GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן סלומינסקי: רבותי, מישהו עוד רוצה להוסיף?
ניסן סלומינסקי: משרד הפנים?
ניסן סלומינסקי: הרשויות המקומיות האחרות?
ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להוסיף?
ניסן סלומינסקי: חברי חברי הכנסת רוצים להוסיף?
זאב בנימין בגין: למדנו.
זאב בנימין בגין: הכול בסדר.
ניסן סלומינסקי: מה הפרוצדורה?
ניסן סלומינסקי: צריך להצביע על כל מועצה בנפרד או על כולן ביחד?
<אפרת חקאק: אתה יכול להצביע על כולן ביחד.
<יפעת רווה: אין אף אחד שרוצה שזה יהיה מיידי ולא בתוך 30 ימים?
<קריאה: כמה זמן ייקח לפרסום ברשומות?
<נורית ברעם: סדר גודל של חודשיים בערך, או חודש וחצי.
<אפרת חקאק: צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט – חוקי עזר לחולון, חוקי עזר לאזור, חוקי עזר לסביון, חוקי עזר לכפר שמריהו, חוקי עזר לבאר טוביה, חוקי עזר ללב השרון, חוקי עזר לפרדס-חנה–כרכור, חוקי עזר לאור עקיבא, חוקי עזר לחיפה, חוקי עזר לעכו), התשע"ה-2015
רויטל סויד: רק שאלה, אולי זה עלה כשלא הייתי, למה דווקא לרשויות המקומיות הללו?
ניסן סלומינסקי: הולכים לאט-לאט.
ניסן סלומינסקי: חלק עברו כבר, אלה שלפנינו עוברות, ויהיה עוד סט, אלא אם כן במשרד המשפטים עובדים על שינוי החוק והחוק כבר יחול על כל הרשויות המקומיות.
ניסן סלומינסקי: לא כל רשות מקומית רוצה את זה.
ניסן סלומינסקי: זה קצת מעמיס עליה, אם כי זה טוב.
<אפרת חקאק: זה נושא שדוד רותם בזמנו דן עליו.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט), התשע"ה-2015 על כל הרשויות המקומיות ששמן הוקרא זה עתה?
ניסן סלומינסקי: מי נגד?
ניסן סלומינסקי: מי נמנע?
ניסן סלומינסקי: בעד – 4
ניסן סלומינסקי: הצו אושר פה אחד.
אוסאמה סעדי: מה עם עיריית עראבה?
אוסאמה סעדי: היא כתובה שם?
<דורית ואג: הם לא ביקשו, תשאל אותם.
אוסאמה סעדי: כי אין שם עירייה.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכם.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתזרזו את הצעת החוק כדי שלא יהיה לנו כל פעם בקשות של רשויות מקומיות אחרות.
<יפעת רווה: עכשיו זה כבר בידי השרים.
<יפעת רווה: אני מקווה שזה יתקדם.
ניסן סלומינסקי: את יודעת איך פועלים השרים, מה שמביאים להם קודם הם חותמים עליו.
ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה לכולכם בערים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון הוא תקנות ההוצאה לפועל (אגרות שכר והוצאות) (תיקון), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: אתה תציג?
ניסן סלומינסקי: הם יציגו? ענת.
<ענת הר אבן: עד 2014 הייתה קבועה בתקנות האגרות אגרה בסך של שלושה שקלים לכל צילום.
<ענת הר אבן: נתקפנו במסגרת תביעה ייצוגית על כך שהעלות היא יחסית גבוהה.
<ענת הר אבן: במסגרת ההסדר שנעשה בתביעה הייצוגית נקבע שמאחר שיש קושי גדול מאוד לאתר את הקבוצה שזכאית לגמול, נקבע הסדר לפיו 29 העמודים הראשונים הינם חינם, ומהעמוד ה-30 ואילך נקבעה אגרה של 30 אגורות.
<ענת הר אבן: מטרת ההסדר הזה הייתה בעיקר כדי שלא ייווצר מצב שבו חייב, שהוא אחד מהאנשים – שלא יחסום את התור שאחריו, כי אם חייב יבקש להעתיק את כל המסמכים, למעשה, הבן-אדם שעומד אחריו בתור יכול שלא לקבל שירות.
<ענת הר אבן: במסגרת הוועדה הזאת, ב-28 בינואר 2014 אישרנו את ההסדר הזה במסגרת התקנות כהוראת שעה.
<ענת הר אבן: ביקשנו לבחון איך לשכות ההוצאה לפועל מתמודדות עם ההסדר הזה, אם זה לא יוצר עומס.
<ענת הר אבן: לאחר תקופה של כשנה וחצי, מה שאנחנו מבקשים לעשות זה להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.
ניסן סלומינסקי: זה הוכיח את עצמו וזה לטובת הציבור.
<ענת הר אבן: זה לטובת הציבור.
ניסן סלומינסקי: בפרט אלה שקשה להם, שהם יכולים לצלם בחינם.
<ענת הר אבן: בהחלט.
<ענת הר אבן: הם יכולים לצלם בחינם - - -
ניסן סלומינסקי: לפחות 30 עמודים הם יכולים לצלם בחינם.
<ענת הר אבן: 29 עמודים יכולים לצלם בחינם, והעמוד ה-30 – חשוב לי לציין לוועדה שעלויות צילום הן הרבה יותר גבוהות ממה שאנחנו קובעים פה.
