GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רז נזרי: כפי שאמרתי, אנו מחויבים באמנות בין-לאומיות ולכן אנחנו צריכים להקפיד על כך שגם במקרים החריגים שזה כן ייעשה זה ייעשה רק אם יש אזרחות או תושבות חלופית.
זאב בנימין בגין: מה לוח הזמנים?
זאב בנימין בגין: הוראת השעה לשנה?
זאב בנימין בגין: לשלוש שנים?
זאב בנימין בגין: אם זה בהקשר של הגל הנוכחי, אז דרושה איזו הערכה לאורך הזמן הצפוי.
<רז נזרי: קודם כול, אף אחד לא יודע להגיד מה יהיה משכו של גל הטרור הנוכחי.
<רז נזרי: דבר שני, הנושא של הוראת שעה בעונש מינימום על יידוי אבנים נקבע כהוראת שעה לשלוש שנים.
<רז נזרי: אני רוצה להזכיר שהתהליך הזה התחיל עוד לפני גל הטרור הנוכחי.
<רז נזרי: היינו בגל דומה, אולי קצת פחוּת בעוצמתו ותכיפותו, לפני כשנה.
<רז נזרי: באוקטובר-נובמבר האחרונים היה גל דומה: הפיגועים בבית הכנסת בהר-נוף, הטרקטורים בירושלים, פיגועי הדריסה, כולל יידויי אבנים, ובמשך חודשיים היו דיונים תכופים בקבינט ואצלנו.
<רז נזרי: ולכן הנושא של יידוי אבנים זה לא דבר שאני יכול לקשור אותו לעכשיו.
<רז נזרי: לכן קבענו הוראת שעה בנושא של עונש מינימום לשלוש שנים, וכמובן שהדבר הזה ייבחן.
<רז נזרי: החקיקה הקודמת היא לא תלוית גל, אבל הנחיית פרקליט המדינה שדיברתי עליה קודם, שמדברת על מדיניות מחמירה, כן כוללת בתוכה סעיף שאומר שכשיש מכת מדינה מבקשים להילחם בה באמצעות החמרה בענישה.
<רז נזרי: יכול להיות שאם הדבר הזה ישכך, כפי שכולנו מקווים, אז המדיניות הזאת תשתנה.
<רז נזרי: כלומר, מה שהוא חוק, הוא קבוע לזמן, ומה שקשור להנחיות שלנו בשוטף ברמה של הייעוץ המשפטי לגופי הביטחון, זה דבר שנעשה כדרך שגרה.
ניסן סלומינסקי: יש כאן עוד נציגים של משרדי הממשלה שרוצים לומר משהו?
ענת ברקו: ניסן, אני צריכה לצאת, אז אני רוצה כמה הערות קצרות.
ניסן סלומינסקי: אבי, אתה רוצה לומר משהו?
<אבי: רז כבר אמר את כל המילים האפשריות.
<רז נזרי: מסמסים לי מוועדת הפנים שצריך אותי.
ענת ברקו: יש לי דברים ממש קצרים, אומר אותם בצורה טלגרפית.
ניסן סלומינסקי: אבל זאת כבר לא הישיבה - - -
ענת ברקו: זה מתועד, נכון?
ענת ברקו: אז חשוב שהדברים האלה ייאמרו.
ענת ברקו: אפשר בקצרה?
ניסן סלומינסקי: כמה זמן?
ניסן סלומינסקי: דקה-שתיים?
ענת ברקו: כן, לא יותר.
ענת ברקו: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לנושא שנוגע לצעירים, בעיקר ילדים, שעוסקים בטרור – או, נדחקים לטרור, כי הם בסך הכול קורבנות – והוא הנושא של הזנחה הורית.
ענת ברקו: זאת זווית ראייה שכדאי להסתכל עליה, הזנחה הורית.
ענת ברקו: הורה שלא שומר על הילד שלו – יש כאן בעיה.
ניסן סלומינסקי: בגלל זה יש הצעה לקנוס אותו.
ענת ברקו: אבל זה הרבה יותר רחב מאשר לקנוס אותו.
ענת ברקו: הקנסות הם קנסות מדורגים.
ענת ברקו: וגם, הנושא שאמרתי כבר: חפץ, לא אבן.
<רז נזרי: לא הבנתי את הכוונה של "לא אבן".
ענת ברקו: לא להתייחס לאבן, אלא להתייחס לחפץ.
<רז נזרי: כתבנו "אבן או כל חפץ פוגעני אחר".
ענת ברקו: משפט לגבי רעולי פנים.
ענת ברקו: מי שאין לו מה להסתיר לא מכסה את פניו.
ענת ברקו: לכן מי שנמצא רעול פנים באזור שבו יש הפרות סדר ייחשב כאחד שנטל חלק בפיגוע טרור.
ענת ברקו: כדאי מאוד להכניס את זה, זה דבר מאוד חשוב.
ענת ברקו: אני רוצה להזכיר בנוגע לקטינים שבבית המשפט הצבאי בעופר למשל, יש שופטים מיוחדים ששופטים קטינים.
<רז נזרי: גם בישראל.
<רז נזרי: יש בתי משפט לנוער.
