה את זה בתום לב.
ניסן סלומינסקי: אם אתם עולים על זה אחרי חמישה חודשים והוא מתקן את זה, האם אתם נותנים לו את הקנסות במשך חמשת החודשים האלה?
<זאב פורת: אלה לא חמישה חודשים.
<זאב פורת: זה פעם אחת בגין הדוח הזה.
ניסן סלומינסקי: אבל בכל דוח הוא טועה באותה טעות.
<זאב פורת: אתה מדבר על טעות.
<זאב פורת: כל דבר כזה, משמעותו כסף.
<זאב פורת: כלומר, חשבונית שדווחה וקוזזה שלא כדין לצורך הנושא, הוא חייב להחזיר לי את הכסף בגין החשבונית הזאת.
ניסן סלומינסקי: נניח אדם חשב שחשבוניות של 5,000 לא צריכות להיות ביחד.
ניסן סלומינסקי: הוא אמר, רק מ-5,001 ואתם אומרים 5,000.
ניסן סלומינסקי: הוא חשב ש-5,000 לא צריכים.
ניסן סלומינסקי: בחודש הראשון הוא לא מכניס את כל החשבוניות של 5,000, בחודש השני הוא מדווח וגם לא מכניס אותן וכך גם בחודש השלישי והרביעי.
ניסן סלומינסקי: אף אחד לא אמר לו שזה לא בסדר והוא ממשיך כך.
ניסן סלומינסקי: יום אחד אתם עולים על זה ואתם אומרים שגם חשבוניות של 5,000 צריכים להכניס אותם.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אתם מתחילים לקנוס אותו.
ניסן סלומינסקי: אתם קונסים אותו רק על החודש הראשון או על כל חודש וחודש למרות שהוא לא ידע?
<זאב פורת: בוא נעשה סדר.
ניסן סלומינסקי: אני בכוונה לוקח מקרה כזה, כדי להבין אם יש טעות.
<זאב פורת: אנחנו לא מתכוננים לקנוס אותו.
<זאב פורת: אנחנו לא רודפים כרגע אחרי טעויות טכניות.
<זאב פורת: בואו נבין.
אורי מקלב: זה לא קשור בכלל.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לשאול אבל אני רוצה להבין.
<זאב פורת: הקנסות המינהליים נועדו לכאלה שדיווחו דיווח לא אמת במזיד או בשוגג.
<זאב פורת: כרגע לא צריך חשבונית טכנית והדיווח למע"מ הוא דיווח נכון.
<זאב פורת: הדיווח הוא דיווח אמת.
<זאב פורת: כלומר, הבעיה שלנו היא כאשר מתחילים להכניס רכיבים לא נכונים.
<זאב פורת: זה הרי אמצעי ההשוואה שלנו.
<זאב פורת: בלי הקואורלציה בין מוציא למקזז, אם אני לא אבצע ביקורת פיזית ואני אבצע ביקורת פיזית על אחוז אחד מכלל העוסקים, אני לעולם לא אדע.
<זאב פורת: המטרה שלנו, לא כרגע, לגבי עוסק שלא דיווח על תשומה של 5,000 שקלים.
<זאב פורת: אנחנו קבענו שאנחנו מבקשים דיווח רק על חשבוניות מ-5,000 שקלים כי אנחנו לבד לא רוצים להציף את עצמנו.
<זאב פורת: חשבוניות עד 5,000 שקלים, הוא לא צריך לי בכלל ואני בכלל לא צריך אותו.
<זאב פורת: אני רוצה את העסקאות היותר גדולות במשק.
<זאב פורת: אני לא צריך כרגע את ההתנהלות השוטפת.
אוסאמה סעדי: אבל אם גילית שיש פרט שהוא לא נכון ואתה אומר שאתה צריך לקבל את הכסף הזה בחזרה, אתה יכול לחייב אותו להחזיר.
<זאב פורת: מה זה יכול?
<זאב פורת: תבדיל בין ההליך הפלילי והמינה
<זאב פורת: לי לבין הכסף.
אוסאמה סעדי: את הכסף בכל מקרה הוא מחזיר לך.
<זאב פורת: הוא צריך.
אוסאמה סעדי: ואם הוא עשה את זה בתום לב?
<זאב פורת: אז הוא חייב כסף.
אוסאמה סעדי: הוא מחזיר.
אוסאמה סעדי: החזרה בכל מקרה.
ניסן סלומינסקי: האם יש יכולת להבחין בין אדם שבמזיד לא דיווח נכון לבין מי שעשה זאת בתום לב?
