GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
2277: אין ספק שלצוערוּת הזו תינתן ביטוי, ואני שמח לבשר שאתמול ממשלת ישראל מינתה מנכ"ל למשרד לאזרחים ותיקים שהוא מפרויקט "עתידים", שזו הגרסה הקודמת של צוערים בשירות המדינה.
2277: אז הנה, הצוער הראשון הגיע לכס המנכלות – שיהיה לו בהצלחה.
2277: בהחלט יש שם תהליכי השמה ותהליכי מעקב וכולי.
2277: רבותיי, לגבי משך הזמן – מיכל, את צודקת, משך הזמן שמתארך מפספס מועמדים טובים.
2277: אנחנו דיברנו בממוצעים, אבל ממוצע זה מבלבל, כי יש מכרזים שלוקחים יותר זמן, כולל מכרזים שנתקעים בבתי דין לעבודה.
2277: אבל אני בהחלט מחויב לקיצור הזמנים – אני חותר ל-90 וגם לפחות מזה, ואני חושב שאנחנו במגמה הזאת, וגם הבאתי נתונים.
2277: יובל, חלק מהמכרזים שהתמודדת בהם שייכים...
2277: אמרתי, נתוני הרבעון הראשון לא דומים לרבעון האחרון, בגלל הגיבנת וההתייצבות.
2277: תקראו לי עוד שנה ואני מקווה שאנחנו ניתן נתונים יותר טובים.
2277: אנחנו בעיצומו של תהליך, והמגמה ברורה.
2277: למשל, מול מכוני המיון – אם היו לי מכוני מיון עם 70 פיגורים ב-SLA, הרי שהיום בשני מכוני מיון זה אפס ובשלישי זה אחדים.
2277: כלומר, גם הם הבינו את כללי המשחק, ואנחנו מתייצבים.
2277: לגבי שנת לידה, למיטב ידיעתי זה לא חובה.
אורלי ארז: אז תורידו את הסעיף.
2277: אני רוצה לומר לכם משהו.
2277: אתמול הייתה הצעת חוק, וגם הממשלה באה אליי בטענות בנושא וגם דוח מבקר המדינה – כמה אנשים עם מוגבלות יש בשירות המדינה.
2277: אני אגלה לכם סוד: אין לי נתונים.
2277: למה?
2277: כי אני לא שואל.
2277: כי כאן זה הרבה יותר רגיש ובעייתי לשאול.
דורית ואג: אבל יש מוגבלויות שרואים ויש שלא.
2277: מערכות המחשוב לא רואות – אם הקלדת אז יהיה, ואם לא אז לא.
2277: ואחרי זה באים אליי בטענות.
2277: אני לא יודע איך להשתלט.
2277: אם אני רוצה לדעת כמה מוגבלים יש לי - - -
עליזה לביא: השאלה מה ההגדרה של נכה.
עליזה לביא: יש למשל פצועי צה"ל - - -
2277: יש הגדרה מסוימת שעושה חיתוך מול הביטוח הלאומי ואז היא מגיעה לתוצאה לא גבוהה, שזה 20% נכי צה"ל ו-40% ביטוח לאומי.
ניסן סלומינסקי: לנכי צה"ל יש הגדרה אחרת מהביטוח הלאומי.
עליזה לביא: כן, אבל השאלה איך סופרים אותם.
2277: שנייה, כל הדוגמה שהבאתי היא כדי לומר שאני כגוף פרטי, אם אני לא שולט בנתונים, אני לא מזהה מגמות.
2277: שואלים האם שירות המדינה מצעיר, מזדקן, נהיה פחות אטרקטיבי או יותר אטרקטיבי.
2277: אז מי שלא רוצה, שלא ירשום את שנת הלידה, אבל בסוף תזכרו: כדי לנהל עולם, צריך נתונים.
2277: זה לא חובה, ואני גם לא חושב שזה קריטי, כי בסוף אף אחד לא נבחר באמצעות מחשב, אלא הוא מופיע, שואלים אותו איפה הוא היה, הוא אומר "אני במלחמת יום כיפור הייתי מג"ד", ומבינים ש...
2277: כלומר, זה נושא שעולה בסוף איכשהו.
אורלי ארז: לא, אבל יש בעיה מאוד גדולה עם תעסוקת נכים.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אני לא רוצה שאנחנו נעשה את מה שעשו לנו בתחילת הישיבה.
יואב בן צור: יש לך נתון לגבי כמה חרדים יש בשירות המדינה?
2277: לא, אין לי נתון.
2277: אני לא שואל אדם אם הוא חרדי.
יואב בן צור: לפי ההגדרה.
2277: גם אם אני יודע מה ההגדרה, אני לא שואל אדם אם הוא חרדי, כמו שאני גם לא יודע כמה ג'ינג'ים יש.
ניסן סלומינסקי: משה, עוד שתיים-שלוש דקות, כי אנחנו צריכים לסיים.
עליזה לביא: אדוני, אני רוצה לשאול שאלה את הנציב.
אורלי ארז: אני רוצה תשובה לשאלה האחרונה שלי.
2277: לגבי השאלה "אם התגלה כשל בהליך, מה המשמעות של זה" – זו שאלה מורכבת, והיא בעיקר משפטית; הפעילות היא רק על בסיס חוות דעת משפטית ושיקול דעת מקצועי.
