GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אפי היה ראש חטיבת חקירות, ומדור נפגעי עבירה הוא חלק מחטיבת חקירות, וגם בתפקידי הקודם הוא היה המפקד שלי בחטיבת חקירות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הרבה דברים נכתבו מזוויות שונות על האישיות שלו, על הצניעות, על היושרה, על הפשטות, ויחד עם זה המקצועיות הבלתי רגילה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': חשבתי על זה שהוא בחר ליטול את נפשו בכפו בי"ז בתמוז, שמבין החמישה דברים שקרו ביום הזה לעם ישראל, שניים מהם הם שזה היום שנבקעו בו החומות והיום שנשתברו בו הלוחות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מבחינה זאת, שבר הלוחות הוא גדול מאוד, גם עבור האנשים שהכירו אותו, וכנראה גם עבורו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': ועבורו יותר, אני חושב, נבקעו החומות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זאת אומרת, גם אנשים שהם חזקים, שעמדו מול אתגרים מאוד מאוד קשים, שהיו חשופים לביקורת – שחלקה ביקורת ראויה וצריכה להיות – במשך הרבה מאוד שנים, בסוף יש איזשהו סף שיורד לרמות האישיות היומיומיות הקשות, שכנראה גם מי שיש לו חומות בצורות, כמו החומות הבצורות של ירושלים, הן נבקעות בסופו של דבר.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אם יש משהו אחד שאנחנו צריכים לקחת אתנו, שהוא גם מהתכונות שלו אבל גם דברים שאנחנו יכולים להמשיך כל אחד לשדה שלו כדי שדברים כאלה לא יקרו, אז פרשת בלק, פרשת השבוע האחרון, עסקה הרבה בנושא של העין והראייה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': חז"ל לימדו אותנו במסכת אבות שמי שיש לו עין רעה הם מתלמידיו של בלעם הרשע ועין טובה הם מתלמידיו של אברהם.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': עין טובה היא בדיוק היכולת להסתכל ולראות את הצד החיובי באנשים ולא לנסות להבליט, כמו שניסה לעשות אולי בלעם, את השלילה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אם כל אחד מאתנו היה מצליח בחלקת האלוהים הקטנה שלו, בדיונים ובכל המקומות, לנסות לראות - עם כל הביקורות הראויות, הטובות והנכונות - את נקודת העין הטובה בכל דבר אז אולי לא היינו מגיעים למקומות שאנשים צריכים לקבל החלטה כזאת עם עצמם, שכולנו מצטערים עליה וכואבים עליה מאוד.
אורי מקלב: ראשית, זה ראוי להערכה שאתה מעלה את זכרו בפתח הישיבה.
אורי מקלב: אבל בלי להיכנס לכל הדברים שמסביב – מה הביא, איך הביא ולמה זה קרה - חלק מהזעזוע הוא לא רק בגלל התפקיד הבכיר, אלא משום שיש כנראה זרמים מאוד מאוד חזקים ופעולות מאוד חזקות שנעשות מתחת לפני השטח, שאדם כמו תת-ניצב אפי ברכה, שראה כבר כמה דברים בחיים ויודע מה זה לקחת אחריות, כנראה שיש דברים שאנחנו לא מודעים אליהם.
אורי מקלב: רציתי להתמקד בדבר אחד שיכול להיות שהוועדה הזאת כן יכולה לתרום בעניין ולחבר אותו להתאבדות הקודמת, של מנהל הלשכה של רשות האוכלוסין בתל-אביב.
אורי מקלב: המכנה המשותף שלהם הוא ששניהם עובדי ציבור, וזה קרה לאחרונה וזה קרה בעקבות התפקיד הציבורי שלהם.
אורי מקלב: השאלה היא אם אנחנו נותנים מספיק הגנה ב"שיימינג" שיש היום ובאפשרויות הרבות שעומדות בפני הציבור היום, העיתונות, התקשורת, הפייסבוק, כל הדברים שמסביב.
אורי מקלב: האם אנחנו נותנים מספיק הגנה לאנשי הציבור שמתמודדים לבד.