<דורית ואג: למה זה 29 ולא 30 עמודים עגול?
ניסן סלומינסקי: מה זה חשוב?
ניסן סלומינסקי: הוא יעשה את זה פעמיים.
<שירן ברזילי גלוטר: מהעמוד ה-30 הוא מתחיל לשלם, זה העגול.
ניסן סלומינסקי: יש לי רק שאלה אחת.
ניסן סלומינסקי: התוקף פג לפני שבוע, נכון?
<ענת הר אבן: אנחנו המשכנו עם ההסדר - - -
ניסן סלומינסקי: לא, זה בסדר שהמשכתם לא לחייב למרות שלא היה.
ניסן סלומינסקי: אבל למה לא באתם לפני שבועיים?
ניסן סלומינסקי: סתם כדי שנהיה מכובדים, שנעשה את זה עוד לפני שזה תם, שלא יהיה - - -
<ענת הר אבן: אלו פרוצדורות שקשורות לאו דווקא בשרה של המשרד, אלא בשר אחר, ואישורים בתוך ועדת האגרות.
<שירן ברזילי גלוטר: גם בגלל חילופי השלטון, כדי להגיע לתיקון של - - -
ניסן סלומינסקי: נראה לי שארבע שנים - - -
<שירן ברזילי גלוטר: - - ועדת אגרות בין משרדית - - -
ניסן סלומינסקי: נראה לי שארבע שנים אנחנו נשמע את ההסבר שבגלל הבחירות שהיו אז – ארבע שנים יהיה התירוץ הזה.
ניסן סלומינסקי: אבל זה בסדר, אנחנו משבחים אתכם מאוד על הנושא הזה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר פשוט וטבעי.
ניסן סלומינסקי: אדוני מסכים עם זה?
אוסאמה סעדי: בהחלט.
אוסאמה סעדי: אני הייתי חלק מזה.
ניסן סלומינסקי: יופי.
ניסן סלומינסקי: אז אם כך, אפשר לאשר את זה, נכון?
ניסן סלומינסקי: אנחנו בשמחה מאשרים.
אוסאמה סעדי: כל מה שלטובת האזרח, בהחלט.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, מי בעד לאשר את תקנות ההוצאה לפועל (אגרות שכר והוצאות) (תיקון), התשע"ה-2015?
ניסן סלומינסקי: מי בעד – ירים את ידו.
ניסן סלומינסקי: בעד אישור התקנות– פה אחד
ניסן סלומינסקי: יישר כוח גדול לכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה.
ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון שלנו הוא צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (קביעת קרן), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: כתוב כאן התשע"א-2015.
ניסן סלומינסקי: זאת טעות.
ניסן סלומינסקי: דורית, תצייני לפרוטוקול שגילינו טעויות בתאריכים, אבל תמיד הטעויות הן רק בתאריך העברי.
<דורית ואג: זאת טעות שלנו?
<ענת הר אבן: אצלנו בנוסחים כתוב תשע"ה.
<דורית ואג: זה הסנהדרין שלנו.
ניסן סלומינסקי: גילינו הרבה טעויות גם בהחלת החוק.
ניסן סלומינסקי: תמיד הטעות בתאריכים העבריים.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו מביעים מחאה, א' על הטעות, וב', שזה תמיד בתאריך העברי.
ניסן סלומינסקי: סימן שהתאריך העברי עדיין לא חלחל די הצורך.
<דורית ואג: וזה אחרי שהיו לי ברצף שלושה יושבי ראש חובשי כיפה.
ניסן סלומינסקי: למרות הכול זה ככה.
ניסן סלומינסקי: לגופו של עניין, אלעזר, אתה תציג את הנושא?
אלעזר שטרן: ענת תציג.
<ענת הר אבן: אנחנו בעצם מביאים לפני הוועדה משהו מאוד פרוצדורלי לאישור.
<ענת הר אבן: החוק קובע, כמובן, את סמכות המרכז לגבות עבור גופים מסוימים.
<ענת הר אבן: חלק מהדברים מוגדרים ומפורשים בחוק, וחלק מהמקרים נדרשות הסמכות נוספות של השרים הנוגעים בדבר.
<ענת הר אבן: אבל בכל מקרה סעיף 12 לחוק המרכז מאפשר למרכז לגבות כספים עבור קרנות.
<ענת הר אבן: יש חוקים שונים שמגדירים שהכספים שנגבים לפי אותם חוקים אמורים לעבור לאותה קרן.
<ענת הר אבן: חוק המרכז בסעיף ההגדרה שלו, בסעיף הקרן קובע: "קרן שהוקמה, לפי חוק, באחריות משרד ממשרדי הממשלה שלה יועדו כספי חוק וששר המשפטים קבע אותה בצו באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת".
<ענת הר אבן: מאחר שהחוק מגדיר שהוועדה הנכבדה צריכה לאשר את הקרנות שאנחנו גובים עבורן אנחנו באים היום לאחר שנעשתה עבודת תיאום עם כמה משרדים: המשרד להגנת הסביבה שנמצא פה ומשרד החקלאות, בכספים שבית המשפט פוסק בהולכים לטובת קרנות שמנהל האפוטרופוס הכללי כדי שוועדת החוקה תאשר שאנחנו נוכל להעביר את הכספים שאנחנו גובים או נגבה בעתיד על-פי הסמכות של שר המשפטים לטובת אותן קרנות.