2277: יש מקרים שאדם שינה מאוד את מצבו לרעה, למשל עזב עבודה, העתיק מקום מגורים, ולכן זה הכול איזון של אינטרסים, על פי מבחני בתי הדין לעבודה, הפסיקה הישראלית והמצב המשפטי.
2277: אבל אין תשובה חדה כתער.
2277: כי אם אחרי שאדם כבר עזב, התפטר, הילדים עברו בית ספר וכולי וכולי וכולי, פתאום נמצא פגם – אומרים לו "הלך עליך"?
2277: זו שאלה של איזון אינטרסים, וזה יותר נושא משפטי.
ניסן סלומינסקי: עליזה, בבקשה, אבל רק אם הוא יוכל לענות בתוך דקה, כי אנחנו צריכים לפנות את האולם.
עליזה לביא: אני רציתי לבדוק מולך ולא סחור-סחור: לפני שבועיים ראש הממשלה מינה שלוש מנכ"ליות ביום אחד, בישיבת הממשלה לפני שבועיים.
עליזה לביא: בהמשך לפנייתה של השרה לשוויון מגדרי, אני הבנתי שיש איזושהי מכשלה במינוי של מנכ"ליות בנתונים הנדרשים, כמו למשל היקף עיסוקים קודמים.
עליזה לביא: האם תוכל לפרט לי מה הקריטריונים?
עליזה לביא: כי אני לא מצליחה להבין.
2277: אני אומר אותם.
עליזה לביא: ממה שבדקתי, נדרש תואר ראשון, ניסיון בתפקידים ניהוליים בכירים בשירות הציבורי או בתאגיד בעל היקף עסקי או פעיל משמעותי.
עליזה לביא: אדוני, אני מבקשת שתבהיר מה נדרש שיש יותר לגברים מאשר לנשים.
עליזה לביא: כי התשובה שאני קיבלתי היא שנשים לא עומדות בכישורים שאתה דורש.
עליזה לביא: עכשיו, אני הבנתי שהשרה פנתה אליך או לאנשים שלך, וצריך לתקן משהו.
עליזה לביא: לא הבנתי מה צריך לתקן, כי הלכתי ובדקתי.
עליזה לביא: אז אולי תוכל בבקשה לעשות לי סדר בדברים.
2277: אם אינני טועה, עד 2008 מנכ"לים נבחרו על פי אישור ועדת המינויים.
2277: ישבה ועדה של שלושה – הנציב ושני נציגי ציבור – ובא אדם עם כל המטען שלו, והיא הייתה כותבת אם הוא כשיר או לא, וממליצה או לא ממליצה, ומשם זה הלך לממשלה.
2277: ב-2008, בעקבות הרבה ביקורות – למשל, "מה, לכל פקיד במדינה יש תנאי סף אבל למנכ"ל אין?
2277: " – התקבלה החלטה מספר אחת, שקבעה את תנאי הסף למנכ"לים.
2277: היא שונתה ב-2009, אם אינני טועה.
2277: במובן מסוים היא רוככה.
2277: שם קבעו ארבע שנות ניסיון, ובכלל, מספרים יותר מוחלטים.
2277: היום יש החלטת ממשלה, 786 אם אינני טועה, שקובעת את התנאים הבסיסיים הבאים: 1.
2277: השכלה - -
עליזה לביא: תואר ראשון.
2277: - - תואר ראשון, לא יותר, והיא גם די גמישה.
2277: ומבחינת הניסיון: או תפקיד ניהולי בכיר בתאגיד בעל היקף עסקים משמעותי; או תפקיד ניהולי בכיר בשירות המדינה; או תפקיד בכיר בשירות המדינה, כלומר גם אם הוא לא ניהולי אבל בכיר בשירות המדינה, שהוא גם בעל רלוונטיות למשרד שאליו אתה הולך.
2277: אלה המבחנים הקלסיים, ויש גם את סעיף החריגים.
2277: אלה התנאים.
2277: עכשיו, לכאורה, יש משהו בדברייך, הרי אם כתוב "תפקיד בכיר בשירות המדינה", כאשר בתפקידים בכירים בשירות המדינה יש רק 40% נשים, אז הקאדר של הגברים הוא 60% לפי הסעיף הזה.
2277: אז בהקשר הזה זה נכון, אבל שימי לב: יש חלופה שהיא לא תפקיד ניהולי בכיר, ששם יש לנו עוד פחות נשים, כי בתפקידים בכירים בשירות המדינה מצב הנשים אמנם עדיין לא מספק, אבל הוא כבר לא 10%, הוא כבר באזור ה-40%.
עליזה לביא: אבל העניין הוא - - -
ניסן סלומינסקי: לא, לא, די, רבותיי.
ניסן סלומינסקי: מיטל, בקצרה.
מיטל נקש: אני מיטל, נציגה של מע"ש.
מיטל נקש: אני אישית הייתי מספר פעמים במכון "אדם מילא", שלא רק מבקשים את הגיל שלי, מבקשים גם את הגיל של ההורים שלי, הגיל של האחים שלי ואת העיסוק של ההורים ושל האחים שלי.
מיטל נקש: מה זה רלוונטי מה אבא שלי עושה?
גבריאלה אשכנזי: אנחנו נבדוק את זה.
גבריאלה אשכנזי: לא ידוע לנו שהם שואלים דבר בזה.