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי אם בדרך כלל עושה את זה איש מקצוע או האדם הפרטי.
ניסן סלומינסקי: יש מקצוע, חזקה להניח שהוא לא טעה בתום לב נניח, אלא אם כן זה מקרה חריג וזה משהו אחר, אבל בדרך כלל לא.
ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם האדם עושה זאת בעצמו והוא רוצה לחסוך את הייעוץ, יכול להיות שהוא טועה.
ניסן סלומינסקי: השאלה אם יש לכם יכולת להבחין בין טעות ואז לא לתת את הקנס לבין מי שעושה זאת במזיד ואז לתת את הקנס.
<זאב פורת: המערכת לא מאפשרת לו להזין כאשר לכאורה הוא שוכח, ואתה קורא לזה שכחה.
<זאב פורת: המערכת לא מאפשרת לו ופולטת מיד כשהוא מקליד.
<גיא גולדמן: זורקת לו התראה.
<זאב פורת: היא זורקת את המילה הודעה שהדוח לא שלם.
<זאב פורת: כלומר, אדוני, הדוח הזה הוא דוח לא מתאים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים עם המייצגים.
ניסן סלומינסקי: תכף אני אשמע אותם.
ניסן סלומינסקי: אני אשמע את כולם.
ניסן סלומינסקי: לפחות אני רוצה להבין.
אורי מקלב: אתה שואל שאלות וחבל שבתוך השאלות שלך, אנחנו לא שואלים.
ניסן סלומינסקי: אני אתן לך את האפשרות אבל תן לו לסיים.
אורי מקלב: שיענה על הכול ביחד.
אורי מקלב: יש שאלה מרכזית אחת.
אורי מקלב: איך קבעתם לגבי ה-5,000 שקלים.
אורי מקלב: יש שפה אחת בדבר הזה?
אורי מקלב: מה עם מס הכנסה?
אורי מקלב: מה קורה בדברים האלה?
מיקי לוי: זה הקנס הרגיל, על ה-500 אחוזים.
אורי מקלב: גם דוחות חניה, זה לא מ-1986 אלא מ-1980 ואנשים נרתעים מלהחנות בכחול-לבן ואף אחד לא בא לכאן.
מיקי לוי: מדרכה, הקנס הוא 250 שקלים.
ניסן סלומינסקי: אני כן רוצה לגמור את הנושא, או לאשר או לא ולא רוצה למשוך אותו, לכן אני רוצה שנקיים את זה מסודר.
ניסן סלומינסקי: אורי, אם יש לך שאלות, אני אתן לך לשאול והוא יענה אבל לא צריך בבת אחת.
אורי מקלב: במס הכנסה זה אותו הדבר?
<זאב פורת: לא, כי במס הכנסה אין דיווח מפורט.
ניסן סלומינסקי: זאב, תענה לשאלה שלי ואחר כך אני אתן לו לדבר ותענה לו.
ניסן סלומינסקי: לא נערבב.
ניסן סלומינסקי: שאלתי אם יש לכם יכולת או רצון להבחין בין אדם שטועה בשוגג לבין אדם שעושה זאת במזיד.
ניסן סלומינסקי: אם כן, אם את זה שטועה בשוגג לא קונסים ואת מי שטועה במזיד, קונסים.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הכלל.
ניסן סלומינסקי: זה שהוא צריך להחזיר את הטעות, ודאי.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הקנס.
<זאב פורת: ראשית, בוודאי.
<זאב פורת: אנחנו בשום מקרה לא רוצים להעניש אדם ששגה בשוגג, כפי שאתה קורה לזה, ולכן גם בקנסות המינהליים, קנס מינהלי ראשון, עבירה ראשונה, אנחנו לא קונסים, עבירה של עד סכום מסוים בהחלטה מינהלית, בהוראת נוהל.
ניסן סלומינסקי: אבל אתם מודיעים לי.
<זאב פורת: אנחנו לא מטילים קנס.
ניסן סלומינסקי: אבל מודיעים לו שהוא טעה וכולי?
ניסן סלומינסקי: כדי שידע, כי אחרת זה לא עזר לו.
<זאב פורת: בנושא של הדיווח המפורט, אנחנו מודיעים לו כל הזמן.
<זאב פורת: בנושא של הגשת דוחות באיחור, אנחנו לא מודיעים לו על גבי הקנסות המינהליים.
<זאב פורת: אנחנו, בדברים שאנחנו מפרשים כזוטות לצורך הנושא, שסכום המס לתשלום הוא נמוך מגובה הקנס המינהלי, אנחנו לא מטילים קנס מינהלי.
