GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נירית להב קניזו: האדם חשוד כי ביצע בפניו עבירת אלימות או פשע, זאת אומרת אם נמצא בפני כל אדם חבילת סמים, מותר לאותו אדם לעכב.
<נירית להב קניזו: הוא לא צריך הסמכה מיוחדת של השר לביטחון הפנים, ויש לו סמכות לעכב.
ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לפה.
<נירית להב קניזו: אבל אני מדגישה שההסמכה הזאת היא הסמכה שניתנת אך ורק לעובדי משרד הביטחון, אך ורק סמכות עיכוב לשלוש שעות וסמכות מעצר לגבי אדם שמסרב לסמכות העיכוב, ורק לגבי חבי מעצר או דרושים לחקירה שההגדרה הזאת היא בהתאם לפקודת המשטרה 140312.
מיכל רוזין: ומה התשובה אם הוא רואה ברכב סמים?
ניסן סלומינסקי: הסבירו, כמו כל אדם רגיל, אין לו סמכות בדין זה, יש לו סמכות של אדם פרטי, כל אדם פרטי רשאי.
מיכל רוזין: לא, אדם פרטי לא יכול לעכב.
ניסן סלומינסקי: כן יכול, היא הקריאה לך את החוק.
ניסן סלומינסקי: מיכל, תשאלי את ידידך עורך הדין שיושב לידך, הוא יגיד לך את זה במפורש.
מיכל רוזין: אבל ברגע שהוא אומר לי: אני לא רוצה, אין לי מה לעשות, אין לי זכות מעצר; פה יש לי זכות, אז אני שואלת האם מפעילים סמכות או לא.
ניסן סלומינסקי: יש סמכות לפי החוק, לא החוק הזה.
מיכל רוזין: לא, מעצר, נציגי המדינה, עובדי המדינה, תהיה להם סמכות מעצר או לא?
ניסן סלומינסקי: בוא נשאל שאלה פשוטה, אדם ברחוב ראה מישהו שמחזיק ארבעה קילו סמים קשים, אדם "רגיל" באמצע רחוב דיזינגוף, מה סמכותו לעשות על פי חוק?
ניסן סלומינסקי: בהנחה שזה סמים קשים, מה סמכותו?
<נירית להב קניזו: יש לו סמכות לפי סעיף 75 לחוק המעצרים לעכב את אותו אדם ולמסור אותו לשוטר.
ניסן סלומינסקי: ואם אותו אדם לא - - -
<נירית להב קניזו: יש לאדם סמכות שימוש בכוח.
אורי מקלב: ואם הוא לא יודע מה זה?
ניסן סלומינסקי: אז זה כמו אדם פרטי.
אורי מקלב: במעברים כן יעשו את זה.
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין למה אתה אומר את זה, כשאומרים לך אחרת.
אורי מקלב: אני אחדד עוד פעם את השאלה ואתה תשמע את התשובה.
ניסן סלומינסקי: שמעו את התשובה הזאת כבר שלוש פעמים.
אורי מקלב: אני שואל את רשות המעברים, אם הם ראו משהו שלא בטוח שזה סמים, הם לא יודעים, זה חומר חשוד.
אורי מקלב: הם רואים שלושה ארגזים של תרופות, הם לא יודעים אם זה עם תעודת משלוח, הוא מבקש תעודת משלוח.
<ארז צידון: זה נראה לך בסדר כשזה מתחת לכיסא מוחבא?
אורי מקלב: אני לא אומר אם זה בסדר או לא, אני שואל אם פועלים בסמכות או לא פועלים בסמכות.
ניסן סלומינסקי: אמרתי לך שכמו שלכל אדם יש סמכות, יש גם להם סמכות בלי קשר למה שמדברים עכשיו.
ניסן סלומינסקי: עכשיו נותנים להם דבר אחר לחלוטין, עיכוב לשלוש שעות, ואם הוא מסרב, אפשר לעצור אותו, ורק על הדברים שהם הזכירו.
אורי מקלב: אני עכשיו שואל לגבי הדברים שהם לא הזכירו ושהם לא אמרו.
ניסן סלומינסקי: אז אני הסברתי לך שאם כאדם פרטי אתה רואה מישהו נוסע עם עופות מוחבאים, מה שמותר לך לעשות כאדם פרטי אתה עושה גם פה.
ניסן סלומינסקי: אם אסור לו, גם פה לא יעשו את זה.
אורי מקלב: אז אני שואל, האם אתם במחסומים שלכם ובמעברים שלכם תעצרו את אותו טנדר עם העופות, תעצרו או לא?
ענת ברקו: אם הוא מסכן את שלום הציבור.
<ארז צידון: מי שאחראי על זה זאת יחידת הפיצו"ח, אני מגלה ביצים, ואנחנו תופסים אלפי ביצים מוברחות.
<ארז צידון: אנחנו קוראים ליחידת הפיצו"ח, אני לא מעכב בכוח, אבל בדרך כלל נשארים.
אורי מקלב: אתה אומר לו: אתה מעוכב?
אורי מקלב: אתה אומר: חכה עד שיבוא הפיצו"ח?
אורי מקלב: באיזה סמכות?
אורי מקלב: הוא מעכב אותו.