גבריאלה אשכנזי: זה לא אמור להיות, אנחנו נבדוק את זה.
ניסן סלומינסקי: תודה, הם יבדקו את זה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות למשה, הנציב.
ניסן סלומינסקי: פקחת את עינינו בהרבה מאוד דברים, וזה באמת עושה רושם מצוין.
ניסן סלומינסקי: אנחנו ניפגש בעוד שנה לראות את ההתקדמות, כולל 90 יום ואולי 80 יום של המתנה.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, שמעת מהציבור נקודות שבהן.
ניסן סלומינסקי: .. לא תמונה כוללת שחורה, אבל נקודות מסוימות שבהן דרוש תיקון.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותך טוב ואני יודע שרשמת, ואתה ואנשיך תתקנו את זה.
ניסן סלומינסקי: ושמענו גם מיובל, שחי את השטח, שיש איזה משהו בין התאוריה לבין המציאות, אז קח את זה לתשומת לבך.
ניסן סלומינסקי: תעשה פעם ניסיון – תנסה אתה להגיש מועמדות ולראות האם הדברים מתממשים בפועל ואיפה יש כשלים.
ניסן סלומינסקי: שווה לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולנו רוצים באמת לשפר מאוד את השירות הציבורי.
ניסן סלומינסקי: לא קיבלתי תשובה לגבי ה-90% שהם לא בממלכה שלך, אבל זה כבר - - -
2277: התשובה היא מעניינת, אז שווה לך עוד דקה.
2277: רבותיי, חוק שירות המדינה (מינויים) חל על מה שנקרא "עובדי מדינה".
2277: זה חוק משנות ה-50, ואמרו לי שהאבות המייסדים חשבו על נציבות שירות הציבור, התווכחו והתווכחו, ובסיפא של החוק יש כל מיני אמירות לגבי איך אפשר להזרים משירות המדינה לכלל השירות – אבל זה מה שהוחלט.
2277: היום לדעתי המגמה עוד פעם מתכנסת למה שאתה אומר.
2277: למשל, במשמעת אני כבר אחראי ברשויות מקומיות על עבירות תקציב, על כל עובדי המועצות הדתיות, תאגידים סטטוטוריים, דואר וכולי וכולי, כי זה גוף מאוד מיומן באתיקה לעובדי ציבור ומשמעת.
2277: אני חושש שבסוף, לאט-לאט עם השנים, תהיה חזרה לכיוון הזה.
2277: כי אי אפשר לדבר על תקינות של מכרזים פה או בעירייה או במשהו אחר, כי זה מאוד מבוזר, ויכול להיות שיש עירייה שמתנהלת כמו בית מרקחת ועירייה שלא, כאשר אין את הגורם המתכלל.
2277: אבל – אנחנו רואים את עצמנו כמחויבים להיות עמוד האש לפני המחנה, כי מעתיקים אותנו ומאמצים הרבה מאוד מהוראות התקשי"ר.
2277: אגב, זו אחת הבעיות שלי, כי אם אני קובע שיום שלג בירושלים מוכר כיום עבודה, אז ישר מתקשרים אליי ממשרד האוצר ואומרים לי "מילא העובדים של שירות המדינה, אבל אוטומטית זה מועתק לכל עובדי העירייה ועובדי הזה ועובדי הזה".
ניסן סלומינסקי: השלכה רוחבית.
תומר לוטן: צריך להגיד שיש צוות ממשלתי שנקרא "עתודות לישראל" שיושב על הנושא הזה, ושווה להביא אותו לוועדה.
ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מה שרציתי להגיד זה שכולנו פה באמת רוצים את טובת השירות הציבורי, לשבח אותו ולתקן אותו, ואנחנו ניתן יד למה שאתה צריך, ואם תצטרך שינויי חקיקה מסוימים אנחנו נמצאים פה.
ניסן סלומינסקי: ומצד שני, תשומת לבך לכל ההערות שנאמרו.
ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולכם.
ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, והנושא זה יישום חוק חופש המידע – המצוי והרצוי.
ניסן סלומינסקי: הנושא הוא נושא מאוד מרכזי.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שצורך חופש מידע מהרבה מאוד בחינות הוא הכרחי וגם רצוי.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שמיותר לפרט את כל הסיבות, אבל אולי אגיד רק סיבה אחת או שתיים מרכזיות, שאנחנו באמת בעולם דמוקרטי, ואנחנו חושבים שהפיקוח הכי טוב זה השקיפות.
ניסן סלומינסקי: וככל שהדבר שקוף יותר וככל שהדבר ידוע יותר, היכולת לפקח ולבקר היא הרבה יותר גדולה.
ניסן סלומינסקי: זה לא אומר שכל אחד מהציבור יודע ומפקח, אבל עצם העובדה שהגופים הציבוריים יודעים שמפקחים עליהם, זה כבר סיבה טובה שהם יפעלו הרבה יותר טוב והרבה יותר בדרך שאנחנו רוצים.
ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, השותפות.
ניסן סלומינסקי: במשטר דמוקרטי אנחנו רוצים להיות שותפים בהרבה מאוד דברים.
ניסן סלומינסקי: אז איך נוכל להיות שותפים אם אנחנו לא יודעים?
ניסן סלומינסקי: ויש עוד סיבות נוספות, כך שחופש המידע הוא חשוב מאוד.