ניסן סלומינסקי: מאחר שהסמיכו אותנו אנחנו לא חותמת גומי.
ניסן סלומינסקי: אז רק בטובך ננצל את הידע שלך כדי שתסבירי לי למה בדרך כלל בקנסות שהמשטרה נותנת כשהיא עוצרת על מהירות הכסף לא הולך למשטרה, אלא הולך לאוצר?
ניסן סלומינסקי: ברוב המקרים הכסף הולך לאוצר, לא למשרד הייעודי.
ניסן סלומינסקי: פה זה אחרת.
ניסן סלומינסקי: מה ההבדל בין זה לזה?
ניסן סלומינסקי: למה פה זה לא הולך לאוצר, אלא לקרנות האלה?
<ענת הר אבן: מאחר שהחוקים מגדירים מטרות ספציפיות של הכספים שמופקדים בקרן החוקים מגדירים את השימושים באותם כספים.
<ענת הר אבן: אבל המשרד להגנת הסביבה יסביר ביחס למשרד שלו.
ניסן סלומינסקי: ענית לי תשובה, אבל היא גופא קשיא – זה עצמו קשה.
ניסן סלומינסקי: למה בחוק הזה מגדירים כך שמי שמקבל קנס על שפת הים הכסף ילך לקרן שאמורה לטפל בניקיון שפת הים, לדוגמה, אבל קנס שיגבו במקום אחר לא ילך לקרן, אלא לאוצר.
ניסן סלומינסקי: למה החוק עשה את ההבדלה בין זה לזה?
<ענת הר אבן: מרבית הכספים הולכים לטובת אוצר המדינה.
<ענת הר אבן: עד היום לא נדרשנו לאשר את הקרנות בוועדה כי רוב עבודת המרכז היא לגביית כספים שעוברים לטובת אוצר המדינה.
<ענת הר אבן: יש חוקים ספציפיים ומטרות ספציפיות.
ניסן סלומינסקי: זה אני יודע.
ניסן סלומינסקי: שאלתי רק למה החריגו את זה כדי שלא אהיה חותמת גומי, אלא שאעשה מתוך הבנה.
<נעמה שחל: אולי אני אוכל להסביר.
<נעמה שחל: אני מהלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.
<נעמה שחל: המחוקק ראה לנכון בשורה ארוכה של חוקים סביבתיים, כמו לדוגמה, בחוק לשמירת הניקיון או בחוק למניעת זיהום ים משמן, לצבוע את הכסף שמגיע מהקנסות ומאגרות שונות לנושאים סביבתיים.
<נעמה שחל: אנחנו משערים שזה נובע מרצון של המחוקק להשפיע על התעדוף של התקצוב של כספים.
<נעמה שחל: זאת אומרת הרבה פעמים נושאים סביבתיים מקבלים, לצערנו, עדיפות יחסית נמוכה בתעדוף התקציבי, וכאן המחוקק ראה לנכון בעצם לצבוע את הכסף ולשים אותו בצד, ולייחד אותו לנושאים סביבתיים.
ניסן סלומינסקי: זה אותו מחוקק שאת אומרת שהוא לא מתייחס כל-כך לסביבתי, ולכן הוא לא מייעד לו בתקציב כספים.
ניסן סלומינסקי: זה אותו מחוקק שאמר כאן שהוא רוצה לדאוג לאיכות הסביבה, ואני אתן להם.
ניסן סלומינסקי: זה קצת סותר אחד את השני.
<נעמה שחל: אמנם ההצעה התקציבית הממשלתית בסופו של דבר מאושרת על-ידי בית המחוקקים, אבל היא מוגשת על-ידי הרשות המבצעת.
<ענת הר אבן: אני אשתמש במילים שהאוצר אוהב להשתמש.
<ענת הר אבן: אני לא בן אדם של תקציבים אבל זה מין תמריץ לאותם גורמים.
<ענת הר אבן: זה כמו הוצאה מותנית בהכנסה.
<ענת הר אבן: אז אם אותם גופים יאכפו את החוקים ויגרמו לכך שיוזרמו להם כספים יהיו להם כספים ייעודיים שיוכלו לשמש אותם לשם המטרות של החוק שאותו הם קידמו.
ניסן סלומינסקי: תיארתי לעצמי שתגידי את הסיבה הזאת.
ניסן סלומינסקי: אבל קשה לי עם הסיבה הזאת.
<נעמה שחל: אני חייבת לחלוק על חברתי.
<נעמה שחל: המשרד להגנת הסביבה עושה שימוש בסמכויות האכיפה שלו בשיקול דעת, כמובן ללא שום קשר לסוגיות של הכנסה תקציבית.
<נעמה שחל: סוגית האכיפה היא לחוד וסוגית ההכנסה התקציבית היא לחוד.
<נעמה שחל: גם צריך לזכור שחלק מהכספים שמגיעים לקרנות האלה הם בכלל לא תקציבים שמגיעים מאכיפה.
<נעמה שחל: לדוגמה, היטל ההטמנה המפורסם שמגיע מאתרי הטמנה – שם הרעיון היה לייצר מעגל תקציבי.