מיכל רוזין: מהיום אתה נותן לו סמכות.
ניסן סלומינסקי: אבל כאדם פרטי יש לך סמכות.
אורי מקלב: לא, אם יבוא מישהו עם עופות, אתה יכול לעצור אותו?
ניסן סלומינסקי: אם אתה חושד שזה עופות מורעלים, כן.
אורי מקלב: אין לך שום סמכות.
ניסן סלומינסקי: אם אתה רואה שמישהו עובר עם טנדר נניח מאזורי יהודה ושומרון עם מלא עופות - - -
אורי מקלב: אני יכול לעצור אותו?
אורי מקלב: ממתי אתה בודק תעודות של משלוח?
זאב בנימין בגין: אדוני היושב ראש, נראה לי שיש כאן סוגיה שאכן ראויה לבירור, מה הן הסמכויות או מה הן סמכויות שיוריות ואיך נוהגים בדרך כלל כפי שהעלה חבר הכנסת חבר הכנסת מקלב.
זאב בנימין בגין: זה ראוי לבירור מסודר, כי אני חש שיש פה סתירה מסוימת משני עברי השולחן.
זאב בנימין בגין: המשטרה אומרת רק חבי מעצר וכן הלאה.
זאב בנימין בגין: יכול להיות שהפרקטיקה היא שונה במעט, אז אם מדובר על עיכוב בלבד, זה יותר קל לי לעכל.
זאב בנימין בגין: אם מדובר במשהו שהוא מעבר לעיכוב, אני חושב שזה דורש בירור והבהרה מצד רשות המעברים, אם לא בישיבה הזאת, בישיבה אחרת.
ניסן סלומינסקי: לא, נעשה את זה בישיבה הזאת, כי כבר ככה הם עוברים על החוק.
ניסן סלומינסקי: אם היום מעכבים מהרגע שהם גילו את זה - - -
מיכל רוזין: הם ימשיכו לעבור על החוק, זה מה שאומר חבר הכנסת מקלב.
ניסן סלומינסקי: לא, חבר הכנסת מקלב כל הזמן מתעקש על העופות האלה.
זאב בנימין בגין: עזוב, תרופות.
ניסן סלומינסקי: אני מסביר עוד פעם, ואתם תאשרו את זה כדי שנדע.
אורי מקלב: מה הסמכות שלו?
אורי מקלב: אתה רוצה להתקדם?
אורי מקלב: בבקשה, בוא נשמע מרשות המעברים.
אורי מקלב: מה התפקיד שלהם?
אורי מקלב: מה הם הולכים לבדוק?
אורי מקלב: סחורות?
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר לך עוד פעם, שמה שכתוב פה זה שאנחנו נותנים סמכות לשר להעביר לרשות הזאת, הוא ימנה כל אחד.
ניסן סלומינסקי: המשטרה תנחה אותם בדיוק.
אורי מקלב: המשטרה - - -
ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא שומע אותי, המשטרה תנחה אותם בדיוק מה מותר להם ומה אסור להם, אז אל תשאל אותו עכשיו, כי עכשיו אסור לו כלום, אבל הם ינחו אותו.
אורי מקלב: לא, אני לא מבקש מהמשטרה, לא שמעת אותי עד הסוף.
אורי מקלב: שמענו את המשטרה על חבי מעצר, זה בסדר.
אורי מקלב: אני שואל שאלה אחרת לגמרי, מה תפקיד רשות המעברים ומה ייעודם.
אורי מקלב: זה אגב אורחא, זה כשהם בודקים ואם הם בודקים במחשב ובתעודת זהות והם רואים את זה, הם גם מעכבים אותו.
ניסן סלומינסקי: אבל אני מנסה להסביר לך דבר אחד, עד היום - - -
אורי מקלב: לא, זה לא קשור למשטרה, זה קשור לרשות המסים.
ניסן סלומינסקי: אורי, אתה מוכן רגע להיות לא משדר, אלא גם קולט?
ניסן סלומינסקי: עד היום אין לו סמכויות בנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: מה שהוא עושה או לא עושה, כרגע לא מעניין אותי.
ניסן סלומינסקי: אין לו סמכויות.
ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו ניתן לו, ניתן לו סמכויות, שמי שינחה אותו מה הסמכויות זה המשטרה, כך כתוב: המשטרה תנחה אותם מה הסמכויות.
אורי מקלב: בסדר, את זה הבנתי, אבל מה הם עושים?
ניסן סלומינסקי: עזוב מה שהם עושים כרגע, מה זה חשוב לך?
ניסן סלומינסקי: הרי אין להם סמכויות כרגע.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדעת אם הוא עובר על החוק או לא?
ניסן סלומינסקי: זה עכשיו הדיון?
אורי מקלב: אני לא אתן סמכויות - - -
ניסן סלומינסקי: כרגע זה הדיון?
אורי מקלב: בוודאי שזה קשור לדיון.
זאב בנימין בגין: אני רוצה לדעת אם בהינתן הסמכויות על ידי השר, עובד המדינה הנעמד במעברים יגביל את סמכותו לעכב ולעצור רק לנושאים שמעניינים את המשטרה, או שהוא ישתמש בסמכות זאת למטרה שיכולה להיות טובה, אבל היא אחרת.