ניסן סלומינסקי: ולכן כנסת ישראל חוקקה את החוק – בוקר טוב.
מיקי רוזנטל: המצב של חופש המידע לא משהו לפי ההתעניינות.
ניסן סלומינסקי: חכה, אי-אפשר לדעת.
מיקי רוזנטל: מיד נשפר את זה.
מיקי רוזנטל: בוקר טוב לכולם.
ניסן סלומינסקי: ולכן טוב עשתה כנסת ישראל ב-1998 שהיא חוקקה את החוק, חוק חופש המידע, והזכות של הציבור לקבל מידע.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, כמו בכל דבר טוב, כמובן שצריכים לדעת שזה צריך להיות במידה ובמשקל, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: לפעמים כשדבר טוב לוקחים אותו להקצנה, אז הוא יכול ליהפך למעמסה ולדבר גרוע, ומדבר טוב הוא יכול להפוך לצהובון, ויכול לחפש כל מיני דברים שהם בשוליים שבשוליים, שיכולים להמאיס את החוק ולעזוב את העיקר.
ניסן סלומינסקי: אז תמיד צריכים לדעת איך לעבוד עם החוק הזה נכון.
ניסן סלומינסקי: החוק עצמו גם כן בראייה נכונה קבע את הכללים מי מחויב לתת את חופש המידע בנושא של רשות ציבורית, הגדיר מה זה רשות ציבורית, הגדיר את המצבים שבהם יש סיבות אולי לא לתת אינפורמציה.
ניסן סלומינסקי: יש דברים מהסוג הזה, וכולכם קיבלתם גם, חברי לפחות, חברי הכנסת, אולי גם אחרים, קיבלו את התזכיר – הכול באתר – שמתמצת את הדברים.
ניסן סלומינסקי: כך שמצד אחד אנחנו מאוד שמחים על כך שלחלק הראשון ענינו.
ניסן סלומינסקי: עכשיו השאלה האם הוא מבוצע?
ניסן סלומינסקי: האם הוא ממומש?
ניסן סלומינסקי: וזאת תמיד הנקודה המרכזית.
ניסן סלומינסקי: ולצורך זה, אני חושב שגם עשה טוב המחוקק, שקבע שבכל משרד ובכל רשות ציבורית צריך להיות מישהו שממונה על חופש המידע.
מיקי רוזנטל: הוא רק לא תקנן את זה, וזאת אחת הבעיות.
ניסן סלומינסקי: רגע.
ניסן סלומינסקי: ולפעמים יכול להיות שזו משרה בפני עצמה, ויכול להיות שזה תוספת או חלק ממשרה של אדם.
ניסן סלומינסקי: זה תלוי במשרד, בגודל שלו, בביקושים וכו'.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן באופן תאורטי בכל רשות ציבורית שעונה לקריטריונים צריך להיות מישהו שזה תחום עיסוקו, שאליו פונים ושהוא צריך לתת, ושהוא מחויב גם לממש את חופש המידע.
ניסן סלומינסקי: וכמובן שתמיד צריך להיות גורם אחד מרכז, אז יש לנו את משרד המשפטים ורבקי דב"ש, שאת ראש היחידה - -
<רבקי דב"ש: ראשת.
ניסן סלומינסקי: ראשת, אה, סליחה.
<רבקי דב"ש: ככה הורו לנו.
ניסן סלומינסקי: כן, אני יודע.
ניסן סלומינסקי: - - שצריכה לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: אז נשמח לשמוע ממך דיווח.
ניסן סלומינסקי: מה שרצינו לעשות, ותיכף אבדוק אם כן, קיבלנו קצת אינפורמציה לגבי המשרדים, שישנם משרדים שעובדים טוב ונותנים, וזה פתוח ונגיש ואפשר לקבל מידע, וישנם משרדים שלא.
ניסן סלומינסקי: וכדי שהישיבה גם תהיה מעשית, אז ביקשנו מאותם משרדים, במיוחד מאלה שלא, מהמנכ"ל, שיבואו לפה, או שישלח, כי שמם יעלה פה.
ניסן סלומינסקי: ואנחנו לא רוצים ששמם יעלה סתם, אנחנו רוצים גם לשמוע מהם תשובות ורוצים גם לראות איך הם מתקנים את זה.
ניסן סלומינסקי: אז לכן ביקשנו שהם יהיו, ואנחנו עוד מעט נבדוק ונראה אם אכן המשרדים, נציגיהם נמצאים פה והם יוכלו לתת לנו תשובה.
ניסן סלומינסקי: שוב, אז אני מקבל בברכה את חברי חברי הכנסת – את חברִי, יהיה עוד מעט חברַי – ואת כל הנציגים של המשרדים ושל התנועות.
ניסן סלומינסקי: וכרגיל, כל מי שירצה לדבר, אם זה חברי הכנסת ירים רק את האצבע, אבל אם זה מהגופים האחרים שיביאו פתק לדורית, ואנחנו נשתדל כפי שהזמן יאפשר לנו לתת לכולם להתבטא.
ניסן סלומינסקי: אוקיי, אז רבקי, הייתי מציע שאת תפתחי, תני לנו סקירה, ואחר כך נראה איך אנחנו מתקדמים לאור הסקירה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאחרי הסקירה שלך נסגור את הישיבה והכול טוב ויפה.