ענת ברקו: ברור, אבל בבתי משפט צבאיים אין דבר כזה בעולם.
ענת ברקו: זה מעולה.
<רז נזרי: זה חידוש שעשינו, שאני חושב שהוא נכון וראוי.
<רז נזרי: אגב, בנושא של איו"ש יש הרבה דברים שעשינו בהתאמה לחוק הנוער.
ענת ברקו: זה מצוין, זה רגיש, וזה חשוב.
ענת ברקו: ותודה רבה על הסקירה המקיפה.
ניסן סלומינסקי: רז, יישר כוח על מה שעשיתם ויישר כוח על מה שעוד נצטרך לעשות.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלא נצטרך, אבל אם כן נצטרך לעשות, שתלווה אותנו גם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך לדון בשני האגפים: מצד אחד בחוק עצמו; ומצד שני, אם תביאו לנו חקיקה נוספת לאור כל מה שדיווחתם, יכול להיות שנצטרך לדון גם בזה, ובזריזות עוד יותר גדולה, כדי שתהיה לזה השפעה מעשית מידית.
ניסן סלומינסקי: הישיבה נסתיימה, ושיהיו לנו רק בשורות טובות.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב, המוזמנים – אתם כמו חלק מהמשפחה, אז זה בסדר.
רויטל סויד: בוקר טוב ושבוע טוב.
ניסן סלומינסקי: תמיד אנחנו אומרים גם "חורף בריא".
ניסן סלומינסקי: אתמול אני לא יודע אם זה היה בריא.
ניסן סלומינסקי: למי שהיה בנתניה או בגוש דן היה קצת יותר מבריא.
רויטל סויד: השרון במיוחד.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל את הדיון.
זאב בנימין בגין: אדוני, הצעה לסדר.
ניסן סלומינסקי: הצעה לסדר.
זאב בנימין בגין: אחרי חצי שנה של חברות בוועדה, לא נורא.
זאב בנימין בגין: אני לא מכביד עליך מאוד.
זאב בנימין בגין: אני מבקש לצאת מן הדיון שלפנינו בהצעת חוק המאבק לטרור ולהתייחס להנחת היסוד שלו.
זאב בנימין בגין: הנחת היסוד של כולנו, גם כאשר נאבקים בטרור רצחני המאיים על חיי אזרחי ותושבי מדינת ישראל ועל שגשוגה, ומקובל עלינו שיש כללים שצריך לשמור כדי למנוע פגיעה מיותרת במי שאין לפגוע בו.
זאב בנימין בגין: זהו, על-פי הבנתי, היסוד של הדיון שלנו, והניסיון להשיג, בהסכמה רחבה ככל האפשר, את האיזונים הנדרשים.
זאב בנימין בגין: זה נכון תמיד וודאי בימי מתח ביטחוני.
זאב בנימין בגין: אני מבקש להדגיש, אדוני היושב-ראש, שתמיד ובייחוד בימי מתח ביטחוני צריך לשמור על מעמדו המיוחד ועל כבודו של בית המשפט העליון, בוודאי על מעמדו כבית משפט עליון לצדק, הממלא את תפקידו בדיוק בזאת, שמבקש לבדוק האם ניתן, האם צריך, לתת סעד – איך אתם אומרים המשפטנים?
זאב בנימין בגין: ליתן סעד – למאן דהוא, שיש לו טענה, שהממשלה בהחלטה זו או אחרת פגעה בו או עומדת לפגוע בו.
זאב בנימין בגין: וזהו כל העניין, הסעד ליחידים מול החלטות הרשות המבצעת.
זאב בנימין בגין: קודם כול, צריך לשמור על מסגרת הדיון, כלומר, על נוהלי הדיון, ובלשון עם זר, הפרוצדורות.
זאב בנימין בגין: הפרוצדורות נועדו כדי לשמר מסגרת דווקא בעתות של מתח ביטחוני, ואין לכופף את הנהלים, את הפרוצדורות, מפני החלטה כזאת או אחרת של הרשות המבצעת.
זאב בנימין בגין: כל אחד מאתנו היה פעם באופוזיציה, בקואליציה, כל אחד מאתנו יודע ומקבל שאין יסוד להנחה שממשלה, כל ממשלה, חסינה בפני החלטות מוטעות.
זאב בנימין בגין: ניתן גם לומר שמצבי ביטחון מיוחדים מחסנים עוד פחות את הרשות המבצעת מפני קבלת החלטות מוטעות, ולכן צריך לשמור מאוד על המסגרת ועל בית המשפט העליון.
זאב בנימין בגין: במובן זה ובהקשר זה ההתקפות החריפות מאוד, שנשמעו בשבוע שעבר על בית המשפט העליון, פוגעות ביסודות החשובים של חיינו.
זאב בנימין בגין: אביע את דעתי – אין חיי חירות ללא מוסד שיכול לבקר ובעת הצורך לבטל החלטות של הרשות המבצעת, וצריך לשמור על כך שבית המשפט העליון, חבר השופטים ביושבם בבית המשפט הגבוה לצדק יוכלו באופן חופשי לדון בהחלטות של הרשות המבצעת ולקבל את ההחלטות המתאימות לדעתם, למרות שכידוע הם לא נבחרו על-ידי הציבור, אלא מונו על-ידי ועדת מינויים, ואין בזה שום נגיעה לאמירה כביכול שהם נוטלים על עצמם ואל עצמם מדי פעם סמכויות של הרשות המבצעת או של הרשות המחוקקת.