<נעמה שחל: הרשויות המקומיות משלמות את זה, ומקבלות את זה אחר כך כדי לקדם.
ניסן סלומינסקי: קודם כול היא ניסתה קצת לברוח מהשאלה ששאלתי אותה, אבל השאלה היא יותר מזה: למה הקנסות שהמשטרה גובה, לדוגמה, הולכים לאוצר ולא למשרד לביטחון פנים?
ניסן סלומינסקי: המשטרה זקוקה מאוד לכסף, ואין לה מספיק תקציבים.
ניסן סלומינסקי: ההיגיון שעומד מאחורי זה, זה מצד אחד שלא יהיה מצב שהאכיפה של השוטרים תלויה בקנסות, אלא המשטרה עושה מה שצריך בלי קשר.
ניסן סלומינסקי: אבל יש גם הצד השני שלא יהיה מצב שתהיה אכיפת יתר.
ניסן סלומינסקי: היו תקופות ששוטר היה צריך להביא כל יום מספר מסוים של דוחות כי זה היה מכסה את המשכורת שלו, וזה כבר הפך למטרד.
ניסן סלומינסקי: מרגע ששחררו את זה, וזה הולך לאוצר לא תהיה אכיפת יתר ונודניקיות, אלא אכיפה סבירה.
ניסן סלומינסקי: זה שיקול נכון.
ניסן סלומינסקי: לכן שחררו.
ניסן סלומינסקי: אותו שיקול יכול להיות קיים גם פה.
ניסן סלומינסקי: פה יכול להיות מצב שאם זה הולך לקרן אז הפקחים של הקרן יסתכלו, וילד שהיה בשפת הים ועשה פיפי או זרק משהו שנתנו לו – נותנים לו מיד קנס, ואפילו ההורים לא יודעים כשבדרך כלל באופן סביר לא היו עושים את זה.
ניסן סלומינסקי: אז אם הכסף היה הולך לאוצר בטוח שלא היו נותנים על זה דוח וקנס, אבל אם זה הולך לקרן יש אינטרס גדול לאנשי הקרן לגבות קנסות.
ניסן סלומינסקי: זאת אחת הסיבות העיקריות שהפרידו בין המקומות.
<נעמה שחל: אבל זה לא המצב אצלנו מכמה סיבות: סיבה ראשונה – האכיפה אצלנו לא מחויבת במכסות.
<נעמה שחל: אין אצלנו מכסות שהפקחים צריכים למלא.
ניסן סלומינסקי: פורמלית אף פעם לא היה דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: אוי ואבוי.
ניסן סלומינסקי: אבל באופן מעשי - -
<נעמה שחל: גם באופן מעשי אני לא חושבת שזה המצב אצלנו.
<נעמה שחל: שנית, לצערי, אנחנו רחוקים מרחק שנות אור מאכיפת יתר.
<נעמה שחל: המצב הוא אחר.
<נעמה שחל: אני חושבת שכולנו נסכים שאכיפה סביבתית דורשת עוד חיזוק ועוד כוח אדם, ואנחנו לא במצב השני; שלישית, אם אנחנו נתייחס לדוגמה הספציפית שהראית של אדם שמשליך בדל לכלוך או סיגריה - -
ניסן סלומינסקי: ילד לא סיגריה.
<נעמה שחל: לגבי ילד זה דיון נפרד.
<נעמה שחל: אבל עיקר האכיפה שלנו בתחום הזה של השלכת פסולת לא מתבצע, למען האמת, באמצעות מפקחי המשרד, אלא באמצעות מנגנון שנקרא "נאמני ניקיון".
<נעמה שחל: אלה אזרחים שמקבלים הסמכה אחרי הכשרה ובדיקות שונות, לפי חוק שמירת הניקיון, והם בעצם יכולים להעביר למשרד אינפורמציה שבעקבותיה נשלחים קנסות.
<נעמה שחל: זאת אומרת אם אני, חלילה, נוסעת ברכבי ומשליכה בדל סיגריה מחלון הרכב – דבר שאני, כמובן, לא אעשה – ורכב נוסע מאחורי ויש בו נאמן ניקיון, הוא יכול לתעד את הפרטים של הרכב שנסעתי בו ולשלוח את הפרטים למשרד, ויופק לי דוח.
ניסן סלומינסקי: ואם אזרח רגיל רואה את זה ושולח?
<נעמה שחל: בלי שהוא הוסמך להיות נאמן ניקיון?
<נעמה שחל: נדרשת הסמכה לנאמן ניקיון.
<נעמה שחל: יש עשרות אלפי אזרחים שהוסמכו באופן הזה על-ידי המשרד, לפי חוק שמירת הניקיון.
<נעמה שחל: לשמחתי, המפקחים שלנו מתמקדים באכיפה של עבירות סביבתיות שהן יותר ממוסדות ויותר משמעותיות.
<ענת הר אבן: אני רק רוצה להוסיף ולומר שהצו הזה לא משנה מתרבות האכיפה של כל משרד ומשרד.
<ענת הר אבן: המשרד להגנת הסביבה מטיל היום את החיובים, והוא פשוט גובה אותם בדרך אחרת.
<ענת הר אבן: הוא גובה אותם על-פי פקודת המסים (גבייה).