<רבקי דב"ש: אנסה לעשות סקירה קצרה, כדי לא - - -
<רבקי דב"ש: שלום, אני באמת שמחה על ההזדמנות ועל העלאת הנושא בפורום כזה.
<רבקי דב"ש: היחידה הממשלתית לחופש המידע הוקמה לפני כשלוש שנים מכוח החלטת ממשלה.
<רבקי דב"ש: בשל כך הסמכויות המוגבלות של היחידה תקפות רק לגבי משרדי הממשלה ויחידות הסמך.
<רבקי דב"ש: וחשוב לי להגיד את זה, כי חוק חופש המידע חל על כ-1,100 גופים: רשויות מקומיות, חברות עירוניות, התאחדויות ספורט וכדו', שהמידע שלנו לגביהן הוא חלקי.
<רבקי דב"ש: כלומר, רוצים – מדווחים, לא רוצים – לא מדווחים.
<רבקי דב"ש: אין איזושהי חובה ואין לנו סמכות לגביהן.
<רבקי דב"ש: אז גם זה חשוב שייאמר.
<רבקי דב"ש: וגם שם אנחנו רואים לעיתים תופעות שלא היו צריכות לקרות 17 שנה לאחר שחוק חופש המידע נחקק.
ניסן סלומינסקי: נניח מרכז השלטון המקומי, שיהיה מישהו או מישהי מקבילה אלייך כדי לעשות את זה?
מיקי רוזנטל: הפתרון הוא בהקמת נציבות, אבל אדבר על זה אחר כך.
<רבקי דב"ש: אני חייבת להגיד שניסינו לגייס ביחידות או רשויות שמקבילות לצורך העניין למשרד המשפטים או לממשלה, כמו ברשות החברות הממשלתיות, כמו במשרד הפנים, כמו במרכז לשלטון מקומי, שיקימו פונקציה כזאת או לפחות יתעסקו עם זה.
<רבקי דב"ש: לצערי, לא זכינו לשיתוף פעולה.
<רבקי דב"ש: אבל היה לי חשוב להגיד שגם הדברים שאני מדברת על יישום החוק, אנחנו בעיקר בעיקר מתייחסים בעצם לגופי הממשלה, משרדי הממשלה ויחידות הסמך.
<רבקי דב"ש: נקודה נוספת שבאמת פתחת בה ואני גם מברכת על כך זה באמת הממונה על העמדת מידע לציבור, שמחויב מכוח החוק להיות ממונה בכל רשות.
<רבקי דב"ש: לשמחתנו במשרדי הממשלה כמובן ויחידות הסמך ממונים, אבל חשוב לי להגיד: כולם, ללא יוצא מן הכלל, נוסף על תפקידם, גם במשרד הבריאות שמטפל בהיקפים של 860 בקשות בשנה החולפת.
<רבקי דב"ש: ויותר מזה, ולכן אני גם מדייקת במינוח, החוק קבע שהוא ממונה על העמדת מידע לציבור.
<רבקי דב"ש: מה שקורה דה-פקטו, בגלל הלחץ שבו שרויים הממונים, שהם במקרה הטוב רודפים אחרי הזנב של עצמם כדי לעמוד בזמנים שהחוק קבע ולתת מענה לבקשות, ולא מספיקים ולא מצליחים באמת להתמודד עם מה שאנחנו היינו מצפים, בטח בעידן של המאה ה-21 שבו יעסקו גם - - - מידע יזום, וגם בהנגשה שתייתר הרבה מן הבקשות.
<רבקי דב"ש: והיינו מאוד שמחים שגם הוועדה תירתם לנושא הזה.
<רבקי דב"ש: אני חושבת שזו נקודת כשל מאוד מרכזית בחוק.
<רבקי דב"ש: כמובן שגם אנחנו מנסים לקדם את הנושא מול הנציבות.
<רבקי דב"ש: אני תמיד אומרת: המכתב הראשון שכתבתי בתפקידי, עוד לפני שהקמתי את היחידה, היה לנציב שירות המדינה, לא אגיד לפני כמה זמן זה היה, שיש להסדיר את מעמד הממונה.
<רבקי דב"ש: אנחנו בישורת האחרונה.
<רבקי דב"ש: להגיד שהפתרון הוא בהכרח הפתרון המיטבי?
<רבקי דב"ש: אבל יותר טוב מלא כלום.
<רבקי דב"ש: אבל זה בפירוש משהו שהוא לא טריוויאלי.
<רבקי דב"ש: ופה אגיד גם משהו על המעמד של היחידה.
מיקי רוזנטל: רגע, אפשר שנייה?
מיקי רוזנטל: אתה מעדיף שהיא תעלה נושא ונדבר עליו או שנתייחס - - -
ניסן סלומינסקי: קודם כול שתיתן סקירה, ואחר כך ניתן לכל אחד - - -
מיקי רוזנטל: כי על כל נושא ספציפי יש מה להרחיב.
מיקי רוזנטל: למשל – סתם רק להגיד, ואחר כך תנהל את הישיבה כרצונך, אני לא סתיו שפיר – העניין הוא כזה שלעיתים האחראי במשרד הרלוונטי הוא בניגוד עניינים: הוא גם הדובר והוא גם הממונה על חופש המידע.
תמר זנדברג: ניגוד עניינים לא מקרי, יש לציין.
ניסן סלומינסקי: ולכן בוא נעשה מסודר.