זאב בנימין בגין: על כן, אדוני היושב-ראש, הצעתי בימים אלה, שהוועדה היום, עכשיו, תקבל החלטה בנוסח חיובי, הקוראת לכולם ולאישי ציבור בפרט להיזהר בכבודו של בית המשפט העליון, ואם רוצים להוסיף, דווקא בימים אלה של מתח ביטחוני.
זאב בנימין בגין: תודה, אדוני היושב-ראש.
רויטל סויד: גם אני ארצה להוסיף משפט בנושא זה.
ניסן סלומינסקי: פחדתי שנסיט את הדיון ובמקום המאבק על הטרור פתאום יתחיל להיות מאבק על בית המשפט.
זאב בנימין בגין: אני חושב שיצאתי מנקודת המוצא בדיוק של דבר חקיקה זה.
אוסאמה סעדי: זה מאבק נגד הטרור על בית המשפט.
אוסאמה סעדי: יש טרור נגד בית המשפט.
אוסאמה סעדי: טרור לא חייב להיות פצצה.
ניסן סלומינסקי: כל אחד שידבר קצר.
ניסן סלומינסקי: רויטל, אחר-כך אוסאמה ואחר-כך נחזור לסבלותינו.
רויטל סויד: אנחנו יושבים היום במסגרת דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, והוועדה שלנו לא רק דנה בחוקים, אלא יש לה גם אמירה משמעותית מאוד לגבי מעמדו של בית המשפט בכלל, ובית המשפט העליון בפרט.
רויטל סויד: אין גוף שחסין מביקורת וניתן לבקר גם את מערכת המשפט וגם לבקר פסיקה זו או אחרת, אבל ביקורת על בית המשפט איננה מאפשרת התרת דם של שופט, איננה מאפשרת השתלחות אישית ואיננה מאפשרת הסתה פרועה שעולה לכדי קריאה לאלימות.
רויטל סויד: אני חושבת שמחובתה של ועדת החוקה – אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, שתצא מפה אמירה מוועדת החוקה היום שאנחנו מגנים – לא ביקורת – כל ביקורת שמסיתה, קוראת לאלימות ומתירה את דמו של שופט ספציפי.
רויטל סויד: צריך להבין שאין תקדים לפנייה של מנהל בתי המשפט, השופט שפיצר, שבוודאי פנה ליושב-ראש הכנסת על דעתה של נשיאת בית המשפט העליון.
רויטל סויד: אין ספק שהוא לא עשה את זה ללא ידיעתה וברכת הדרך שלה.
רויטל סויד: אין תקדים לפנייה כזאת מצד מנהל בתי המשפט.
ניסן סלומינסקי: מה היתה הפנייה שלו?
רויטל סויד: הפנייה שלו ליושב-ראש הכנסת היתה למנוע הסתות פרועות שמתירות דמו של שופט.
אוסאמה סעדי: לרסן.
רויטל סויד: ברגע שיש פנייה כזאת, זה מראה לנו עד כמה מרגיש בית המשפט שמתירים את דמו ועד כמה בית המשפט נתון תחת התקפה.
רויטל סויד: בית המשפט יודע לספוג ביקורת.
רויטל סויד: חלקנו פה עורכי-דין, לא תמיד אנחנו מקבלים את החלטת בית המשפט, את פסיקתו, אבל מעולם לא מביעים ביקורת באופן הזה.
רויטל סויד: הדברים האלה נכונים בפרט בשבוע שבו אנו מציינים 20 שנה לרצח רבין, ונדמה שלא למדנו שום דבר בדבר הסתות ולאן הן יכולות להוביל.
רויטל סויד: והעובדה שאנחנו ממשיכים באופן הזה, והפעם ביתר שאת, כי כבר יש לנו את הרשתות החברתיות, מראה שהלקח לא נלמד.
רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, כיושב-ראש ועדת החוקה, חייבת לצאת אמירה מהוועדה הזאת היום שמוקיעה כל ביקורת שגובלת בהסתה ובאלימות כנגד מערכת המשפט.
ניסן סלומינסקי: אוסאמה.
אוסאמה סעדי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, לא במקרה אמרתי שזה קשור להצעת החוק שאנחנו דנים בה מספר שבועות, כי מדובר כאן בסיכול ממוקד נגד בית המשפט העליון, וזו לא הפעם הראשונה.
אוסאמה סעדי: אם היתה אמירה אקראית, חד-פעמית, ניחא, היינו מבינים, וואלה, התפרצות של זעם של חבר הכנסת יוגב, של כבוד השר לוין, של עוד מספר חברי כנסת, אבל מדובר במגמה שיטתית נגד בית המשפט העליון.
אוסאמה סעדי: אני רק מזכיר לכם את האמירה המסוכנת של חבר הכנסת יוגב, לעלות על בית המשפט העליון עם D9, בעקבות ההחלטה להרוס שני בתים בהתנחלות בית אל.