אורי מקלב: ההרגשה היא גם שלנו, שבכל ארגון שהוא, גם בארגון המשטרה גם עם החברים הכי טובים, לא הרבה נותנים את ההגנה, בוודאי לא הגנה חיצונית.
אורי מקלב: כשמישהו מתמודד, בסופו של דבר הוא כמעט מתמודד לבד.
אורי מקלב: עובד ציבור, זה קרה לו.
אורי מקלב: בסופו של דבר כל התהליך, שהיה גם במקרה הקודם של רשות האוכלוסין, זה היה בגלל שהם עומדים בלחצים - אנשים לא מרוצים, אנשים שחושבים שפוגעים בהם, הם ממורמרים על תהליכים שהם צריכים לעשות, ומי שעומד חשוף זה אותם אנשי ציבור שבאים אתם במגע.
אורי מקלב: כאן אנחנו צריכים לתת את הדעת, בכל מיני פעולות, להגנה שאנחנו נותנים לעובדי ציבור.
אורי מקלב: הם לא מספיק מוגנים, בשונה מאדם פרטי.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אדם פרטי יכול להחליט איך הוא רוצה לפעול.
אורי מקלב: מצד הוא מנוע לפעול, הוא גם לא יכול לקחת עורך דין ובאופן כללי לעשות כל פעולה שהוא רוצה.
אורי מקלב: הם מנועים מלעשות דברים בגלל התפקיד שלהם, ומצד שני אין להם מספיק כלים להגנה.
אורי מקלב: אני חושב שהמסקנה שצריכה להיות לנו היא לראות איך אנחנו מגנים יותר, איך אנחנו מגבירים את האפשרות לשים חומות הגנה ולחזק עובדי ציבור שעומדים בחשיפה מכוח תפקידם.
ניסן סלומינסקי: נשתדל להרים את זה ולראות איך שומרים על אותן חומות ירושלים, כמו שהוא אמר, ששומרות עלינו, איך נותנים להן יותר הגנה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקבל בברכה את מייקל אורן שחזר אלינו.
ניסן סלומינסקי: נעבור לנושא עצמו - מעקב אחר יישום חוק זכויות נפגעי עבירה, התשס"א-2001.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעקוב.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שהחוק הזה התחיל לפעול בפועל ב-2005, אבל גם מאז זה כבר עשר שנים וחשוב מאוד שנעקוב ונראה איך הוא מתיישם בפועל, ואם יש דברים שצריך לתקן - לתקן, כי יש לחוק הזה חשיבות עליונה ביחס לנפגעים.
ניסן סלומינסקי: בחלק גדול מהמקים זה נפגעות, שצריכות כן לדעת מה קורה עם הפוגע וצריכות להיות שותפות, לפחות בהתייעצויות ובידיעה, להרבה מאוד תהליכים.
ניסן סלומינסקי: לפני שנתחיל אבקש מהייעוץ המשפטי שייתן סקירה.
ניסן סלומינסקי: אחר נבקש מברקו ומבת-עמי, אחר כך אתן לגופים, חבריי חברי הכנסת וברקו ובת-עמי ייתנו תשובות לאחר שישמעו את כל הדברים.
ניסן סלומינסקי: ומי שיבקש, ככל שהזמן יאפשר לנו, נאפשר.
<נועה ברודסקי-לוי: כמו שנאמר, חוק זכויות נפגעי עבירה התקבל בשנת 2001 ורוב הזכויות בו נכנסו לתוקף בשנת 2005.
<נועה ברודסקי-לוי: מדובר בעיקר על זכויות של יידוע נפגעי עבירה על ההליך נגד לפוגע, אם זה מעצר שלו ושחרור, אם זה השלבים השונים של החקירה ואחר כך של ההליך הפלילי והחלטות שמתקבלות בו.
<נועה ברודסקי-לוי: יש גם לנפגעי העבירות החמורות יותר – נפגעי עבירות מין ואלימות חמורה – אפשרות להביע עמדה לגבי צמתים לאורך ההליך.
<נועה ברודסקי-לוי: מדובר בזכויות שהן מאוד משמעותיות לנפגעי העבירה.