<ענת הר אבן: המטרה של הצו הזה היא לסלול את הדרך לכך שהמרכז לגביית קנסות כגוף שגם החשכ"לית רואה בו גוף מרכזי לגביית חובות המדינה, יהיה פשוט מסוגל ויכול לעשות את הגבייה הזאת ולהעביר את הכספים לקרן.
<ענת הר אבן: אז אין שינוי באכיפת יתר.
ניסן סלומינסקי: על זה אני מברך.
ניסן סלומינסקי: אנחנו נגיע עוד מעט לצווים של הרשויות המקומיות ששם הגבייה נעשית באופן כל-כך ברוטלי וקיצוני כי מפריטים את זה לחברות גבייה חיצוניות, וזה נורא.
ניסן סלומינסקי: אם נצליח להעביר את המערכת הזאת אליכם זה יהיה טוב.
ניסן סלומינסקי: לא על זה אני מלין, וזה בשמחה.
ניסן סלומינסקי: אתם גוף מאורגן, מסודר שיודע לגבות בחכמה ובטוב-טעם ובלב רחב.
ניסן סלומינסקי: אני רק שאלתי לעצם העניין – כדי שלא ניראה כחותמת גומי שאלתי למה דווקא הקרנות האלה זכו שהכסף שנגבה עובר אליהם כש-95% מהקנסות הולכים לאוצר המדינה ולא לגוף הגובה או המדווח.
<דגנית בן-דב: אני ממונה על חוק צער בעלי חיים במשרד החקלאות.
<דגנית בן-דב: אני מבקשת להוסיף רק עוד זווית אחת: כבוד היושב-ראש, אתה חוזר ואומר שהכסף הולך לגוף האוכף.
<דגנית בן-דב: הכסף הולך לקרן ייעודית, וזאת נקודה שחשוב להדגיש אותה.
<דגנית בן-דב: המטרה היא שהכספים שנגבו ממי שעבר עבירה ספציפית ישמשו לתיקון אותו מצב.
<דגנית בן-דב: בחלק שאני קשורה אליו בנושא של צער בעלי חיים – על אחת כמה וכמה אי אפשר להאשים את המשרד.
<דגנית בן-דב: משרד החקלאות הוא הגוף האוכף, והכסף עובר לקרן שנמצאת במשרד להגנת הסביבה.
<דגנית בן-דב: אבל הכסף הזה משמש לעידוד עמותות שבפועל עושות חלק גדול מהעבודה.
ניסן סלומינסקי: ניסו פעם לעשות את זה גם באכיפה בכבישים, ולהפנות את הכסף שנגבה כדי להגביר את השוטרים על הכביש או את המצלמות.
ניסן סלומינסקי: כלומר לעשות את זה ייעודי – אתה נוסע במהירות ואת הקנס הזה ניקח בשביל מצלמות או יותר שוטרים.
ניסן סלומינסקי: בסוף ראו שזה לא טוב, וניתקו את זה.
ניסן סלומינסקי: אבל אתם זכיתם, והתשובה הראשונה היא הנכונה, שאין עדיין תפיסה כל-כך ברורה בנושא של איכות הסביבה.
ניסן סלומינסקי: כולם מדברים על זה גבוהה-גבוהה, אבל בפועל כשמגיעים לתקציבים התקציבים על הפנים.
ניסן סלומינסקי: לכן זה שיש לכם קרנות שיכולות לעשות את זה – בסדר.
<נעמה שחל: אנחנו נשמח לתמיכתו של אדוני בעת דיוני התקציב.
ניסן סלומינסקי: "על הפנים"?
ניסן סלומינסקי: זאת מילה עדינה.
ניסן סלומינסקי: ודאי, בשמחה.
אוסאמה סעדי: כמובן, אין לנו התנגדות שהצו יאושר, אבל אני רוצה לדעת בעניין הכספים האלה שהולכים לקרנות ייעודיות למטרות מסוימות – על מה אנחנו מדברים בכלל?
אוסאמה סעדי: מה הסכומים?
אוסאמה סעדי: לאן זה הולך?
אוסאמה סעדי: האם אפשר לקבל דוח?
אוסאמה סעדי: לא רק להצהיר וללכת הביתה.
ניסן סלומינסקי: אתם יכולים לתת לנו קצת מידע?
אוסאמה סעדי: על מיליונים?
אוסאמה סעדי: על מיליארדים?
אוסאמה סעדי: כמו הגז, אדוני היושב-ראש?
אוסאמה סעדי: טריליון?
ניסן סלומינסקי: טריליון באדמה.
<ענת הר אבן: אין לי.
אוסאמה סעדי: פה זה פרוטות, אבל לפחות בכל זאת נדע על הקרנות האלה: מי עוקב אחרי זה?
ניסן סלומינסקי: צודק ידידי אוסאמה.
ניסן סלומינסקי: נעמה, יש לכם קצת מושגים על כמה כסף מדובר בקרן כזאת או בגביות כאלה?
<נעמה שחל: אני רוצה להדגיש שבשלב הראשון אנחנו לא מתכוונים להעביר את הגבייה של כל הסכומים שנגבים אל הקרן לגביית המרכז לגביית קנסות, אלא אנחנו מתכוונים לעשות את זה בתהליך הדרגתי כדי לבחון את ההתמודדות של המשרד והמשרד לגביית קנסות.