ניסן סלומינסקי: כך מקובל עלי, שקודם כול אתה צריך לראות את כל התמונה כולה.
מיקי רוזנטל: מאה אחוז.
ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לחתוך את זה פרוסות.
ניסן סלומינסקי: אחרי כן תרשום לך.
מיקי רוזנטל: שאלתי איך אתה רוצה לנהל את זה.
ניסן סלומינסקי: אז אני אומר:
ניסן סלומינסקי: קודם כול נשמע את הסקירה הכוללת, ואחר כך כל אחד מהדוברים שירצה לדבר יחתוך את זה איך שהוא רוצה.
ניסן סלומינסקי: ובסוף גם יינתנו התשובות.
ניסן סלומינסקי: תרשמי אחר כך.
ניסן סלומינסקי: אשתדל לתת לגופים שמשתתפים אתנו גם כן אפשרות להתבטא אחרי הח"כים.
<רבקי דב"ש: אשתדל גם באמת באמת לקצר.
<רבקי דב"ש: הדברים שקרו, ובאמת בראשי פרקים, לצערי כתבנו כנראה את המסמך במקביל, אז את השאלות שהצבת, נראה לי אלעזר או הייעוץ המשפטי, אם תרצו, נשיב עליהם בכתב.
<רבקי דב"ש: אני יכולה, נראה לי חבל על הזמן של הוועדה.
<רבקי דב"ש: אבל בכל מקרה, נשאל האם החלטת הממשלה – אנחנו עומדים בה?
<רבקי דב"ש: אני שמחה להגיד או גאה להגיד שכן.
<רבקי דב"ש: הוקם אתר אינטרנט מרכזי שמאגד היום כ-700 רשויות.
<רבקי דב"ש: אגב, אתר אינטרנט ייחודי בעולם.
<רבקי דב"ש: ביתר המקומות זה אתרים של ארגונים חוץ ממשלתיים.
<רבקי דב"ש: אנחנו עכשיו גם מועמדים לפרס מטעם הארגון הבין-לאומי Open Government Partnership.
<רבקי דב"ש: אנחנו מתעסקים בקידום של פרויקט הפצת מידע ייזום בכתב, מסמך עקרונות בשיתוף עם צוות משנה.
<רבקי דב"ש: נראה לי שזה הפחות מעניין אתכם.
<רבקי דב"ש: אנסה לגעת בנקודות אולי שיותר מורכבות ומעניינות אלא אם כן תגידו אחרת.
<רבקי דב"ש: כן אגיד שבשנה האחרונה הופחתו אגרות בכ-80%, עבודה של משרד המשפטים, שרת המשפטים, ייעוץ וחקיקה, נדמה לי שגם אנחנו.
ניסן סלומינסקי: סליחה, לא שמעתי את המשפט.
מיקי רוזנטל: האגרות הוזלו.
<רבקי דב"ש: האגרות הוזלו בכ-80% וניתנו פטורים.
תמר זנדברג: האגרות הוזלו וניתנו פטורים או שהפטורים מגלמים - - -
<רבקי דב"ש: בעבר הפטור היה רק למי שמבקש מידע אודות עצמי.
<רבקי דב"ש: ראשית, אגרת הבקשה הופחתה מ-101 ל-20 שקלים.
<רבקי דב"ש: היא החשיבה שלוש שעות עבודה, במקום שעתיים שהיו לפני כן, וכן ניתנו פטורים מרובים לעמותות, למי שנזקק, לגופי מחקר וכדו'.
<רבקי דב"ש: בשנת 2014 אנחנו רואים עלייה של כ-40% בבקשות חופש המידע, בין היתר גם בגלל העלאת האגרות, העלאת מודעות - - -
ניסן סלומינסקי: הורדה.
<רבקי דב"ש: כן, הפחתת האגרות.
<רבקי דב"ש: וגם קצת הסרת חסמים בירוקרטיים.
<רבקי דב"ש: אנחנו עוד לא במקום שהיינו רוצים, אבל כן - - - והפחתנו את החסמים הבירוקרטיים.
<רבקי דב"ש: אנחנו עוסקים הרבה הרבה בהדרכה והטמעה ובניסיון לייצר אחידות בתוך הרשויות, להביא לידי מודעות את החוק.
<רבקי דב"ש: יש לנו סמכות לטפל בתלונות, הסמכות שלנו מדברת רק על העניינים הפרוצדורליים.
<רבקי דב"ש: אין לנו סמכות, לצורך העניין, אם מישהו לא שבע רצון מעצם קבלת ההחלטה.
<רבקי דב"ש: אם הוא לא שבע רצון הוא צריך ללכת כמובן לבית-המשפט – או למבקר המדינה אבל דרך המלך היא לבית-המשפט.
<רבקי דב"ש: וכמו שאמרתי, כמובן שאין לנו סמכות לפנות לרשויות שאינן המדינה.
<רבקי דב"ש: ופונים אלינו לא מעט בתלונות מן הסוג הזה.
<רבקי דב"ש: אם ככה, שאלתם מה התוכניות או מה הדגשים שלנו לשנים הקרובות, כי באמת אשמח יותר לשמוע.
ניסן סלומינסקי: אולי עוד לפני כן רק, אני היחיד שמותר לי להתערב באמצע בלי לקבל, נניח פונים למשרד מסוים, איך את יכולה– אל"ף, לדעת איך מתפקד אותו משרד?