<נועה ברודסקי-לוי: כפי שהעלינו גם במסמך הרגע, הוועדה קיימה הרבה מאוד דיונים ומעקב אחרי יישום החוק, שנתקל בהרבה מאוד קשיים בהתחלה.
<נועה ברודסקי-לוי: לאורך הזמן אנחנו רואים שהרבה מהדברים השתפרו והאנשים שעובדים מטעם הגופים אנחנו רואים שהם מחויבים לעניין, אבל יש הרבה קשיים ביישום שלו בפועל.
<נועה ברודסקי-לוי: בכל פעם בדיוני הוועדה אנחנו מעלים את הקשיים במטרה לנסות למצוא פתרונות.
<נועה ברודסקי-לוי: בשנה שעברה נערכו שני דיוני מעקב אחרי מערכת מנ"ע, המערכת המשטרתית שמעבירה את המידע לנפגעי העבירה.
<נועה ברודסקי-לוי: גם בפברואר וגם במאי נערכו דיוני מעקב, כשהקשיים שעלו נגעו גם למערכת ולקשיים בכניסה למערכת, גם לקושי בהבנת ההודעות לפעמים, קושי בממשק עם הגופים – עם שב"ס, עם הפרקליטות.
<נועה ברודסקי-לוי: הקשיים גורמים לכך לא כל נפגעי העבירה מיודעים על מה שקורה בהליך.
ניסן סלומינסקי: התחושה שלך היא שהקשיים האלה נובעים מחוסר הבנה לחשיבות או מסיבות טכניות או סתם ככה?
ניסן סלומינסקי: ממה זה נובע, לפי התחושה שלך?
<נועה ברודסקי-לוי: האנשים שאמונים על הנושא, אני חשה שהם מאוד מחויבים לכך.
<נועה ברודסקי-לוי: אבל יש הרבה קשיים, חלקם טכניים וחלקם דברים שקשורים בהטמעה למטה של הדברים.
<נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שיש כל הזמן שיפור, אנחנו רואים מ-2005 שעוד ועוד דברים באים על פתרונם, אבל עדיין יש קשיים.
אורי מקלב: איפה הבעיה המרכזית?
<נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת, ואני מניחה שהגופים יעלו את זה אחר כך, שיש קושי בכך הרבה מנפגעי העבירה לא מודעים לזכויות שלהם.
<נועה ברודסקי-לוי: גם זה קושי שעלה בדיונים הקודמים.
<נועה ברודסקי-לוי: נפגעי העבירה מקבלים מידע על האפשרות שלהם להוציא מידע מהמערכת כשהם מגיעים לחקירה במשטרה.
<נועה ברודסקי-לוי: הם מקבלים טפסים שנותנים להם קוד, סיסמה להיכנס למערכת ומידע איך להשתמש בה.
<נועה ברודסקי-לוי: בגלל שזה שלב שהוא מאוד מאוד רגיש והרבה פעמים הם מאוד נסערים – זה אחרי חקירה שקרובה גם לפגיעה עצמה - הרבה מהם לא מפנימים בכלל את האפשרות הזאת ואת הזכויות שלהם, לכן הרבה מהם בכלל לא מודעים לאפשרות להשתמש במערכת.
ניסן סלומינסקי: השימוש קל או מסובך?
<נועה ברודסקי-לוי: לפי מה שאנחנו הבנו יש קושי גם בשימוש עצמו, גם למי שמודע.
<נועה ברודסקי-לוי: הבנתי שיש הרבה דברים שנעשו כדי להקל בנושא הזה, וזה אחד הדברים שחשבנו שכדאי לשמוע, על ההתקדמות.
<נועה ברודסקי-לוי: אבל לפי מה שהבנו, עד לפני שנה, עד הדיון הקודם, היה קשה להשתמש במערכת.
ניסן סלומינסקי: כל מי שמשתמש, יש שם את כל האינפורמציה שהחוק מחייב?
ניסן סלומינסקי: כלומר, המשטרה או מי שאמון על זה באותו תיק, יש את כל החומר והבעיה היא של הנפגע, או שגם אין מספיק חומר שנדרש על-פי החוק לשים שם או עושים את זה באיחור גדול?