<נעמה שחל: אנחנו צריכים לדעת שאנחנו מסתדרים בסדר.
אוסאמה סעדי: עד היום לא גבו את זה?
<נעמה שחל: המרכז לגביית קנסות לא גבה.
<נעמה שחל: נעזרנו בחברות חיצוניות.
ניסן סלומינסקי: הצו בא לעשות בסך-הכול משהו טכני.
אוסאמה סעדי: שאלתי על המצב עד היום.
ניסן סלומינסקי: השאלה נכונה, ותכף נבקש תשובה להסביר.
ניסן סלומינסקי: עד היום הם גובים את זה בדרכים אחרות, ומעבירים לקרן.
ניסן סלומינסקי: הצו הזה בא לומר שעכשיו זה יעבור אליהם, והם יגבו את זה.
אוסאמה סעדי: בתור חברה חיצונית היו משלמים לאלה שגובים בסכומים כאלה פי כמה מהסכום של הקרן.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מכירים את זה ברשויות המקומיות.
ניסן סלומינסקי: בכמה כסף שגובים מדובר?
ניסן סלומינסקי: לא כמה כסף תעבירו דרכם, אלא סך-הכול.
<מורד פרץ: אני סגן החשב במשרד להגנת הסביבה.
<מורד פרץ: מקנסות ועיצומים כספיים אנחנו מכניסים מדי שנה דרך חברות הגבייה בין ארבעה וחצי לשישה מיליון שקל.
<מורד פרץ: שיעורי הגבייה של חברות הגבייה שאיתן אנחנו עובדים היום הם 70%-60%.
<מורד פרץ: אלה שיעורי גבייה מאוד יפים.
<מורד פרץ: מהות הדיון פה, כמו שציינה ענת - -
ניסן סלומינסקי: כמה אחוז אתם משלמים?
<מורד פרץ: אנחנו משלמים את הוצאות הגבייה.
<מורד פרץ: הוצאות הגבייה המקסימליות שאנחנו יכולים להטיל על חייב בכל פעולה שאנחנו מבצעים נקבעו גם כאן בוועדת החוקה לפני כמה שנים.
<מורד פרץ: עמלת הגבייה היא 2.9% מהגבייה בפועל.
<מורד פרץ: זאת עמלה לא גבוהה, והיא מוגבלת בתקרת מקסימום של לא יותר מארבעים אלף שקלים, ולא משנה מה גובה העיצום או החוב.
אוסאמה סעדי: בגבייה מנהלית, לא דרך ההוצאה לפועל?
<מורד פרץ: לא.
<מורד פרץ: לפי פקודת המסים (גבייה).
ניסן סלומינסקי: אם זה יעבור להוצאה לפועל - -
<מורד פרץ: זה לא להוצאה לפועל, זה לרשות האכיפה.
<מורד פרץ: ברשות האכיפה יש מרכז לגביית קנסות.
אוסאמה סעדי: גם מנהלי, לא דרך ההוצאה לפועל.
ניסן סלומינסקי: מבחינת
ניסן סלומינסקי: כם יש גם עמלה?
<ענת הר אבן: היום החוק קובע שמפחיתים 20% מהסכומים המועברים לקרן, אבל יש תזכיר חוק שנמצא כבר לפני הפצה שמבטל את הסעיף הזה.
<ענת הר אבן: כך שאנחנו לא נגבה באופן שרירותי 20%, לא נפריש לטובת הוצאות המרכז 20%.
<דורית ואג: צריך גם משהו להחזיק את המרכז.
אוסאמה סעדי: אז כדאי להם להישאר עם 2.9%.
ניסן סלומינסקי: כדאי לכם להישאר עם זה.
<מורד פרץ: השיקול פה הוא לא רק שיקול כלכלי.
<מורד פרץ: בסופו של דבר אנחנו מסתכלים על חייבים, ואני חושב שאנחנו יוצרים מנגנון של שוויון בכלי הגבייה שאנחנו מפעילים על חייב.
<מורד פרץ: לתפיסתי, שכשאנחנו גובים מהמשרד להגנת הסביבה אנחנו לא יכולים לגבות באופן אחר ממשרדי ממשלה אחרים שגובים באמצעות המרכז לגביית קנסות ואפילו בתוך המשרד אצלנו כשאנחנו מפעילים כלי גבייה על חייבים הם צריכים להיות אחידים ושווים.
ניסן סלומינסקי: איך זה ישונה ה-20% האלה?
ניסן סלומינסקי: כי אם זה 20% אז זה ממש הפסד גדול.
<ענת הר אבן: 20% יבוטלו.
ניסן סלומינסקי: איך יבוטלו?
<ענת הר אבן: משנים את נוסח החוק.
ניסן סלומינסקי: מי משנה?
<ענת הר אבן: אנחנו נגיש.
<ענת הר אבן: יש טיוטת תזכיר לפני הפצה.
<ענת הר אבן: השרה צריכה להחליט על הפצת התחקיר.
<ענת הר אבן: הוא כולל נושאים נוספים, כמובן.
ניסן סלומינסקי: אני יכול להבין ממך שלא תגבו 20%?
<ענת הר אבן: קיים תיאום בין הגופים שאנחנו נגבה 5%.
<מורד פרץ: אני חושב שלא יותר מ-5%.