אוסאמה סעדי: מה ששמענו בימים האחרונים – כנגד מה?
אוסאמה סעדי: צריך לדעת על מה הביקורת.
אוסאמה סעדי: בסך הכול כבוד השופט פוגלמן נתן צו ביניים שמונע הריסת בית באופן זמני עד לדיון בעתירה.
אוסאמה סעדי: אנחנו, גם אני, במשך 25 שנים אנחנו כל הזמן מבקרים את בית המשפט העליון, ואנחנו אומרים: בית המשפט העליון לא נתן סעד מן הצדק לאוכלוסייה הפלסטינית, הוא הכשיר הריסות בתים, הוא הכשיר מעצרים מינהליים, הכשיר אפילו התנקשויות בעזה.
אוסאמה סעדי: מה לא הכשיר בית המשפט העליון?
אוסאמה סעדי: על זה אומרים שהוא בית המשפט של השמאל?
אוסאמה סעדי: ובסוף באים וקוטלים את בית המשפט העליון עד כדי הסתה פרועה והתרת דמו של השופט פוגלמן, שאמרו שהוא חבר ברשימה המשותפת.
אוסאמה סעדי: השופט פוגלמן חבר ברשימה שלנו?
אוסאמה סעדי: גם השר לוין, שהוא עורך-דין, הביקורת שלו היא מתחת לכל רמה, היא מסוכנת מאוד, ובלי ששמעתי את דברי חברי בני בגין, אני בהחלט - - -
זאב בנימין בגין: גם לא תיאמתי את דברי מלכתחילה עם חברת הכנסת סויד.
אוסאמה סעדי: ולא אתי.
זאב בנימין בגין: לא, לא, לא.
אוסאמה סעדי: אנחנו לא מתואמים בכלל.
אוסאמה סעדי: אני חושב שמדובר במשהו הזוי לחלוטין.
אוסאמה סעדי: הגשתי הבוקר הצעה דחופה לסדר-היום לנשיאות הכנסת לאשר דיון במליאה במתקפה על בית המשפט העליון.
אוסאמה סעדי: טוב שיש צדיק אחד בסדום, שזה היועץ המשפטי לממשלה שפעל מיד, לא כמו שרת המשפטים שיצאה אחרי זמן, היא לא הגנה על בית המשפט העליון, היא אמרה שהוא פועל במהירות.
אוסאמה סעדי: היא היתה צריכה לגנות בכל המילים, באופן הברור ביותר, שאינו משתמע לשתי פנים, גינוי נגד הדברים האלה על בית המשפט העליון, והשתיקה הרועמת של ראש הממשלה – לא שמענו מילה או חצי מילה.
אוסאמה סעדי: לכן אני מצטרף לדברי חברי שאנחנו, כוועדת החוקה, שאמונים על חוק, חוקה, ומשפט, צריכים היום לצאת בהצהרה ברורה, חד-משמעית, שמגנה את הביקורת נגד בית המשפט העליון ואת ההסתה הפרועה.
אוסאמה סעדי: ביקורת כן, אבל הסתה לא.
זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, אני חוזר על הצעתי שהנוסח יהיה נוסח חיובי.
זאב בנימין בגין: הוא יובן.
זאב בנימין בגין: קריאה להיזהר בכבודו של בית המשפט העליון.
ניסן סלומינסקי: אחרי ששמעתי את שלושת חברי, קודם כול, הנושא הזה הוא נושא כלאחר יד.
ניסן סלומינסקי: אם רוצים, צריכים לקיים דיון לעומק בנושא.
ניסן סלומינסקי: ואני אסביר למה אני מתכוון.
ניסן סלומינסקי: קודם כול הסתה או מה שחברתי, רויטל, אמרה, אפילו עד כדי איום בפגיעה או דבר כזה, זה לא רק על בית המשפט העליון, זה על כל גוף אחר.
רויטל סויד: כרגע נבחר ציבור התבטא נגד בית המשפט העליון.
ניסן סלומינסקי: רויטל, הרי נתתי לך לדבר.
ניסן סלומינסקי: לא היית נוכחת כאן בדיונים שאנחנו דנים על האפוטרופוס ויצאו כאן העובדים הסוציאליים ואמרו שהם מותקפים באופן אמיתי בביקורות עם הסתה.
ניסן סלומינסקי: יצאו רופאים שאמרו את זה, יצאו מכל מיני כיוונים אחרים.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכל התקפה, לא משנה על מי, אם יש בה הסתה ומעבר לזה, זה דבר חמור שצריכים לשלול אותו מכל וכול, ולא משנה אם אני מסכים לאותן דעות שאותו גוף מבטא או לא.
ניסן סלומינסקי: ודאי אם רוצים לקשור את זה לאירועי היום, אני חושב שהמסר המרכזי שצריך להיות לנו מהרצח הנורא שכל מחלוקת, בשום פנים ואופן, אסור שתיפטר בדרך של אלימות – אני לא מדבר אפילו על רצח, אלא על כל אלימות.
ניסן סלומינסקי: תמיד הבאתי את הדוגמה הבאה ואני אתן אותה שוב.