<זאב פורת: כלומר, הסכום לתשלום אמור להיות גבוה מהקנס, בהחלטה מינהלית שלנו, בהוראת נוהל שתקפה כבר 19 שנים או 18 שנים.
<זאב פורת: אנחנו מטילים את הקנס רק בחלוף שלושים ימים ואילך למרות שהמחוקק מאפשר לנו אחרי יום אחד.
<זאב פורת: אנחנו ממתינים.
<זאב פורת: כלומר, פיגור שהוא הפיגור השכיח עד שלושים ימים, אנחנו לא מטילים.
<זאב פורת: אנחנו לא מזדרזים להטיל קנסות מינהליים.
<זאב פורת: זה לא פיקניק ואנחנו לא אוהבים את הדברים האלה, אנחנו הולכים בצורה מאוד מאוד מאוד מידתית.
<זאב פורת: מאוד.
<זאב פורת: לכן כאילו הולכים ומתעמרים, אנחנו לא מתעמרים.
<זאב פורת: לראיה, אם היינו מדידים בתקנות, הסכומים היו סכומים גבוהים לאין ערוך.
<זאב פורת: לא עשינו את זה.
ניסן סלומינסקי: אבל עדיין שאלתי שאלה.
ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שהוא טעה, אבל האם יש טעויות שהן טעויות בשוגג או יש טעויות שהן במזיד והאם יש יכולת להבחין ביניהן?
ניסן סלומינסקי: במיוחד כאשר המדווח הוא האיש הפרטי ולא רואה חשבון.
<זאב פורת: אני אשיב לך.
<זאב פורת: ראשית, בכל קנס, הרי כאן אתה מדבר על קנס שיש לו אלמנט פלילי.
<זאב פורת: האפשרות של הקנס המינהלי הוא למעשה בגין עבירה פלילית.
<זאב פורת: עבירה פלילית מחייבת ראיות מסוימות כדי שניתן יהיה להגיש כתב אישום במידה והוא לא רוצה לשלם את הקנס.
<זאב פורת: הרי הוא לא חייב לשלם את הקנס.
<זאב פורת: כלומר, אי צריך שיהיה לי תיק ומבחינה ראייתית להוכיח את אשר אני בא ואומר, ואני לא מדבר על טעות כי על טעות אנחנו לא מגישים כתבי אישום, בגדול.
<זאב פורת: לא זאת המטרה.
<זאב פורת: אנחנו מבקשים כלי לטפל בסיטואציה של אי רצון מטעמים כאלה ואחרים להגיש לנו את הדוחות, בנושא של הדיווח המפורט להגיש לנו את כלל הדוחות המפורטים.
<זאב פורת: חמישה אחוזים, כשיטה.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הטעויות.
<זאב פורת: אני רוצה לומר לך שכל אלה שלא מדווחים, ב-2010 וב-2012 הוכח בלי יוצא מהכלל שכולן חברות שבשורה הסופית נערכו להן תיקי חקירה ובכולן היו חשבוניות פיקטיביות.
<זאב פורת: בכולן, בלי יוצא מהכלל.
ניסן סלומינסקי: אני כרגע מדבר על טעויות ובעיקר על טעויות של האדם הקטן שמדווח.
<זאב פורת: אני אומר שטעות לא תחויב.
ניסן סלומינסקי: אתם יודעים להבחין?
<זאב פורת: ראשית, אנחנו יודעים.
<זאב פורת: שנית, גם אם הוא הוטל לצורך העניין בשוגג קנס מינהלי, האדם יכול, על פי החוק, תוך שישים ימים לפנות ליחידה ולערער ולנמק מדוע הוא סבור שהקנס שהוטל עליו שגוי.
<זאב פורת: מוסמך המפקח, אותו אדם שהטיל את הקנס המינהלי, לבטל את הקנס המינהלי.
ניסן סלומינסקי: מה ששמעתי מאורי, יש באמת דו שיח?
<זאב פורת: יש.
<זאב פורת: אני לא מכיר את הסיפור.
ניסן סלומינסקי: אבל יש דו שיח?
<זאב פורת: כל הזמן.
ניסן סלומינסקי: יש עם מי לדבר?
ניסן סלומינסקי: זאת לא מכונה שעונה?
ניסן סלומינסקי: אני שואל כי אני לא מכיר את זה.
אורי מקלב: יש לך מספר טלפון שאתה יכול לתת לי?