מיכל רוזין: בדיוק זאת השאלה.
ניסן סלומינסקי: אני מוסיף עוד דבר אחד, הוא יקבל את ההנחיות, והסמכויות שלו מדין החוק הזה יהיו בדיוק מה שהם אומרים, אבל יש לכל אדם גם סמכויות מחוק אחר לגמרי, לא קשור לנושא ולא קשור למעברים ולא קשור לכלום.
ניסן סלומינסקי: זה כמו שאם אני אלך ברחוב דיזינגוף ואתקל בסמים, מה שמותר לי, במעברים גם יהיה מותר לו.
זאב בנימין בגין: אני אתן דוגמה – יש שני ארגזי תרופות, הוא חושד במשהו, האם תהיה סמכות, או אם ישתמשו באותן סמכויות, כדי למשל לבדוק אחת, אחת?
ניסן סלומינסקי: את זה אתה צריך לשאול את המשטרה.
זאב בנימין בגין: אני עוד לא עיכבתי, הוא עוד לא עיכב, האם הוא יבדוק כל תרופה ותרופה לגבי תאריך התפוגה שלה, יבדוק או לא יבדוק?
זאב בנימין בגין: הוא עוד לא יודע, אם הוא רוצה להבריח דברי פיגולים, תרופות מסוכנות.
זאב בנימין בגין: אירופה הנדיבה לפני שנים אחדות סיפקה לאפריקה הנצרכת אנטיביוטיקה שפג תוקפה.
זאב בנימין בגין: זה דבר קשה מאוד לעיכול, לכן אני שואל.
זאב בנימין בגין: זאת דוגמה לשאלה.
<נירית להב קניזו: סוגיית הסמכויות במקומות שונים בארץ היא סוגיה סבוכה ומורכבת, כמו שחברי הכנסת מקלב ובגין ציינו פה.
<נירית להב קניזו: אנחנו לא התכנסנו כאן לדון בסוגיית הסמכויות באופן רחב.
<נירית להב קניזו: יתכן שזה מצדיק דיון מעמיק ויסודי.
<נירית להב קניזו: אנחנו התכנסנו כאן לשם אישור הסמכה של השר לביטחון פנים לעכב ולעצור אך ורק חבי מעצר ודרושי חקירה.
אורי מקלב: את זה קיבלנו.
<נירית להב קניזו: זאת המסגרת.
אוסאמה סעדי: אבל איך מיישמים את זה?
ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, לזה נותנים לו את הסמכות.
מיכל רוזין: זה סוג של היתממות.
אורי מקלב: אבל אם הוא רואה במעבר הזה עוד דברים, אנחנו רוצים לדעת - - -
ניסן סלומינסקי: אבל מה זה קשור לסמכות הזאת?
מיכל רוזין: כי זה קשור, כי הוא ישתמש בסמכויות שניתנו לו לדברים שלא ניתנו לו, זה בדיוק העניין.
ניסן סלומינסקי: ארז, אתה מוכן להסביר?
אורי מקלב: האם הוא עובד בשירות משרד החקלאות?
אורי מקלב: משרד הבריאות?
אורי מקלב: איך הוא בודק את זה?
אורי מקלב: האם הוא מעכב אנשים.
אורי מקלב: אני רוצה שהוא יעשה את זה, אבל שיעשה את זה בסמכות.
<ארז צידון: המעברים, כמו שאתם רואים, משיקים לאלף ואחד תחומים, אתה יכול למצוא תרופות, פטם, סמים, מה שאתם רוצים מכל טוב.
<ארז צידון: אם אתם רוצים לפתוח את הכול, והסוגיה היא נרחבת, ואם אני אקח את ארצות הברית, במעבר גבול כל הרשויות יושבות.
<ארז צידון: אם אתם רוצים לפתוח את כל הסמכויות, תזמנו את הפיצו"ח, תזמנו את רשות המסים, זאת לא המשטרה.
מיכל רוזין: אם היתה שם משטרה, דרך אגב למשטרה מותר הכול.
<ארז צידון: המשטרה כרגע בעל תחום מאוד מוגבל.
מיכל רוזין: אבל לשוטר מותר הכול.
<ארז צידון: כשאני תופס ביצים, זה לא מעניין את המשטרה, את מי שזה מעניין זה הפיצו"ח, ויש אחריות, אף אחד לא ירצה להכניס היום משאית מלאת ביצים עם סלמונלה.
ניסן סלומינסקי: מבחינת הפיצו"ח יש לך סמכות לעשות את זה?
<ארז צידון: יש פיצו"ח שיש במעברים ויש פיצו"ח שמתחייבים לבוא, ולכן אני אומר שהם יבואו ויסבירו.
אורי מקלב: אומרים לחכות שלוש שעות עד שיגיע פיצו"ח.
<ארז צידון: אם הוא לא בא בזמן סביר, אני משחרר אותו.
<ארז צידון: התפקיד שלי הוא ביטחוני, התפקיד שלי למנוע כניסה של מחבלים ואמצעי לחימה למדינת ישראל.
אוסאמה סעדי: אז לא צריך את החוק בשביל זה.
ניסן סלומינסקי: פה נותנים לו תוספת.