ניסן סלומינסקי: הרצח הפוליטי הראשון שהיה זה הרצח של גדליה בן אחיקם, שהוא נרצח גם על רקע אישי וגם על רקע פוליטי, ואנחנו צמים עליו כבר 2,600 שנה.
ניסן סלומינסקי: איך זה מצליח?
ניסן סלומינסקי: כי חכמים היו חכמים מאוד, אם הם היו לוקחים את הנושא הפוליטי שאז דנו בו ואומרים שאנחנו צריכים לצום על רקע זה, קודם כול, חצי מהעם לא היה צם, והחצי השני אחרי חמש שנים כבר היה מפסיק, כי הנושא היה משתנה וכו'.
ניסן סלומינסקי: חכמים שמו רק נקודה אחת על הכוונת: מחלוקות, סכסוכים וויכוחים לא פותרים באלימות, נקודה, ולא פירטו כלום, רק את זה.
ניסן סלומינסקי: לכן האבל על הרצח הזה, ואנחנו צמים כדי להפיק לקחים.
ניסן סלומינסקי: 2,600 שנה זה מחזיק.
ניסן סלומינסקי: זה מסר שהוא קיים, הוא קיים לא רק לגבי בית המשפט העליון, הוא קיים גם לגבי העובדים הסוציאליים שכאן ישבו בשבוע שעבר, וממש בכו על האיומים שיש, ולגבי עוד גופים כאלה, רופאים וכל מיני כאלה שמושמצים ומפרסמים עליהם תמונות ודברים נוראיים.
ניסן סלומינסקי: צריך לצאת נגד כל זה.
ניסן סלומינסקי: זה באופן כללי.
ניסן סלומינסקי: לכן אם יש הסתה, שאני לא שמעתי, אבל אם יש הסתה - - -
אוסאמה סעדי: מה זה "אם יש הסתה"?
אוסאמה סעדי: לא שמעת אותה?
ניסן סלומינסקי: תן לי, אני אסיים.
ניסן סלומינסקי: אם יש מחלוקת שגובלת בהסתה וקריאה לאלימות או דברים כאלה, ודאי שצריך לצאת נגד, אבל לא רק לגבי בית המשפט העליון, הוא דווקא חזק.
ניסן סלומינסקי: צריך להגן על אותם מסכנים שאין להם את ההילה של בית המשפט העליון.
ניסן סלומינסקי: זה ודאי נכון, וזה פשיטא.
ניסן סלומינסקי: נחזור לנושא של בית המשפט העליון.
ניסן סלומינסקי: יש מחלוקת.
ניסן סלומינסקי: אתם מרגישים אולי מקופחים, יש עוד הרבה מאוד גופים שמרגישים מקופחים.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה צווי הריסה של בתים של לא יהודים יש ולא ממומשים?
רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, בקשת דחייה של שלושה ימים לתגובה של הצד השני נענתה באמירה קשה, שהשופט פוגלמן יכול להצטרף לרשימה המשותפת.
רויטל סויד: עם כל הכבוד, אין פה אמירה - - -
ניסן סלומינסקי: הנה, את רואה, גם זה - - -
רויטל סויד: לא יכול להיות שמכאן, מוועדת החוקה, לא תצא אמירה שמתירה ביקורת, אבל לא מתירה הסתה פרועה.
רויטל סויד: איך אפשר להגיד דבר כזה?
רויטל סויד: ועוד על מה?
רויטל סויד: על דחייה של כמה ימים.
ניסן סלומינסקי: אם את רוצה להתנהל בדרך של סתיו, אז תעשי את זה, אבל לא מתאים לך.
רויטל סויד: לא, אני לא רוצה להתנהל בדרך של סתיו.
רויטל סויד: ניסן, מספיק עם הפופוליזם, אנחנו מכירים את זה הרבה מאוד זמן.
ניסן סלומינסקי: הפופוליזם כרגע את עושה.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר, את לא נותנת לי - - -
רויטל סויד: אנחנו רוצים כוועדת חוקה שתצא מפה אמירה.
זאב בנימין בגין: רויטל, את לא מקלה.
רויטל סויד: נכון, אנחנו רוצים אמירה של ועדת החוקה.
ניסן סלומינסקי: את כבר אמרת את זה, את לא צריכה פעמיים או שלוש.
ניסן סלומינסקי: לא צריכים להקליט את זה.
ניסן סלומינסקי: את אמרת, ועכשיו מותר לי להביע את עמדתי.
רויטל סויד: אתה לוקח את זה לגופו של עניין - - -
ניסן סלומינסקי: את לא נותנת לאף אחד, זה גם נקרא - - -
רויטל סויד: לאף אחד?
רויטל סויד: כולם פה דיברו, ודיברו באריכות.
ניסן סלומינסקי: את כבר דיברת, ואני עכשיו באמצע דיבור ואת נכנסת באמצע, את לא נותנת לי להביע את עמדתי, שבמקרה היא אולי שונה מעמדתך - - -
רויטל סויד: זה בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: אבל את לא מקבלת אותה, כי עובדה שאת לא נותנת לי לדבר.
רויטל סויד: כי אתה לוקח את זה לגופו של עניין.