אורי מקלב: האדם שהוזמן ולא יכול היה לבוא ורוצה לתאם זמן אחר.
מיקי לוי: יכול להיות שזה משהו נקודתי אבל לבוא ולהגיד שבגלל זה הטילו עליו קנס?
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שיש מערכת מסודרת.
<זאב פורת: כל אזרח במדינת ישראל רשאי ופונה ואני מדבר על עשרות אלפי פניות בתחומים, ואתה יודע לבד את הדברים.
<זאב פורת: עשרות אלפי פניות מגיעות ליחידות וכשהתשובה לא מקובלת, תשובת היחידה, יש אינסטנציה בהנהלה שמחליטה ודנה בערעור הזה.
<זאב פורת: אין שרירות לב.
<זאב פורת: אני שומע כאן כאילו אני לא יודע מה הולך.
<זאב פורת: יושבים.
אורי מקלב: יש הרבה הערכה.
אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו מייצגים את האנשים.
מיקי לוי: מאיפה היה לממשלה שלכם לתת כסף בהסכמים קואליציוניים אם הם לא היו מביאים את הכסף הזה?
<זאב פורת: אני לא אגיד שאין נפילה בין הכיסאות ולבוא ולומר שהמערכת שלנו תמה וזכה והכול מתנהל כשורה?
<זאב פורת: אני לא תמים.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע את גידי.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדבר על זה או שאתה רוצה לדבר אחר כך?
<גידי בר זכאי: לא.
<גידי בר זכאי: אני רוצה לדבר על זה.
<גידי בר זכאי: אני אשמח.
ניסן סלומינסקי: תמקד ותקצר.
<גידי בר זכאי: אני תמיד ממקד ומקצר.
<גידי בר זכאי: שיהיה ברור שאנחנו לגמרי באותו צד.
<גידי בר זכאי: אני חושב שרשות המסים בשנים האחרונות עושה מלחמה בהון השחור ובחוסר צייתנות שזה חלק מהעניין וברכות ומחמאות.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, זה הבנק שלי.
ניסן סלומינסקי: אני מפקיד שם הרבה כספים.
ניסן סלומינסקי: זאת הריבית הכי גבוהה שהיום אתה מקבל במשק.
<גידי בר זכאי: זה לא הבנק שלך.
<גידי בר זכאי: זה השותף שלך.
מיקי לוי: כשאתה צריך לשלם מס הכנסה, שלם כי זה עודף פי עשר.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני עושה.
<גידי בר זכאי: יש איזשהו סעיף שאם תשקיע יותר מדי במס הכנסה, לא תקבל פטור על ההכנסה מריבית.
<גידי בר זכאי: תקפיד על כך.
ניסן סלומינסקי: אני לוקח הלוואה מהבנק ומחזיר.
<גידי בר זכאי: תשלם מס על ההכנסה ולא תנכה הוצאה.
<גידי בר זכאי: ברצינות.
<גידי בר זכאי: החלק החשוב שבמלחמה בהון שחור ובחוסר צייתנות הוא לדעת להבדיל בין, נקרא לזה, הטובים לבין הרעים.
<גידי בר זכאי: אני חושב שכמה שחשוב לרדוף את הרעים בנחישות, חשוב בדיוק באותה מידה שלא נמצא את עצמנו במצב שדווקא אנחנו משחקים עם איזו קבוצה צייתנית שמגיבה ומדווחת ושם נמקד את המאמצים ואני לא חושב שקל להפריד בין הקבוצות, אבל בהחלט זאת משימה ראויה.
<גידי בר זכאי: אם אנחנו מכים בחוזקה בנישום צייתן שעושה את כל שביכולתו – וזה לא משנה אם הוא גדול או קטן לצורך העניין הזה – יצא לנו נזק במקום תועלת.
<גידי בר זכאי: זה דבר ראשון שחשוב להבחין.
<גידי בר זכאי: עוד הבחנה שאני רוצה לעשות לפני שאני אגיד מה אנחנו חושבים.
<גידי בר זכאי: צריך להבחין בין הנושא של גביית המסים עצמם גופה, כמו שזאב אמר, לבין האמצעים שהרשות נוקטת על מנת לוודא שהיא מקבלת נתונים.
<גידי בר זכאי: אנחנו לא נבנה גשרים ומסילות מקנסות.
<גידי בר זכאי: אנחנו רק נגרום באמצעות הקנסות שתהיה צייתנות ודיווח נכון ובמסגרת הזאת אנחנו נעשה את עבודתנו נכונה אם נטיל את הקנסות כדי שהדיווחים יגיעו.