<ענת הר אבן: לא יותר מ-5%, וזה כולל גם את העמלה וגם את כלל ההוצאות.
<דורית ואג: זה עד לביטול מלא.
ניסן סלומינסקי: מה שיעור הגבייה שלכם?
<ענת הר אבן: הוא גם עומד על 70%-60%.
<מורד פרץ: אחרי שנסמיך את המרכז לגביית קנסות המטרה שלנו היא לא להעביר, כמובן, את כל החובות כרגע, אלא לעשות בחינה בשנה הראשונה; להעביר סוגי חובות מסוימים ולהשוות את שיעורי הגבייה של המרכז לגביית קנסות אל מול חברות הגבייה.
<מורד פרץ: אני מאמין שאחרי בחינה כזאת נוכל לשבת ולהחליט מה הדרך העדיפה מבחינתנו ומבחינת החייבים עצמם לגביית החובות האלה.
ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות פיילוט מעניין כי בהמשך אם נדון בנושא של רשויות מקומיות מאוד חשוב מבחינתי שהרשויות המקומיות גם יעברו אליהם ולא ישתמשו בחברות היום.
ניסן סלומינסקי: אז הפיילוט שאתם עושים כדי לבחון אם זה הולך יהיה לנו חשוב מאוד.
<מורד פרץ: אנחנו נשמח לשתף את הוועדה בהמשך.
ניסן סלומינסקי: אם תמו הדוברים אז נאשר את זה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר את צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (קביעת קרן), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר את הצו.
ניסן סלומינסקי: ממילא הגבייה תעבור אליכם.
אוסאמה סעדי: אני הייתי אומר שזה כפוף לעניין הזה של 20%.
ניסן סלומינסקי: זה נרשם בפרוטוקול.
<ענת הר אבן: יש תיאום בין הגופים.
ניסן סלומינסקי: מספיק שזה נרשם בפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: זה לא נכתוב בהחלטה.
<ענת הר אבן: חבל לעכב את זה כי המשמעות היא שהמשרדים ממשיכים לפעול עם חברות הגבייה, והמטרה היא גם להכניס גוף ממשלתי לגבייה של המשרדים האלה ולעודד אותם ולתמרץ אותם לעשות את זה.
אורי מקלב: זה לא ימנע ממך, אדוני היושב-ראש, לקיים דיון מיוחד במרכז לגביית קנסות ולקבל מהם דיווח על כל - - - שלהם.
<דורית ואג: כשהם יביאו את התיקון לחוק שהיא דיברה עליו אפשר יהיה.
אורי מקלב: יש כאן שינוי מהותי בעניין הזה, ולדעתי, יש הרבה תועלת שזה קרה מאז.
אורי מקלב: זה הועיל לציבור, זה הוזיל לציבור.
אורי מקלב: יש בזה חשיבות.
ניסן סלומינסקי: בהחלט.
ניסן סלומינסקי: אנחנו גם צריכים לשאוף שהרשויות המקומיות יעברו לשם ולא באמצעות החברות שהן מפעילות.
ניסן סלומינסקי: היום שזה - -
אוסאמה סעדי: המון הוצאות.
ניסן סלומינסקי: לא רק הוצאות.
ניסן סלומינסקי: זה נורא – אתה חייב 100 שקל ומעקלים לך עולם ומלואו וחשבונות, שזה דבר נורא.
ניסן סלומינסקי: ודאי נצטרך לראות שהם באמת עומדים במטלות ובמשימות.
ניסן סלומינסקי: כרגע יש לכם זכות החפות או הזכאות, ויש לכם שם טוב.
אוסאמה סעדי: חזקת החפות.
<ענת הר אבן: בדוח שמסר מנהל הרשות לפני שבועיים יש נתונים על פעילות המרכז ועל שיעור הגבייה שלו.
אוסאמה סעדי: לוועדה זה לא הגיע.
<ענת הר אבן: זה היה בוועדה.
אוסאמה סעדי: כן, אבל לא דיברנו על זה.
ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הצו?
ניסן סלומינסקי: בעד אישור הצו – פה-אחד
ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין <צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (קביעת קרן), התשע"ה–2015, אושר.>
ניסן סלומינסקי: הצו אושר פה-אחד.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ניסן סלומינסקי: על סדר היום - הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון מס' 7) (הארכת תוקף של הוראת שעה לעניין חקירת חשוד בעבירת ביטחון), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקדם בברכה את חברי חברי הכנסת, את הייעוץ המשפטי ואת האורחים, את המשנה ליועץ המשפטי, רז נזרי, והצטרפו אלינו גם חברים חסויים וכל האחרים, שנשמע אתכם בהמשך.
ניסן סלומינסקי: יש על ליבי הרבה.
ניסן סלומינסקי: שאלה ראשונה היא שאלה טכנית – מה התאריך שקובע?
<יואל הדר: 4 ביולי.
ניסן סלומינסקי: התאריך הוא תאריך עברי או תאריך לועזי?
ניסן סלומינסקי: מה התאריך שקובע?
ניסן סלומינסקי: אם כתובים שני תאריכים – התאריך העברי קובע, או הלועזי?
<סיגל קוגוט: לפי חוק הפרשנות, התאריך הלועזי קובע.