רויטל סויד: אנחנו רק אומרים: תבקרו, תגיד כל דבר, אבל בבקשה, אנחנו לא מוכנים לביקורת מסיתה כנגד בית המשפט וכנגד שופט.
ניסן סלומינסקי: פעם שלישית?
ניסן סלומינסקי: לא ישימו את זה שלוש פעמים, ישימו את זה רק פעם אחת, וכבר יש לך את זה, אז די, מספיק.
רויטל סויד: ניסן, אתה מתחמק.
ניסן סלומינסקי: שמעת את עמדתי?
ניסן סלומינסקי: אולי אני מסכים אתך?
ניסן סלומינסקי: שמעת את עמדתי בכלל?
רויטל סויד: בוא נשמע, אני אשמח לשמוע.
ניסן סלומינסקי: את לא נותנת לי.
רויטל סויד: אני אשמח לשמוע.
ניסן סלומינסקי: זו לא צורה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לקרוא לזה "אלימות של דיון".
ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב אין יותר ממני שרוצה שכל מערכת המשפט בכלל ובית המשפט העליון בפרט יהיו חזקים, כי מדינה לא יכולה להתקיים בלי שיש לה את המערכת הזאת, אבל יש לי מחלוקת אתם, ויש לי מחלוקת קשה אתם, כי אני חושב שבנושאים מסוימים הוויכוח העקרוני זה בכלל איפה את נותנת עדיפות כשיש לך את נושא הפרט מול נושא המדינה.
ניסן סלומינסקי: יש שופטים שאומרים שזכויות הפרט הן הראשונות, קודמות גם לזכויות המדינה, אני חושב אחרת, ולא רק אני, אוכלוסיות שלמות, וכתוצאה מזה יש הרבה מאוד אוכלוסיות שנפגעות, ואני יכול להביא לך דוגמאות, למשל שעומדים להרוס את בית הכנסת בגבעת זאב כשאלפי הריסות אחרות במגזרים אחרים לא מבוצעות, ופה די באטימות - - -
רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, מישהו אמר לך לא לבקר?
ניסן סלומינסקי: את מוכנה לתת לי?
רויטל סויד: אתה מדבר כאילו אנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: אני מדבר על מה שאני מדבר כרגע, את לא חייבת להסכים.
ניסן סלומינסקי: אני מסביר למה אני לא מסכים אתך בחלק מהדברים.
ניסן סלומינסקי: אני חושב לפעמים שבית המשפט העליון או חלק ממנו, אני לא רוצה להגיד על כולם, יש לי אתו מחלוקת קשה, ולא רק לי, לכנסת יש מחלוקת, ועובדה שהכנסת גם שמה חוקים, אני לא יכול להגיד "עוקפי בג"ץ", כי זה מצחיק, כי הרי בג"ץ כפוף לחוק ולא החוק כפוף לבג"ץ, אבל שמו את זה בחוק יסוד אחד ויכול להיות שישימו את זה בחוק יסוד אחר, את האפשרויות האלה.
ניסן סלומינסקי: מה שאני אומר שבימים כתיקונם, נניח סתם במקרה רגיל, ודאי שבית המשפט היה מצווה ואומר: רבותי, אתם רוצים לעשות את זה, ניקח זמן, נקיים דיון וכו' וכו', והכול טוב, אבל כשיש מכת מדינה ומגיע רמטכ"ל ומגיע ראש השב"כ והם אומרים שהריסת בית מהווה הרתעה גדולה, אבל בתנאי שהיא נעשית בסמוך לפיגוע, כי אם הרסו בית כשהאירוע היה לפני ארבע שנים וחצי, זה לא רלוונטי, הוא לא עוזר לכלום, אף אחד לא מבין למה זה, וזה מיותר - - -
אוסאמה סעדי: אתה מציע להרוס ואחרי זה לקיים דיון?
ניסן סלומינסקי: תשמע אותי.
ניסן סלומינסקי: תן לי לדבר.
ניסן סלומינסקי: תן לי עוד משפט אחד.
אוסאמה סעדי: מה עשו?
אוסאמה סעדי: הגישו עתירה - - -
רויטל סויד: שלושה ימים למתן תשובה.
ניסן סלומינסקי: תן לי עוד משפט אחד לומר.
אוסאמה סעדי: נו, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אני אומר שבזמן שיש מכת מדינה, בית המשפט צריך להיות שותף, להבין את הדברים.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אני לא בטוח שלא מכוונים לדעת מתי כל שופט נמצא בדיוק.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר את השיטה הזאת, איזה שופט הוא השופט התורן שאליו פונים, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להיכנס לזה.
אוסאמה סעדי: זה לא נכון, כל שופט היה נותן צו ביניים.
ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך מה כל שופט היה נותן.
ניסן סלומינסקי: תן לי רק להגיד - - -
אוסאמה סעדי: אתה מצטרף עכשיו לעליהום על השופט פוגלמן.
אוסאמה סעדי: בדברים שלך אתה אומר את זה.
רויטל סויד: בגלל זה אמרתי לך, ניסן, שזה לא קשור לגופו של עניין.
ניסן סלומינסקי: תן לי להגיד מה שאני אומר, ואני גם אמרתי את זה.