<גידי בר זכאי: לכן בעניין הזה אנחנו בהחלט בעד למצות את הדין עם כל מי שלא מדווח ואני מסכים לגמרי עם דבריו של סגן השר לשעבר שבאמת צריך לעשות כאן את המאמצים הנכונים ולא לחסוך בהיקפים.
<גידי בר זכאי: בנושא של הדיווח המפורט, אנחנו מרגישים לא נוח וזאת מכמה סיבות.
<גידי בר זכאי: דבר ראשון, אני לא חושב שמי שמחזור עסקיו מיליון וחצי שקלים לשנה, אלה הטייקונים הגדולים במשק.
<גידי בר זכאי: מי שיש לו מחזור של מיליון וחצי שקלים, נניח שיש לו רווח גולמי של עשרים אחוזים - - -
<קריאה: חברות עם מחזור נמוך.
<גידי בר זכאי: בסדר, כנ"ל.
<קריאה: לא יחידים.
<קריאה: חברות.
<גידי בר זכאי: אני מסכים שיש הבדל, אבל ההבדל הזה לא פועל בניגוד למה שאני אומר.
ניסן סלומינסקי: אנחנו שומרים על זכותו לדבר.
ניסן סלומינסקי: הוא מייצג את לשכת רואי החשבון.
<גידי בר זכאי: אני לא חושב שזה משנה לצורך העניין אם זאת חברה או יחיד כי יחיד יכול להקים חברה ולפעול דרכה.
<גידי בר זכאי: זה לא משנה לצורך העניין.
<גידי בר זכאי: אני אומר שעל מחזור של מיליון וחצי יכול להיות רווח גולמי לפני משכורות של 300 אלף שקלים.
<גידי בר זכאי: חלקו את זה ב-12, אנחנו לא מדברים על טייקונים.
<גידי בר זכאי: זה דבר ראשון, שלא נתבלבל.
<גידי בר זכאי: לא שאני חושב שמישהו גדול או קטן זה דווקא צריך להיות ואם הוא לא צייתן, צריך למצוא את הדרך אליו.
<גידי בר זכאי: בנושא של הדיווח המפורט, צריך לשים לב לעוד משהו וכאן אני לוקח את זה למקום בו אמרתי שיש לדבר עם הנישומים שבכלל לא מדברים ואותם להכות.
<גידי בר זכאי: מי שלא מגיש דיווח מפורט לאחר שהוא הגיש את הדיווח העיקרי, שונה ממי שלא הגיש דיווח בכלל וצריך לעשות את ההבחנה גם כשאנחנו מדברים על הדברים.
<גידי בר זכאי: על הדיווח המפורט במתכונתו, לא פיילוט, הזמנית, לא נקרא לזה פיילוט אבל לנישומים מסוימים, אולי באמת היותר גדולים אבל לא עצומים, כשעוד יש כוונה שבהמשך הדרך הדיווח המפורט יחליף את הדיווח כולו, לדעתי, לדעתנו, לרוץ ולהזדרז דווקא על אותם נישומים שמדברים אתם וכבר הגישו את הדוח העיקרי, לקנוס אותם על זה שאת הדוח המפורט הם עוד לא הגישו או שטעו בו ואחר כך לבוא ולומר שזה לטפל בחוסר הצייתנות - אני חושב שכאן אנחנו שוגים.
<גידי בר זכאי: אני חושב שקודם כל צריך לחכות שהדיווח המפורט יחליף את הדיווח כולו.
<גידי בר זכאי: אני חושב שצריך להטיל קנסות על מי שלא מדווח בכלל ואני חושב שהדיווח המפורט הוא כלי מדהים שרשות המסים צודקת שרוצה לעשות בו שימוש ולקבל אינפורמציה.
<גידי בר זכאי: עם הקנסות אני הייתי נזהר בשלב הזה
מיקי לוי: אתה יודע שהייתה בעיה עם העיצומים הכספיים ואני פתרתי את זה בהוראה של 97 אחוזים מהעניין הזה.
ניסן סלומינסקי: מיקי, מרוב שאתה רוצה לעזור, בסוף זה לא יקרה.
<גידי בר זכאי: זה שפתרתם בזמנו את הבעיה בנושא ההוא, זה עדיין לא אומר שבמהות להטיל קנס על דיווח מפורט כאילו שלא הוגש דיווח בכלל באותה נשימה, זה לא נכון.
מיקי לוי: אבל תראה מה הוא אומר.
מיקי לוי: זה לא אוטומטית.