אוסאמה סעדי: אם הוא רואה נשק ומחבלים, הוא לא צריך את זה, הוא צריך את החוק הזה כדי לעצור מחבל?
אורי מקלב: ממתי נותנים להם את הסמכות, או שהם פועלים ללא סמכות, כדי לעכב מישהו כשהם רואים שמישהו לוקח ביצים?
אוסאמה סעדי: אבל לא רק ביצים, חבר הכנסת בגין דיבר על תרופות.
אוסאמה סעדי: יש אנשים שהיה להם בכיס 10,000 שקל, ואז עיכבו אותם שלוש, ארבע שעות לבדיקה.
<ארז צידון: בשביל 10,000 שקל?
אוסאמה סעדי: 100,000 שקל, רשות המסים לא שואלת?
ענת ברקו: לא נראה לך סביר שישאלו את השאלות האלה?
ענת ברקו: כשאתה על מטוס לארצות הברית, לא שואלים אותך?
ניסן סלומינסקי: אבל זה לא רק במעברים.
אורי מקלב: אם אלך עם 100,000 שקל בכיס, מישהו יוכל לעצור אותי לפי חוק ולעכב אותי?
אוסאמה סעדי: יש לי הצעה לסדר לפני ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה קודם כל שיסבירו מה אנחנו הולכים לאשר.
אורי מקלב: מבקשים לא לאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אתה מבקש לא לאשר את זה, תצביע נגד, מה אני יכול לעשות?
אוסאמה סעדי: יש לי הצעה אחרת.
ניסן סלומינסקי: אם לא תאשר את זה, לעולם לא יאשרו את זה, ובינתיים ימשיכו לעשות דברים יותר גרועים.
ניסן סלומינסקי: קודם כל אני רוצה הסבר.
<אפרת חקאק: הוועדה מתבקשת לאשר את הגוף של רשות המעברים כגוף, שאחר כך השר לביטחון פנים יוכל להסמיך עובדים פרטניים, שיקבלו את הסמכויות שדיברנו עליהן.
<אפרת חקאק: הוועדה עכשיו מתבקשת לתת אישור עקרוני, אפילו לא יתפרסם ברשומות איזשהו נוסח של הצו הזה.
ניסן סלומינסקי: כי לשר יש הסמכות אחר כך.
ניסן סלומינסקי: אני מדגיש עוד פעם, שאנחנו מאשרים אך ורק – ואני אומר את זה לפרוטוקול – את הסמכויות כפי שנירית הסבירה, מה שכתוב גם בצו.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, זה כתוב גם בצו.
<מאיר פוקס: אני רוצה להוסיף שני דברים קצרים.
<מאיר פוקס: דבר ראשון, לבקשת משרד המשפטים נרצה להוסיף בצו שהסמכויות ניתנות רק בשטח המעברים או בסביבתם הקרובה; ודבר נוסף שהצו הזה הוא פתרון ביניים, השאיפה היא להסדיר את זה בחקיקה ראשית, ולכן בתקופה הקרובה אנחנו נשאף כמובן להסדיר את זה בחקיקה ראשית ולא בצו.
מיכל רוזין: אבל שואלת חברת הכנסת ברקו, האם יש להם מתקן מעצר.
ענת ברקו: אם אתם מעכבים - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אין מתקן.
אוסאמה סעדי: מאחר שהמכתב של השר לביטחון פנים הגיע ליושב ראש הוועדה ב-29 ביולי, ואנחנו רואים שצריך פה ללמוד את הסוגיה לעומקה, אני מבקש לדחות את ההצבעה למועד אחר, על מנת שנדון בסוגיה באופן סוגיה, נלמד את כל הסוגיה ואז נצביע.
אוסאמה סעדי: אני מצטרף להצעתו של חברי בני בגין.
זאב בנימין בגין: אני מציע שינוי מסוים, ואני מוכן לבקשת היושב ראש לאשר, ובתנאי שאכן יתקיים דיון כזה כאן, כי אנחנו עוסקים בבעיה, שהיא ביסודה חוקתית ומדברת על סמכויות יותר רחבות.
זאב בנימין בגין: הכוונות הן מצוינות, יתכן שהדברים דרושים, אבל אני חושב שכשהוועדה נותנת סמכויות, היא צריכה לדעת בדייקנות, איך ישתמשו בהן בעתיד מבחינת הגוף המבצע.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, תגביל את זה לחצי שנה, כדי שנהיה בטוחים שיתקיים דיון.
אורי מקלב: אנחנו גם אנשים פרקטיים.
זאב בנימין בגין: אנחנו מאמינים ליושב ראש שיקיים דיון, עם פיצו"ח ועם כולם.
מיכל רוזין: ברגע שמאשרים צו או תקנות, אתה לא רואה אותם.
אורי מקלב: נקבע שעד סוף השנה האזרחית נקיים עוד דיון בעניין הזה.
<מאיר פוקס: החקיקה זה נושא מאוד מורכב.
ניסן סלומינסקי: מתי תגישו?
<מאיר פוקס: אנחנו רוצים לעשות את זה לפחות לשנתיים.