ניסן סלומינסקי: ובי"ת, מה הכוח שלך אם את חושבת שאותו משרד או מי שאחראי על זה באותו משרד לא מתפקד, מה הכוח שלך כלפיו?
<רבקי דב"ש: אז כך: ראשית, אנחנו לא יודעים על כל בקשה שמוגשת – ואני חושבת שטוב שכך, לא צריך לייצר עוד בירוקרטיה – אנחנו יודעים על מה שנקרא תקלות.
<רבקי דב"ש: אנחנו יודעים כאשר מגישים אלינו תלונה של חוסר שביעות רצון, שוב רק מהעניינים הפרוצדורליים, או כשמוגשת עתירה, ואז אנחנו מודעים לכך.
<רבקי דב"ש: או כשמגיע ממונה, יועץ משפטי, ראש רשות שמתקשר להתייעץ אתנו מה לעשות, מונחת לפתחו איזושהי בעיה והוא מעוניין להיוועץ בנו.
<רבקי דב"ש: אני כבר אומרת לשאלתך: אנחנו יכולים לברר תלונות על אי מתן מענה, חוסר הנמקה.
<רבקי דב"ש: בבעיות הקשות, אני אומרת מראש, לא ניתנה לנו הסמכות לטפל.
מיקי רוזנטל: אין להם שום סמכות, בקיצור.
מיקי רוזנטל: היא אומרת את זה ברור.
<רבקי דב"ש: יש לנו סמכות לברר תלונות, יש לנו סמכות להורות לתקן ליקויים.
<רבקי דב"ש: עשינו זאת בשנת 2014 כנגד שלושה משרדים, כל אחד שניים.
<רבקי דב"ש: לצערנו, גם ההוראות לתיקון ליקויים, למעט פעם אחת, לא קוימו.
<רבקי דב"ש: שינינו, גם אנחנו בודקים את עצמנו, משנים את שיטת העבודה שלנו ויצרנו איזשהו נוהל של תלונות שמתמרץ את המשרדים בעצם לתקן את הליקויים עוד לפני שנוציא הוראה לתיקון ליקויים.
<רבקי דב"ש: להגיד שזה הסעד המיטבי?
<רבקי דב"ש: אני לא סבורה כך, אבל אלה הסמכויות שניתנו לנו מכוח החלטת הממשלה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אם אני מבין, אז רק אם מגיעות אליכם תלונות על משרד מסוים, אתם מבינים מזה שיש בעיה עם אותו משרד.
ניסן סלומינסקי: כלומר אין לכם דרך למעקב שוטף, נניח דיווח של ממונה בכל משרד שיגיד לכם כמה תלונות, איך הוא עשה.
מיקי רוזנטל: לא, יש דוח שנתי.
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תנו לאט-לאט.
ניסן סלומינסקי: מי שיודע – יודע, יש ציבורים שלא יודעים, אנחנו רוצים שכולנו נדע.
<רבקי דב"ש: יש דוח שנתי שאנחנו מגישים לממשלה.
<רבקי דב"ש: לפני שנתיים היה את הדוח הראשון, קיימנו בעקבותיו דיון בוועדת החוקה.
<רבקי דב"ש: הדוח הנוכחי הולך להיות מוגש ממש בשבוע-שבועיים הקרובים.
<רבקי דב"ש: זה דוח שאנחנו מכינים לשרת המשפטים שמגישה אותו עבור הממשלה.
<רבקי דב"ש: ובדוח הזה אנחנו באמת בודקים את ההתנהלות של הרשויות על בסיס דיווח ממונה.
<רבקי דב"ש: דיווח ממונה הוא דיווח שכל ממונה צריך לעשות אחת לשנה.
<רבקי דב"ש: יצרנו תבנית אחידה כדי שנוכל להשוות בין הממונים.
<רבקי דב"ש: כן חשוב לי להגיד, שהשנה כאחד הלקחים אנחנו מבינים, ופה אני גם אומרת את זה לוועדה, שמאוד קשה להשוות בין רשויות.
<רבקי דב"ש: הגודל שונה, המורכבות שונה, ההתמודדות שונה.
<רבקי דב"ש: אנחנו מתחילים להשוות רשות מול עצמה.
<רבקי דב"ש: כלומר כל משרד יינתן לו הכבוד והדף שלו, ואנחנו נתייחס – כמה בקשות הוא קיבל, כמה מתוכן נענו בחיוב, תוך כמה זמן.
<רבקי דב"ש: ויותר מזה, אנחנו מתייחסים כמובן גם למידע יזום: איך נראה דף האינטרנט שלהם של חוק חופש המידע?
<רבקי דב"ש: כמה מסמכים הם העלו לאתר המרכזי לחופש המידע?
<רבקי דב"ש: כמה היתרים והתקשרויות שהם מחויבים מכוח החלטת ממשלה שהיחידה יזמה, שהם מחויבים להעלות את זה באופן יזום לאתר, כמה מהן מפורסמות?
<רבקי דב"ש: ויותר מזה, אנחנו הולכים לשכלל את השיטה, באמת כי אחת לשנה לטעמנו לא מספיק, ונתחיל לעשות איזשהו מדד רבעוני שמתייחס למספר מדדים מסוימים אבל שחשובים לנו, כמו לדוגמה הנושא של הסכמים והיתרים, וכמו לדוגמה נושא של העלאת תשובות לאתר.