מיקי לוי: הקבלות המזויפות הן מכת מדינה.
אורי מקלב: את מי הוא מייצג?
ניסן סלומינסקי: את לשכת רואי חשבון.
ניסן סלומינסקי: יש כאן עוד מישהו?
<הילה תירוש: אני מלה"ב, ארגון העצמאים.
אורי מקלב: אתה יכול להתייחס לגובה הקנסות?
<גידי בר זכאי: אני אומר שוב שהקנסות שמטילים אותם על הדיווח המפורט, אני חושב שהם מיותרים.
<גידי בר זכאי: אני חושב שקנסות שמטילים על אי דיווח במהות, במקום הזה אני לא מתלונן.
אוסאמה סעדי: וזה קיים היום?
<גידי בר זכאי: צריך למצות את הדין עם מי שלא צייתן.
<גידי בר זכאי: בקנסות המינהליים זה הוכיח את עצמו ככלי אכיפה יעיל.
אורי מקלב: מה דעתך על גובה הקנס?
<גידי בר זכאי: אני אומר לך שצריך לבטל את כולו.
<גידי בר זכאי: על הקנסות האחרים אין לי מה להגיד.
מיקי לוי: צריך להגדיל אותם.
<הילה תירוש: אני יותר בכובע של ההתייחסות לעוסקים הקטנים אבל אני רוצה להעיר לגבי הדוח המפורט בהקשר למה שנאמר כאן גם בכובעי כעורכת דין שמייצגת הרבה עוסקים.
<הילה תירוש: צריך לזכור שככל שאנחנו מדברים על אותם 4.5 אחוזים, עבירות פליליות מהסוג הזה של חשבוניות פיקטיביות נאכפות ברמות הרבה יותר גבוהות בחקירות ואם הן מגיעות לכתבי אישום, בוודאי ובוודאי שהן לא צריכות אכיפה מסוג של קנסות מינהליים.
<הילה תירוש: קנסות מינהליים, המטרה שלהם היא לפתור את הבעיה ולהוות חלף כתב אישום בעבירות מסוג עוון, עבירות שהרבה פעמים הן בגדר אחריות קפידה של חוסר תשומת לב, של חינוך, של רשלנות.
<הילה תירוש: לכן בהיבט הזה אני בהחלט מסכימה עם לשכת רואי חשבון.
ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?
<זאב פורת: אני מבקש להשיב להילה.
<זאב פורת: אם אנחנו לא יכולים לאכוף את הגשת הדוח המפורט, לא נדע שמדובר בחשבוניות פיקטיביות ולא נדע כלום.
<זאב פורת: כלומר, רק אחרי הדיווח אנחנו יודעים איך לטפל.
ניסן סלומינסקי: תמשיך הלאה ואחר כך נעשה סיכום כולל.
אורי מקלב: יכול להיות שהוא טעה בדיווח המפורט בגלל שחסר לו להשלים או היה צריך לקבל חשבונית ממישהו.
<זאב פורת: אז אסור לו לקזז.
<זאב פורת: חבר הכנסת מקלב, מותר לו לקזז רק כשהוא אוחז בנייר עצמו.
אורי מקלב: ביקשתם לראות פירוט והוא היה במילואים.
מיקי לוי: הוא לא יכול לקבל מהמדינה את ההחזר אם הוא לא מגיש.
מיקי לוי: באמת, מה יש כאן לדבר?
מיקי לוי: אנשים מרמים את המדינה.
<יפעת רווה: חבר הכנסת מקלב שאל איך נקבעים שיעורי הקנסות.
<יפעת רווה: אני רוצה להעמיד דברים על דיוק בנושא של התקנות הקיימות של חיקוקי מסים.
<יפעת רווה: קודם כל, הם עודכנו בשנת 2001 שגם זה מזמן אבל אלה לא שנות ה-80 עם האינפלציה הגדולה.
<יפעת רווה: סדרי הגודל הם בדרך כלל בסכומים של אלפי שקלים.
<יפעת רווה: יש כאן 2,000 שקלים, 8,000 שקלים ויש גם דברים של מאות שקלים.
<יפעת רווה: זאת אומרת, מדובר בעבירות של אחריות קפידה, זאת אומרת, לא חייב להיות שאדם מתכוון וגם כשיש טעויות, זאת עבירה כי צריך לדייק ואז הקנסות יהיו נמוכים יותר כדי למנוע את הטעויות כי הרי קשה להבדיל בין טעות לבין מכוון.
<יפעת רווה: הדברים החמורים יותר, הם באמת בקנסות של אלפי שקלים.