ניסן סלומינסקי: אני אתן את זה קודם כל לשנה עם אפשרות להאריך את זה, כדי לזרז אתכם, ומצד שני שיהיה לנו הזמן לדון, אם נרצה, בדברים נוספים.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שלמשטרה קצת קשה, תעבירו את הסמכויות ונוכל לקיים עוד פעם בירור, שאתם העברתם בדיוק והם שמעו.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, לפני שאני עושה רביזיה והתייעצות סיעתית, צריך להכין איך תהיה הסמכה.
אורי מקלב: נאשר את זה, אבל בתנאי שלפני שייכנס לתוקף, יוצג בפנינו בוועדה כל מה שהשר לביטחון פנים רוצה לעשות עם הסמכות.
ניסן סלומינסקי: אני מוכן, אבל לא בהתניה.
אורי מקלב: אבל עד אז שיתקיים דיון, תוך חודשיים, שלושה חודשים תהיה ישיבה.
ניסן סלומינסקי: נעשה את זה, אבל אני לא רוצה בהתניה.
אורי מקלב: גם אנחנו נדברנו מה מידת הסמכות, מי דורש את הסמכות, הדרכה והסמכה.
ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה התניה, כי להערכתי גם היום עושים את זה מכוח המציאות, ומהרגע שעלו על זה, אני לא רוצה שיעשו את זה בלי סמכות.
ניסן סלומינסקי: לכן אני מציע לאשר את הצו הזה, כפוף לכך שבתוך שנה אתם המשטרה תתקדמו, ואם לא נאריך אותו.
ניסן סלומינסקי: אחרי שיתגבשו הדברים, אנחנו נקיים דיון.
ניסן סלומינסקי: אני לא מתנה את זה, אבל אני אומר שנקיים דיון על הדברים, והרי תמיד בסמכותנו גם לבטל.
זאב בנימין בגין: הבעיה היא לא בינינו לבין חברי הוועדה - -
ניסן סלומינסקי: לא, יחד איתם.
זאב בנימין בגין: הבעיה שעלתה היא בינינו לבין רשות המעברים, ולא צריך את המשטרה בשביל זה.
ניסן סלומינסקי: עד היום לא הנחו אותם, כי זה לא קיים.
ניסן סלומינסקי: מהרגע שנאשר, ינחו אותם.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהמנחה והמונחה יהיו ביחד.
<נירית להב קניזו: ברשותך, אדוני מכיר את משכי הזמן שלוקח לתהליכים מסוג הזה להתקיים, ואני חושבת ששנה יהיה פרק זמן מוגבל, מה גם שההכשרה וההנחיה של משטרת ישראל מגיעה as is טרם הסמכת האנשים באופן פרסונלי, זאת אומרת האנשים חייבים לעבור הסכמה, זה גם דרישות - - -
אורי מקלב: אתם מדברים בסוגיות שמאוד מאוד חשובות לנו.
אורי מקלב: אנחנו רואים שיש בדבר הזה איזה זילות, שמתחילה להתפרס יותר מדי.
ניסן סלומינסקי: ניתן לכם שנה, ואנחנו יכולים להאריך את זה.
<קריאה: מה עמדת השר?
ניסן סלומינסקי: השר מבקש בלי מגבלה של זמן.
זאב בנימין בגין: אני לא רואה שזה מעכב, אני לא רואה סיבה.
זאב בנימין בגין: אתם מתקדמים עם התוכנית, עם ההסמכות - - -
אורי מקלב: אני אעשה התייעצות סיעתית לפני, חבל לי על הזמן של חברי הכנסת שמגויסים פה.
אורי מקלב: אפשר לסכם שעד סוף השנה האזרחית יתקיים כאן בוועדת החוקה, חוק ומשפט דיון.
ניסן סלומינסקי: יתקיים דיון, אבל אני לא מתנה את זה.
אורי מקלב: דיון שיכלול גם את רשות המעברים.
אוסאמה סעדי: איפה העופות?
ניסן סלומינסקי: אבל בלי התניה.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נאשר לשנה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון, שהוא לא מותנה, עד סוף השנה, כשאנחנו כבר נרצה לשמוע מכם מה הונחו ומהמונחים מה הם הונחו.
אורי מקלב: זה לא העיקר, העיקר זה שאנחנו רוצים אותם, עם משרד הבריאות.
מיכל רוזין: משרד הביטחון - - -
ניסן סלומינסקי: מי שנגד, ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: ההצעה לאשר את הצו לשנה ולקיים דיון עד סוף השנה נתקבלה.
ניסן סלומינסקי: זה אושר.
ניסן סלומינסקי: שיהיה לכם בהצלחה ותעשו את זה במשנה זהירות, כי אתם מרגישים את הרגישות שלנו בעניין.
ניסן סלומינסקי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא בתקנות המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (פיצוי לקטין שניזוק מעבירה) (תיקון), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: מי מציגה את תקנות?
<ליאנה מגד: אני.
<ליאנה מגד: בוקר טוב, אנחנו מביאים כרגע את התקנות האלה לאישור הוועדה לאחר תיקון לחוק המרכז לגביית קנסות באותו עניין.
<ליאנה מגד: התיקון לחוק נכנס ב-16 באוגוסט ואנחנו רוצים להתחיל - - -
ניסן סלומינסקי: 2014 או 2015?
<ליאנה מגד: 2015, עוד ממש 10 ימים.