ניסן סלומינסקי: במצב שיש מכת מדינה כל שופט היה קובע את הדיון, או למחרת או ביום ראשון, לא מושך את זה, אפילו לא יום אחד נוסף.
ניסן סלומינסקי: כל יום אתה מאבד את ההרתעה.
ניסן סלומינסקי: היה צריך לקבוע את זה ליום ראשון.
אוסאמה סעדי: אם קבעו בתוך שלושה ימים זה איבוד ההרתעה?
רויטל סויד: הוא קבע את זה ליום שני.
ניסן סלומינסקי: זה לא טוב שלושה ימים.
רויטל סויד: שלושה ימים עם שישי שבת.
רויטל סויד: אתה רוצה שיעשו את זה בשבת?
ניסן סלומינסקי: לא, ביום ראשון.
ניסן סלומינסקי: למה לא ביום ראשון?
רויטל סויד: על דחייה בעוד יום אחד אפשר לדבר בהסתה פרועה כזאת?
יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, נו באמת.
ניסן סלומינסקי: איזה הסתה?
רויטל סויד: שהשופט יכול להצטרף לרשימה המשותפת?
יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, אני מסרבת לצעוק, אבל אני מצפה שתיתן לי זכות דיבור.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אתן לך לדבר, אבל באת באמצע.
יעל גרמן: כולם צועקים ומדברים.
ניסן סלומינסקי: זה לא בסדר.
ניסן סלומינסקי: אני לא מסכים לשום הסתה, פרסמתי את עמדתי, וגם עמדתי היא נגד, אבל בצורה מכובדת.
ניסן סלומינסקי: מותר וצריך לבקר, ובית המשפט העליון לא חסין מביקורת.
ניסן סלומינסקי: ההיפך, צריכים לבקר, ויש גם חילוקי דעות בתוכו, וזה שמבקרים זה בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: זה בסדר גמור, מותר לנו לבקר אם אנחנו חושבים שהוא לא צודק, אבל זה צריך להיות מכובד.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, יש ביקורת - - -
רויטל סויד: אתה עומד מאחורי הדברים של חבר הכנסת מוטי יוגב?
ניסן סלומינסקי: אני לא עומד מאחורי אף אחד, אני עומד רק מאחורי הדברים שלי.
ניסן סלומינסקי: אני לא בא כאן לוועדה לגנות את חבר הכנסת הזה או חבר הכנסת הזה, אחרת, תאמיני לי, הייתי מעלה כאן לדיון כל יום חבר כנסת – אני לא רוצה להגיד לך על מה – שאומרר: אתם, אין לכם מה לעשות כאן במדינה הזאת - - -
רויטל סויד: אנחנו לא רוצים לגנות חבר כנסת, אנחנו רוצים לגנות את הדברים.
שעולה ואומר לנו: אני חושב שהביקורת תמיד צריכה להיות ביקורת מכובדת.
שעולה ואומר לנו: גם אם היא נוקבת, היא צריכה להיות מכובדת, בטח שלא הסתה ובטח שלא איומים, אבל צריכים לדעת שיש לנו ביקורת, וזו ביקורת שנמשכת כי אתה רואה קו מסוים של חלק מהשופטים.
שעולה ואומר לנו: אני אומר שוב, אתה מרגיש לפעמים שאתה חי פה, ויש אנשים שחיים בפלנטה קצת שונה, כאילו הימים כתיקונם.
שעולה ואומר לנו: הרי למה עשינו את החוקים עם חוק המינימום ולמה קיצרנו?
שעולה ואומר לנו: כי באנו ואמרו שבימים כתיקונם, אתה נותן באמת שיקול דעת לשופט, ואם קורה מקרה חד-פעמי, לשופט יש הרבה שיקול דעת, והוא יכול לתת לפעמים חודשיים, כי זה רכבת, וזה לא פגע, אבל ברגע שיש מכת מדינה, הכללים משתנים.
שעולה ואומר לנו: הגענו למצב שהיית צריך לשנות חוק כדי שגם המערכת של הפרקליטות מצד אחד וגם המערכת של השופטים מצד שני יתאימו את עצמם למציאות הזאת.
שעולה ואומר לנו: עשינו את זה, אנחנו בוועדה.
שעולה ואומר לנו: אתם לא יכולים להגיד לי: מה קרה פתאום וכו'.
שעולה ואומר לנו: כן, יש מחלוקות ויש סיטואציות שבהן אתה משנה מהמצב שאתה עצמך היית פועל בימים כתיקונם, אבל עכשיו אין מה לעשות.
שעולה ואומר לנו: אם יש ביקורת שהיא הסתה או איומים, אני חושב שבכלל צריכים לתבוע לדין פלילי.
שעולה ואומר לנו: יש חוקים לזה.
שעולה ואומר לנו: אבל אני לא חושב שיש.
שעולה ואומר לנו: שוב, אני לא מוכן להגיד שראיתי את כל הביקורת של כולם, ואני ממעיט בכל הנושא הזה, אבל אם יש מישהו שיש לו ביקורת, ביקורת מכובדת ונוקבת, ודאי שצריכים לשמוע.