<יפעת רווה: השתדלנו עכשיו להתאים.
<יפעת רווה: יש חריג אחד שבאמת הקנס יותר גבוה.
<יפעת רווה: עשינו על זה דיון ובסוף החלטנו לאשר.
<יפעת רווה: נדון בו בנפרד.
<יפעת רווה: אבל לגבי היתר, המטרה באמת הייתה להתאים את זה לעבירות הקיימות היום.
ניסן סלומינסקי: נמשיך.
<גיא גולדמן: נעבור לדבר על יתר הקנסות.
<גיא גולדמן: עד עכשיו דיברנו על קנסות על דוח מפורט.
<גיא גולדמן: מעבר לזה, אנחנו מעדכנים את הקנסות השוטפים ומוסיפים גם אחד או שניים חדשים.
<גיא גולדמן: הקנסות הראשונים הם על עבירה לפי 117(א)(1) ו-(2) לחוק מס ערך מוסף.
אוסאמה סעדי: באיזה עמוד?
<גיא גולדמן: בעמוד הראשון.
<גיא גולדמן: אני מקריא את העבירות: "סירב או נמנע למסור ידיעה, מסמך, פנקס או דוגמה שהוא חייב למסרם לאחר שנדרש לעשות כן" והעבירה השנייה היא "סירב או נמנע להתייצב לחקירה לאחר שנדרש לעשות כן".
<גיא גולדמן: הקנס היום הוא הקנס שנקבע ב-1987, 300 שקלים.
ניסן סלומינסקי: יש את הנוסח שהם הגישו והייעוץ המשפט עשה דבר נפלא בכך שהעביר את זה לטבלה.
ניסן סלומינסקי: תעברו על הדפים של הטבלה, בעמוד 2.
<זאב פורת: אני מוכן כאן להקטין את הסכום ולהשוות אותו לסכום שקיים במס הכנסה.
<זאב פורת: הסכום על העבירות האלה במס הכנסה הוא 980 שקלים בלבד.
<זאב פורת: למרות שהמדד מביא את הסכום הזה שלנו ל-1,630 שקלים, ניתן להשוות כיוון שאנחנו לא משתמשים - - -
ניסן סלומינסקי: להשוות למה?
<גיא גולדמן: למס הכנסה.
<זאב פורת: שאל קודם היושב ראש למה הפער הזה.
מיקי לוי: אבל זה לא ירתיע.
אוסאמה סעדי: אתה מדבר על 16 קנסות.
<זאב פורת: אנחנו מוכנים להתאים למס הכנסה, ל-980 שקלים.
<קריאה: זה גם נכון שאותו קנס יהיה בגין העבירות האלה.
ניסן סלומינסקי: עם מיקי אנחנו נסתדר.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שכמה יצביעו נגד, חלק יאמר שזה יותר מדי גבוה ולפחות מישהו אחד יצביע נגד כי הוא חושב שזה פחות מדי.
מיקי לוי: בתפיסת העולם שלי אני נגד עבריינים.
מיקי לוי: זה בסדר.
מיקי לוי: בסוף נסתדר.
אוסאמה סעדי: בעבירה הזאת, אתם אומרים שבכל שנת 2014 הוטלו רק 16 דוחות?
<זאב פורת: קנסות.
<גיא גולדמן: זאת עבירה חשובה.
<גיא גולדמן: אם אדם מתבקש להתייצב לחקירה והוא לא מגיע.
אוסאמה סעדי: זאת עבירה חשובה ואתם אומרים רק 16 קנסות בכל שנת 2014.
אורי מקלב: זאת לא השאלה אם זה גבוה או לא אלא השאלה היא מה זה נקרא שהוא נקרא לחקירה ולא התייצב.
אוסאמה סעדי: מתייצבים.
אוסאמה סעדי: מצד שני, זה אומר שאין שום בעיה להעלות את זה כי האפקט כנראה הוא קטן.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אלה לא ה-980 שקלים.
אורי מקלב: אני שואל מה זה נקרא שקראו לו לחקירה ולא התייצב?
אורי מקלב: כאן מתחילה הבעיה.
אורי מקלב: קודם כל, מה זה נקרא שנקרא להתייצב?
אורי מקלב: שלחו לו מכתב?
אורי מקלב: קיבל או לא קיבל?
אורי מקלב: הוא באמת לא יכול לבוא באותו יום.
אוסאמה סעדי: הוא יכול לבקש מועד אחר.