<ליאנה מגד: אנחנו רוצים שכל המצב המשפטי יהיה בעצם הולם את ההסדר החדש ולכן אנחנו מבקשים לתקן את התקנות האלה לפני מועד כניסת התקנות לתוקף.
ניסן סלומינסקי: את מתכוונת לתיקון שמסתכלים על הקטין לפי היום שהעבירה בוצעה, לא מהיום שהוא הגיש את התביעה?
<ליאנה מגד: היום חוק המרכז לגביית קנסות מאפשר מתן פיצוי לקטין אם בית המשפט החליט על תשלום פיצויים בגזר הדין, לתת לו פיצוי מבלי לפנות מידית לנאשם אלא לתת לו על החשבון כבר מהמרכז לגביית קנסות.
ניסן סלומינסקי: זה עדיין נשאר על 10,000?
<ליאנה מגד: זה עדיין נשאר אותו סכום.
<ליאנה מגד: אנחנו תיקנו בעצם את ההגדרה של קטין כך שאנחנו מרחיבים בעצם וגם מי שבגר במהלך ההליך אבל היה קטין במועד ביצוע העבירה יהיה זכאי להוראה המיוחדת הזאת, מתוך אותה תפיסה שגם אם הוא בגיר אז הוא בגיר צעיר ועדיין יש צורך בפיצוי מידי ולמנוע את כל הצורך הזה בלפנות לנאשם.
ניסן סלומינסקי: מה הגיל של קטין ובגיר?
<ליאנה מגד: קטין הוא עד גיל 18.
<ליאנה מגד: לפני התיקון המצב היה שההוראה הזו חלה רק לגבי קטין שהיה קטין במועד גזר הדין, אנחנו אומרים: לא רק במועד גזר הדין אלא גם במועד ביצוע העבירה.
<ליאנה מגד: זה מרחיב בפועל במספר חודשים.
<ליאנה מגד: התיקון הזה כבר עבר לחוק.
ניסן סלומינסקי: מספר חודשים?
ניסן סלומינסקי: לפעמים זה יכול להיות הרבה זמן עד שדנים בבית המשפט.
<ליאנה מגד: נכון, למרות שבתיקים שקטינים מעורבים בהם יש השתדלות של בית המשפט לזרז אותם, אבל נכון, זה באמת מרחיב את התחולה, אנחנו חשבנו שזה ראוי וכך גם הכנסת חשבה והחוק תוקן.
ניסן סלומינסקי: מתקנים את זה לאורך כל החקיקה?
<ליאנה מגד: נכון, אנחנו מתקנים את זה בתקנות שבעצם הן הטופס שמעבירות הפרקליטות והתביעות כאשר הן מבקשות את אותם פיצויים עבור הניזוק.
<ליאנה מגד: זה טופס שמפרט את פרטי הניזוק לצורך מתן הפיצוי.
<ליאנה מגד: התקנות קובעות שהפרטים של הניזוק יועברו לבית המשפט עד מועד ההוראה של הפיצויים.
<ליאנה מגד: זה מה שאנחנו מבקשים לתקן, זה תיקון שהוא במהותו טכני בעקבות התיקון המהותי.
<ליאנה מגד: אני רק רוצה עוד לציין דבר אחד, שאני גם עדכנתי קודם את הייעוץ המשפטי של הוועדה לגביו, אנחנו הודענו בעבר לוועדה שאנחנו נתקן במקביל תיקון לגבי חובת התביעה להעביר את פרטי הניזוק עד מועד גזר הדין גם לגבי בגירים וזה עשינו.
<ליאנה מגד: זאת אומרת שתהיה חובה של התביעה להעביר לבית המשפט עד מועד גזר הדין את פרטי הניזוק.
<ליאנה מגד: זה לא היה מעוגן לפני כן בתקנות, זה היה נוהג והיו גם תקלות עם זה.
<ליאנה מגד: אנחנו עדכנו את הוועדה שאנחנו רוצים ליצור הסדר כולל ואכן השרה לאחרונה חתמה על תקנות לסדר דין פלילי שבעצם מעגנות את חובת התביעה להעביר את הפרטים עד מועד גזר הדין גם לגבי בגירים.
<ליאנה מגד: לכן עכשיו אנחנו בעצם יוצרים הסדר כולל של חובת התביעה להעביר בזמן את הפרטים.
ניסן סלומינסקי: אצלנו יש התנגדות למשהו מדברים האלה?
<אפרת חקאק: בכלל לא, היו לי כמה הערות טכניות לנוסח אבל אולי כשליאנה תקריא את הנוסח היא תקריא עם התיקונים.
ניסן סלומינסקי: היא צריכה להקריא את כל הנוסח או רק את הסעיפים שבהם יש תיקונים?
<אפרת חקאק: היא מקריאה את התיקון לתקנות, היא לא צריכה לקרוא את התקנות.
<אפרת חקאק: היא לא צריכה לקרוא את הטופס, רק נציין את השינויים שעשינו בו.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, תקריאי.
<ליאנה מגד: "תקנות המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (פיצוי לקטין שניזוק מעבירה) (תיקון), התשע"ה- 2015 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 3א(א) ו- 13 לחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ"ה - 1995 (להלן- החוק), ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה: תיקון תקנה 1 1.