<רבקי דב"ש: ויש לנו כוונה לעשות מדידה של יותר ממדידה אחת לשנה כי באמת זה לא מספיק.
<רבקי דב"ש: מידע נוסף שאנחנו יודעים – אנחנו יודעים כמה תלונות מגיעות אלינו, אנחנו יודעים כמה עתירות.
<רבקי דב"ש: אנחנו יודעים מה התוצאות של פסקי-הדין.
<רבקי דב"ש: ולכן יש לנו איזה תחושה לגבי כל משרד.
<רבקי דב"ש: ופה, וזה נאמר על ידך, ואני חוזרת ואומרת: באמת כשאנחנו מתייחסים, אנחנו מתייחסים למשרד, אנחנו מאוד נזהרים לפנות למנכ"ל, כי אמרתי: המנכ"ל הוא אחראי על יישום של החוק, הוא צריך לדאוג שיש לו ממונה שיכול למלא את תפקידו, שניתנו לו הכלים, שניתן לו הזמן, שניתנו לו המשאבים כדי למלא את תפקידו.
<רבקי דב"ש: ואני חושבת שבאמת היום הממונים עושים את תפקידם, אני באמת לא יודעת איך הם מצליחים.
<רבקי דב"ש: והם באמת לא מגיעים למקום שהיינו מצפים שהם יהיו במאה ה-21, לחשוב קצת פרואקטיבי, מה אני יכול להנגיש ומה אני יכול לעשות כדי לקדם את הנושא.
<רבקי דב"ש: אז בקרוב, תוך שבוע-שבועיים, אנחנו מקווים ששרת המשפטים תגיש את הדוח, ואז ככה הדברים גם יוצגו.
<רבקי דב"ש: ואם יש צורך, אנחנו כמובן נציג ונרחיב אותם גם כאן.
<רבקי דב"ש: שאלות נוספות או לדבר על ה - - -
ניסן סלומינסקי: לא, תמשיכי.
<רבקי דב"ש: אוקיי.
<רבקי דב"ש: אם אגע בנקודות באמת שלטעמנו הן ככה דורשות איזושהי העמקה: הנושא של הסדרת מעמד הממונה, כמו שאמרתי, לא ארחיב על זה, אני חושבת שנאמר מספיק.
<רבקי דב"ש: הנושא של מתן איזשהו גורם, הקמת גוף מרכז לעניין רשויות אחרות, שבאמת אנחנו לא יודעים, וגם מה שאנחנו יודעים על פניו נראה שהמצב יותר גרוע שם ממה שקורה בממשלה, הוא פחות מוצלח.
<רבקי דב"ש: אנחנו רוצים להתעסק ומנסים לקדם תוכניות של הפצה להנגשת מידע יזום באופן יותר סדור ולא אקראי, היום זה פחות או יותר מאגר מאגר.
<רבקי דב"ש: נושא של תיקוני חקיקה – 17 שנה עברו מאז שהחוק נחקק.
<רבקי דב"ש: יש צורך לבחון נקודות שבו, כמו הפצת מידע יזום, כמו נושא של זמנים, מעמד ממונה וכדומה.
<רבקי דב"ש: זה עבודה שנעשתה יחד, אמרתי, יש לנו צוות משנה שמלווה אותנו במסגרת פורום הממשל הפתוח, מיפינו את הסוגיות הבוערות, אנחנו הולכים להתקדם גם כאן.
אוסאמה סעדי: יש לכם המלצות בעניין הזה - - -
<רבקי דב"ש: של תיקוני חקיקה?
אוסאמה סעדי: של תיקוני חקיקה בנקודות.
<רבקי דב"ש: אז ככה: יש כרגע המלצות חלקיות.
<רבקי דב"ש: זה עדיין בעבודה, זה עדיין בטיוטה.
<רבקי דב"ש: ההמלצות שיש לנו הם על הדברים המינוריים, כי הדברים המורכבים דורשים גם השוואה ודורשים עבודה יותר.
מיקי רוזנטל: וגם אין עליהם הסכמה במשרד.
<רבקי דב"ש: לא קשור למשרד.
<רבקי דב"ש: הרעיון הוא, אנחנו רוצים לעשות - - -
אוסאמה סעדי: אחרי 17 שנה הגיע הזמן לבדוק.
מיקי רוזנטל: אני מסכים אתך.
<רבקי דב"ש: הכוונה שלנו או המחשבה שלנו – האמת שאמור עם צוות המשנה להתכנס לזה מחר, לחשוב באמת.
<רבקי דב"ש: אנחנו יכולים לשבת לכתוב בחדר סגור, אנחנו וייעוץ וחקיקה, איזשהו חוק.
<רבקי דב"ש: אנחנו חושבים שיש איזה צורך בהליך שהוא קצת יותר פומבי וציבורי, שלא נגיע לכאן ונגלה את המחלוקות כאן.
<רבקי דב"ש: איך עושים את זה וכו'?
<רבקי דב"ש: הכוונה היא ממש בשבועות הקרובים להחליט.
<רבקי דב"ש: זה תהליך שהתחיל – לפני חצי שנה?
<תהילה שוורץ אלטשולר: שנה וחצי.
<רבקי דב"ש: אז דבר אחרון, נשאלנו לגבי החלטת הממשלה.