אורי מקלב: הוא אמר שהוא לא יכול להגיע ואז השאלה איך הוא יכול להגיד את זה כי אז בכל אופן אתה קונס אותו.
אורי מקלב: גם זה חשוב לנו ולא רק ה-980 שקלים.
ניסן סלומינסקי: למרות שזאב הסביר קודם, הוא יסביר שוב.
<זאב פורת: בעיקרון כל הזמנה לחקירה נשלחת בכתב ובמקביל מוזמן העוסק אף בטלפון וגם יועץ המס שלו מקבל הודעה.
<זאב פורת: הראיה שהטלנו רק 14 קנסות על 520 אלף עוסקים פוטנציאליים מעידה על כך שהיד לא קלה על ההדק.
<זאב פורת: כלומר, פונים אלינו ומבקשים דחיות ואנחנו נעתרים.
<זאב פורת: זה לא ללכת עם ראש בקיר.
ענת ברקו: פונים אליכם באופן ידידותי?
ענת ברקו: יש מי שעונה?
<זאב פורת: פונים.
<זאב פורת: הוא בא ומודיע שהוא לא מסוגל להגיע כי היום יש לו א', ב' או ג', או כי הוא בחוץ לארץ.
<זאב פורת: אנחנו מבחינים בין סיטואציה שמחלקת החקירות מזמנת כאשר מדובר בתיק פלילי לבין סיטואציה שיחידה אזרחית מזמנת עוסק.
<גידי בר זכאי: לפי מה שזאב אומר, וגם פרקטית, נקרא בסעיף ללא הצדק סביר.
<גידי בר זכאי: מי שידו על ההדק בנושא של הקנס המינהלי, אם הוא נוהג כך – בסוף הסעיף כתוב ללא הצדק סביר וזה מה שזאב מספר שעושים – אנחנו שם, בהנחה שזה קורה.
<גידי בר זכאי: אני מאמין שאם הוא אומר שזה קורה, זה קורה.
<גיא גולדמן: העבירה הבאה היא לפי סעיף 117(א)(4).
ניסן סלומינסקי: הסעיף הבא בטבלה שלנו.
<גיא גולדמן: עבירה שחלה על מי שלא עשה את המוטל עליו לעניין רישומו.
<גיא גולדמן: בעצם עוסקים שעובדים בשחור, לא נרשמו במע"מ, הקנס כרגע - - -
ניסן סלומינסקי: אדם שעובד בשחור.
<גידי בר זכאי: הוא לא יודע על קיומו.
<גיא גולדמן: הוא לא נרשם.
<גיא גולדמן: זה בעצם הדיבר הראשון במע"מ.
<גיא גולדמן: אדם שמקים עסק.
ניסן סלומינסקי: אתה עובר למע"מ.
<גיא גולדמן: הקנסות הם במע"מ.
ניסן סלומינסקי: אותו אדם לא מדווח.
<גיא גולדמן: הוא לא נרשם בכלל כעוסק.
ניסן סלומינסקי: הוא מה שנקרא כבד.
<זאב פורת: הוא עובד בשחור.
<זאב פורת: הוא לא נרשם.
ענת ברקו: הקנס הוא על עצם אי ההרשמה
<גיא גולדמן: על אי הרישום שלו.
ענת ברקו: מעבר לכך גם כתב אישום.
ענת ברקו: זאת לא חלופה לכתב אישום, אבל מה קורה עם כל הכספים?
<גיא גולדמן: הוא חייב להגיש.
ענת ברקו: אבל אתם לא רוצים להגביל את זה בזמן?
ענת ברקו: מי שעובד כך.
אוסאמה סעדי: זה למשך חצי שנה.
אוסאמה סעדי: עד חצי שנה הוא יכול להירשם.
<זאב פורת: סביר להניח שככל שהסכום שלא דווח והועלם כתוצאה מאי הרישום, לא יינקט נגדו הליך מינהלי אלא יוגש כתב אישום פלילי.
ענת ברקו: אבל איך אתם בעצם כותבים את זה?
ענת ברקו: איך זה בא לידי ביטוי?
<יפעת רווה: יש הנחיות מתי מגישים כתב אישום ואלה המקרים החמורים יותר.
ענת ברקו: גם הכוונה להתחמק מתשלום מע"מ, ככל שעובר יותר זמן, אנחנו יודעים שאדם לא נרשם.
ענת ברקו: האם אין צורך לקבוע כאן תיחום של זמנים?
ענת ברקו: לא דיווח תקופה כך וכך ואז הקנס הוא 3,000 שקלים.
ענת ברקו: תעשו מדרגיות.