שעולה ואומר לנו: אני חושב שהם היו צריכים לקבוע את זה ליום ראשון, והיית רואה שהנה, יש כאן בית משפט שמרגיש וחש – את אומרת שזה שלושה ימים, בסדר – ואומר: רבותי, יש טיעונים, יום ראשון נקיים דיון, בכבוד, לא הייתי מוציא מילה מהפה.
שעולה ואומר לנו: אבל אתה רואה שמושכים.
שעולה ואומר לנו: שוב, זה רצף של דברים, אז יש ביקורת, ואני חושב שצריך לכבד את הביקורת.
שעולה ואומר לנו: שוב אני אומר לא רק על בית המשפט העליון, גם על גופים אחרים וגם על עובדים אחרים, אני מביא את העובדים הסוציאליים כדוגמה, כי פשוט הם בכו לנו כאן בשבוע שעבר, והרופאים וכל אלה: בשום פנים ואופן אסור שביקורת תהיה מסיתה, שתהיה בה הסתה, ובטח שלא קריאות לאלימות או דברים כאלה, שזו עבירה פלילית, ואפשר לתבוע את האנשים האלה על עבירה פלילית.
שעולה ואומר לנו: יעל.
זאב בנימין בגין: אדוני, סליחה.
זאב בנימין בגין: נדמה לי שדברי יוצאים מדבריך, ועל כן אני בכל זאת מציע כמו שאמרתי, בנוסח חיובי.
זאב בנימין בגין: אני לא רוצה להיכנס לתחרות הגינויים כשאחר-כך שואלים על פלוני מדוע הוא לא גינה כאשר ההוא גינה, עדיין לא גינה ולא גונה הגינוי שלו.
זאב בנימין בגין: הצעתי נוסח חיובי, אני חושב שהוא תואם את דבריך, אני חושב שניתן על היסוד החיובי הזה להגיע כאן להסכמה, כולל הסכמה שלך.
זאב בנימין בגין: הוועדה החשובה הזאת, המכובדת הזאת, קוראת לציבור ולאישי ציבור להיזהר בכבוד בית המשפט העליון, נקודה.
זאב בנימין בגין: לא צריך יותר.
זאב בנימין בגין: אני חושב שזה לא סותר את עמדתך.
זאב בנימין בגין: יש הבדל בין אמירות אישיות של כל אחד מאתנו לבין אמירה בימים אלה של הוועדה החשובה הזאת שלנו.
יעל גרמן: אני לא חושבת שיש עוררין על כך שניתן להעביר ביקורת.
יעל גרמן: להיפך, ביקורת זה אחד ממוסדות הדמוקרטיה, ואני משוכנעת שכל אחד ואחת מאלה שיושבים היום כאן מצד חברי הכנסת, ובוודאי גם אחרים, היתה לו ביקורת כזאת ואחרת על פסק דין כזה ואחר, ולא בכך עסקינן.
יעל גרמן: באת ואמרת שבאו גורמי ביטחון ואמרו כמה חשוב שעכשיו במהירות נבצע את ההחלטות, אבל בדיוק בשביל זה יש רשות שופטת, ואסור לנו אפילו לרגע להתבלבל, במיוחד אנחנו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יעל גרמן: יש פה הפרדת רשויות.
יעל גרמן: אין לנו הפרדת רשויות ממשית בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת, כולנו יודעים את זה.
יעל גרמן: זה היינו הך.
יעל גרמן: רוצה הרשות המבצעת דבר מה, אז בעזרת הרשות המחוקקת היא מעבירה את זה ואין הפרדת רשויות.
יעל גרמן: ברוך השם כן יש לנו הפרדת רשויות בין הרשות השופטת לרשות המבצעת והמחוקקת, כל אחת מהן לחוד ושתיהן ביחד, ועל זה אנחנו צריכים לשמור מכל משמר.
יעל גרמן: אתה מדבר על כן לבקר ולא להסית, ואני מדברת על משהו הרבה יותר חשוב, אני מדברת על חיזוק מעמדו של בית המשפט העליון.
יעל גרמן: בכלל בית המשפט, אבל במיוחד בית המשפט העליון, דווקא בעת הזאת, בעת חירום.
יעל גרמן: הרי כל-כך קל בעת חירום ללכת אחרי העצות הטובות והחשובות שבאות באמת מרצון טוב וטובת הציבור של גורמי הביטחון, אבל זו בדיוק העת שבה בית המשפט העליון צריך להיות עם ראש מורם, לבוא ולומר: אכן הביטחון האישי הוא חשוב, אבל לא פחות חשוב לשמור על ערכי הדמוקרטיה וזכויות הפרט, וזו בדיוק השעה.
יעל גרמן: זו לא חוכמה לדבר על דמוקרטיה וזו ולא חוכמה לדבר על זכויות הפרט בשעה שהכול רגוע ואף אחד לא בסכנה.
יעל גרמן: זו חוכמה לשמור על זה היום, כאשר כולנו כל-כך רוצים במהירות לעשות הכול כדי לשמור על הביטחון שלנו.
בא ואומר: ואנחנו, כוועדת החוקה, חוק ומשפט, כמובן אנחנו מגנים הסתה.
בא ואומר: זה כל-כך ברור.
בא ואומר: לית מאן דפליג, לא צריך בכלל לומר את זה.