<ליאנה מגד: בתקנה 1 לתקנות המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (פיצוי לקטין שניזוק מעבירה), התשע"ג- 2012 (להלן - התקנות העיקריות), בהגדרה "ניזוק", במקום "שביום החלטת בית משפט" יבוא "שבמועד ביצועה".
<ליאנה מגד: תיקון תקנה 3 2.
<ליאנה מגד: בתקנה 3 לתקנות העיקריות, בפסקה (5), במקום "ביום מתן החלטת בית המשפט" יבוא "במועד ביצוע העבירה".
<ליאנה מגד: תיקון התוספת 3.
<ליאנה מגד: במקום טופס 1 יבוא:"
<אפרת חקאק: יש לך את הטופס מולך.
<אפרת חקאק: ליאנה, אולי רק תגידי מה את כן מתקנת.
<ליאנה מגד: אנחנו מתקנים בטופס בעמ' 2: "פרטי אפוטרופוס/מוטב" רק מבחינת נוסח "מספר דרכון (אם לא צוין מספר זהות)", תיקון נוסח הסוגריים.
<אפרת חקאק: לדעתי עוד לפני כן: "האם הניזוק קטין במועד ביצוע העבירה?", אנחנו מתקנים את זה ל"האם הניזוק היה קטין במועד ביצוע העבירה?
<אפרת חקאק: " ואז מה שאמרת עכשיו.
<ליאנה מגד: אנחנו מוסיפים את חתימת התובע או הפרקליט המטפל בתיק מתחת לטבלה שבה פרטי התובע/הפרקליט.
<ליאנה מגד: זה נשמט בנוסח.
<ליאנה מגד: ובסוף, מועד התחילה של התקנות: "תחילתן של תקנות אלה ביום א' באלול התשע"ה (16 באוגוסט 2015)".
<אפרת חקאק: עוד תיקון אחד בטופס: במקום "פגיעה" אתם כותבים "עבירה".
<אפרת חקאק: הם יעבירו לנו את הנוסח הנקי של התקנות.
ניסן סלומינסקי: אדוני חבר הכנסת, אני רק אגיד לך בקיצור שבזמנו נקבע שלגבי קטין המרכז לגביית קנסות גובה עבורו עד 10,000 – מתי מסתכלים עליו אם הוא קטין או לא?
ניסן סלומינסקי: כדי שזה יהיה יותר הוגן קבעו שזה לפי תאריך ביצוע העבירה, אם הוא היה אז קטין, למרות שבסוף המשפט הוא כבר לא היה.
ניסן סלומינסקי: מה שעושים פה עכשיו זה רק את התיקון הטכני בכל הדברים, זה כל הנושא.
ניסן סלומינסקי: אם כך, אנחנו יכולים להצביע.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את תקנות המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (פיצוי לקטין שניזוק מעבירה) (תיקון), התשע"ה-2015?
ניסן סלומינסקי: מי שבעד ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: ליאנה, תודה ויישר כוח.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בעיכוב קל, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו עוברים לנושא השלישי, זה תקנות הפטנטים (נוהלי הרשות, סדרי דין, מסמכים ואגרות) (תיקון מס' 2), התשע"ה-2015, בעניין הגשה אלקטרונית של מסמכים לרשות הפטנטים ונושאים נוספים.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו בישיבה הקודמת התקדמנו והגענו, נדמה לי, לסעיף 150, ובדרך אישרנו סעיף אחד שחבר הכנסת אורי מקלב העלה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, היה דיון, אבל לא רצו לקבל החלטה כשאני יצאתי לאן שיצאתי לכמה דקות.
ניסן סלומינסקי: בואו נעשה ככה: כדי ליישר קו, אז כל מה שיש עד סעיף 150 תגידי עכשיו, נגמור את זה, ואחר כך "נשטוף" כדי שנעמוד בזמנים למרות שהתחלנו מאוחר.
<ניצן רוזנברג: אז אני מציעה שחוץ מהנושא שאמרת, שזה נמצא בתקנה 15, למשרד המשפטים ולרשות היו עוד כמה הבהרות שהם רצו לעשות בדרך, חלקן בעקבות הערות של עורך הדין טל בנד.
<ניצן רוזנברג: אז אני מציעה, עורכת הדין איילת פלדמן, אם את רוצה שפשוט נרוץ על הדברים שאתם מציעים לתקן, תקריאי ככל שיש שינויים, תעשו איזשהו הסבר קטן ונתקדם.
ניסן סלומינסקי: ונתקדם, ואז נדון בנושא של תקנה 15.
<ניצן רוזנברג: זה חלק מהדברים שהם רוצים לדבר עליהם.
<ניצן רוזנברג: לאחר מכן נמשיך.
ניסן סלומינסקי: טוב, בבקשה.
<איילת פלדמן: בתקנה 5א, שהיא חדשה, שאנחנו מכניסים, הבהרנו במהלך הדיון הקודם שהתקנה הזו שדנה בבקשות ביניים לא דנה בבקשה לתיקון פירוט שמוגשת אגב הליך דו צדדי, ולכן אנחנו רוצים להבהיר את זה גם בנוסח, ולמעשה להוסיף בסוף ההגדרה של בקשת ביניים, ב-5א(א), להוסיף את המילים: "ושהינה בקשה לתיקון פירוט שתקנה 102 חלה עליה".