ניסן סלומינסקי: כי פה כתוב י"ד בתמוז, ה-4 ביולי.
ניסן סלומינסקי: הסתכלתי ביומן שלי, זה לא תואם.
ניסן סלומינסקי: ה-4 ביולי יוצא י"ז בתמוז, שבת.
ניסן סלומינסקי: י"ד בתמוז יוצא ב-1 לחודש.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שי"ד בתמוז זה ה-1 ביולי.
ניסן סלומינסקי: זה מה שאני רואה אצלי וגם ביומנים אחרים.
<סיגל קוגוט: נראה לי שהיתה טעות קולמוס.
ניסן סלומינסקי: אז הטעות קולמוס היא בתאריך הלועזי או העברי?
ניסן סלומינסקי: לפי הנוהל זה לפי התאריך הלועזי.
ניסן סלומינסקי: אז הרווחנו עוד 3 ימים.
ניסן סלומינסקי: שאלה שניה, ואני שואל אתכם, רז, ואולי את משרד המשפטים: על פי חוק שימור אנחנו בדרך כלל כמו ממשלה שמצווה לקיים את החלטות הממשלות הקודמות אז כך גם בוועדה ואני רוצה לשמור על כבודה של הוועדה.
ניסן סלומינסקי: הלכתי לקרוא את פרוטוקול הישיבה הקודמת שהיתה, ואני מגלה דברים מדהימים.
ניסן סלומינסקי: יש מישהי בשם ענת אסיף.
ניסן סלומינסקי: "עמדת הממשלה שמובאת היום.
ניסן סלומינסקי: .." – זה ב-3.3.2012, כלומר, לפני כמעט שלוש שנים – "עמדת הממשלה שמובאת היום כוללת לא רק הארכה של הוראת השעה אלא גם התחייבות לעשות מהלכים.
ניסן סלומינסקי: לבדוק שוב גם את נושא הגדרת עבירות הביטחון, וגם את הנושא של ההסדרים החלופיים..." וכו', וכו'.
ניסן סלומינסקי: שאלו אותה פעם אחרי פעם, כולל חבר הכנסת יצחק הרצוג: "אני מוכן, בתנאי שהמדינה מתחייבת בעניין הזה לקדם את החוק שהיא דיברה עליו, לקיים דיונים, ויותר אין הארכות, זהו".
ניסן סלומינסקי: היושב ראש, גם הוא שואל את אותה השאלה, והיא מתחייבת שוב בשם המדינה שיותר אין הארכות.
ניסן סלומינסקי: מה שקורה הוא לא רק שבאים אלינו עם הארכה נוספת, אלא שכרגיל, עושים את זה במצב כזה שאם לא תאשרו את ההארכה, בשבוע הבא הכל נגמר.
ניסן סלומינסקי: אז יש כאן שתי אופציות, עכשיו.
ניסן סלומינסקי: כמי שכבודה של הוועדה חשוב לו, נראה כאן זלזול מוחלט בוועדה של הכנסת.
ניסן סלומינסקי: מתחייבים, מבטיחים, אבל נראה לי שזו לא הפעם הראשונה.
ניסן סלומינסקי: זה מ-2002 ואחר כך 2008 וכל פעם מאריכים וכל פעם זה ברגע האחרון, כנראה.
ניסן סלומינסקי: אז עומדות לפנינו שתי אפשרויות.
ניסן סלומינסקי: אפשרות אחת - שנגמרו ההארכות.
ניסן סלומינסקי: עד ה-4 ביולי יש שבוע וחצי, ניקח עוד שבוע שהמשטרה, בנושא הזה לא תקיים - - - זאת אומרת, יהיה לה שבוע שהחוק הזה לא חל עליה, אין לה את השחרור, ואנחנו כוועדה יום ולילה נשב ונגמור את הדיון, נעלה אותו להצבעה בכנסת.
ניסן סלומינסקי: אני מוכן לקחת על עצמי את זה, ואתם מכירים אותי, ישבנו בוועדת הכספים ימים כלילות.
ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שיצטרכו, יצטרכו יומיים שלושה ונגמור את הסיפור.
ניסן סלומינסקי: זו האופציה ואותה אני מעדיף.
<רז נזרי: שזה לא יהיה בהוראת שעה?
ניסן סלומינסקי: נקיים דיון על החוק.
ניסן סלומינסקי: לא נדון בנושא של הארכת הוראת השעה, אלא נקיים דיון על החוק, נכין אותו לקריאה שניה ושלישית, ומה שיוחלט יוחלט.
ניסן סלומינסקי: נכון, נשקיע זמן – יש לנו שבוע וחצי, אז יהיה שבוע וחצי שלא יהיה את החיסיון הזה והמשטרה, בזמן זה או שתרצה לתעד או שלא תרצה בכלל לקיים חקירות ביטחוניות, ונגמור את זה ונגיש את זה לקריאה שניה ושלישית.
ניסן סלומינסקי: זו אופציה אחת ואני חושב שהיא הכי מתבקשת.
ניסן סלומינסקי: אופציה שניה – שניתן ארכה של חצי שנה, בכל זאת, יש שר חדש, אולי הוא רוצה מחשבות חדשות, וכו'.
זהבה גלאון: הוא אמר את זה במליאה שהוא הביא את זה חאפ-לאפ כמו שאומרים.