<איילת פלדמן: אוקיי?
<איילת פלדמן: ועדכון נוסף באותה תקנה, ב-5א, בסעיף (ז) כתבנו "בקשת ביניים שהיא בקשה לדחיית מועד דיון - - -".
<איילת פלדמן: אנחנו רוצים להחליף את הלשון ל"שינוי".
<איילת פלדמן: כי יכולות להיות גם בקשות שהן להקדמת המועד.
<ניצן רוזנברג: והיו שני תיקונים נוספים, גם כן בעקבות הערות שעלו בוועדה: בסעיף 5א(ה) – ההפניה כאן תהיה לתקנות משנה ג' וד'?
<איילת פלדמן: אנחנו לא מתנגדים.
<איילת פלדמן: זה טיפול של הוועדה.
<ניצן רוזנברג: זה מה שדיברנו.
<ניצן רוזנברג: ובסעיף (ח), גם 5א(ח) – ההפניה תהיה לתקנות משנה ד-ו, שזה מתאים לתקנה 241 לתקנות סדר הדין האזרחי.
<טל בנד: וברשות אדוני, כיוון שהיה שיח בינינו בקשר לתקנה הזאת גם כן, אז אני ביקשתי להבהיר, ואני חושב שאין התנגדות לכך, שאין כוונה בתקנה 5א החדשה לשנות מהגישה או מהפרקטיקה הנוהגת בכל מה שקשור לחקירת מצהירים על בקשות ביניים.
<טל בנד: וגם כיוון שנזכר כאן
<טל בנד: בתקנה 5א שזה חל גם על בקשות להארכת מועדים, אז אין כוונה בתקנה הזאת לסטות מהבהרה ומהפרקטיקה שרשות הפטנטים נתנה בעבר שלפיה עורכי פטנטים ועורכי דין לא נדרשים לתמוך בתצהיר בקשות אורכה כאשר הן מבוססות על עומס העבודה במשרדיהם או על דברים שקשורים אליהם.
<טל בנד: אז אלה היו ההבהרות שאנחנו ביקשנו לתת.
<איילת פלדמן: נכון, אבל כמובן שחשוב להדגיש שככלל מייצגים לא יידרשו להגיש תצהיר, אבל במקרים חריגים עדיין הרשם יכול לדרוש תצהיר גם אם - - -
<טל בנד: נדמה לי שזה קיים גם היום.
<איילת פלדמן: אוקיי.
<איילת פלדמן: התקנה הבאה שאנחנו רצינו לדבר עליה, עוד לפני תקנה 150, זה תקנות 15 ו-16, דברים שאדוני הזכיר.
<איילת פלדמן: ופה, לאחר דיונים, הן בממשלה והן עם התאחדות התעשיינים, אנחנו מבקשים להוסיף שני סעיפים שיענו על העניינים שעלו בדיון, גם על ידי חבר הכנסת אורי מקלב.
<איילת פלדמן: ושני הדברים שאנחנו רוצים להסדיר הם: אחד, מסירה בין צדדים.
<איילת פלדמן: לחייב שכאשר צד להליך מגיש מסמך לרשות הפטנטים באמצעי שהוא מהיר.
<איילת פלדמן: זה יכול להיות דרך - - -
ניסן סלומינסקי: אז גם צריך לדאוג שהוא יהיה בצד השני.
<איילת פלדמן: הצד השני יקבל, לא בדיוק באותו אופן, אבל בצורה מהירה אחרת.
<איילת פלדמן: כלומר, אם המסמך מוגש לרשות באמצעות - - - ההגשה, בפקס או במסירה ביד, יש למסור את אותו מסמך לצד השני בדואר אלקטרוני, בפקס או במסירה ביד.
ניסן סלומינסקי: ובכל מקרה, תמיד, אני מבין שגם, תמיד, הזמן מתחיל להימדד מהרגע שהצד ההוא קיבל.
ניסן סלומינסקי: לא מהזמן ששלחו אליו, אלא מהצד שהוא קיבל.
<איילת פלדמן: נכון.
<איילת פלדמן: מהזמן שהוא קיבל.
<איילת פלדמן: וגם לא מהזמן שהמסמך מגיע לרשות, אלא רק מהזמן שהוא יקבל.
<איילת פלדמן: כן.
ניסן סלומינסקי: כן, אבל אנחנו, כדי להימנע מזה שהצד שקיבל צריך להוכיח לרשם שהוא קיבל בתאריך הזה ולא בתאריך אחר, אז אנחנו עושים כאן כל מיני מאמצים שלא נגיע למצב הזה.
ניסן סלומינסקי: ולכן אם מעבירים לרשם, סתם, נגיד בפקס, וגם לשני בפקס, אז בסדר.
ניסן סלומינסקי: אז זה יגיע באותו זמן עם הפרש של כמה דקות.
אורי מקלב: אגב, אדוני היושב ראש, אתה מעלה תמיד את הנושא של הדואר.
אורי מקלב: אני לא יודע - - - בחותמת דואר שלי מתי קיבלתי.
ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו יוצאים מזה.
אורי מקלב: - - - כי אני אומר, אבל אני - - - את מה שאתה אומר.