<נועה ברודסקי-לוי: לפי מה שהבנו יש שני קשיים.
<נועה ברודסקי-לוי: אחד, לא תמיד ההודעות ברורות מספיק.
<נועה ברודסקי-לוי: לדוגמה, אם אדם שוחרר ממעצר – מה הם בדיוק התנאים שהוא שוחרר, שזה דבר שיכול להיות מאוד משמעותי לנפגע.
<נועה ברודסקי-לוי: המידע לא תמיד מספיק ברור לנפגע, שלא מכיר את ההליך הזה.
<נועה ברודסקי-לוי: הקושי הנוסף הוא הממשקים עם הפרקליטות ועם שירות בתי-הסוהר, שאמורים לשאוב מהם את המידע.
<נועה ברודסקי-לוי: כדאי שנשמע מהם מה קרה בינתיים, אבל עד השנה שעברה היה קושי בהזנה של המידע והמידע היה מתקבל מאוחר.
ניסן סלומינסקי: קרה בפועל שהמערכת התייעצה, דיברה או שמעה את חוות הדעת או את התחושות של הנפגע לגבי חנינה, קיצור או דברים מהסוג הזה?
ניסן סלומינסקי: הרי לפי החוק בעבירות חמורות צריכים להתייעץ או לשמוע את דעתם.
<נועה ברודסקי-לוי: לשמוע את דעתם, כן.
ניסן סלומינסקי: זה קורה בפועל?
ניסן סלומינסקי: אני שואל אותה, אבל נשמח לקבל גם מכם תשובות.
<נועה ברודסקי-לוי: לפי המידע שמועבר אלינו – כן, זה קורה.
<נועה ברודסקי-לוי: אני מבינה שלפעמים יש טעויות ומשום מה המידע לא מגיע לנפגע ולכן הוא לא מעביר עמדה, אבל ככלל, זה משהו שקורה בפועל.
<נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שהנתונים נמצאים אצל הרשויות.
<נועה ברודסקי-לוי: אבל בהרבה מאוד תיקים כן שומעים את עמדתם.
<נועה ברודסקי-לוי: כמובן לא מחויבים לקבל אותה, אבל שומעים את עמדתם.
<נועה ברודסקי-לוי: לפעמים יש קשיים בכך שנפגעי העבירה לא יודעים שיש להם את הזכות הזאת ולכן לא מבקשים - - -
אורי מקלב: אפשר לקבל התייחסות בדברי התשובה לא רק לשלב של החקירה, אלא לשלב אחר כך שהוא מאוד משמעותי בחיים של הנפגע?
אורי מקלב: לא אחרי המעצר אלא אחרי שהוא כבר מקבל חופשות והוא משתחרר - מקום המגורים שלו, קרבה למקום המגורים, שינוי של מקום המגורים של הפוגע.
אורי מקלב: החלק הזה הוא כבר לא שלב ההתארגנות, זה כבר שלב הרבה יותר רגוע, שמתפרש על פני הרבה זמן, האם שם העסק עובד יפה.
ניסן סלומינסקי: גם הייתי שמח אם תענו - אם הפרקליטות שוקל לעשות עסקת טיעון, האם הנפגע או הנפגעת יודעים מזה ושואלים את עמדתם או שפתאום, כרעם ביום בהיר, מתברר שעשו עסקת טיעון עם אותו אחד שאנס או דברים מהסוג הזה.
זאב בנימין בגין: יש לכם מושג על המספרים?
זאב בנימין בגין: רק שנדע על ההיקף שבו מדובר.
זאב בנימין בגין: בדרך כלל שמים דגש על התקלות, אבל יכול להיות שבדרך כלל, על-פי המספרים, המערכת בעיקרה עובדת.
זאב בנימין בגין: כדאי לשמוע את הממדים.
<נועה ברודסקי-לוי: אני מניחה שתיכף נקבל את הנתונים.
<נועה ברודסקי-לוי: עוד שתי נקודות חשובות, לגבי המידע שמתקבל מהפרקליטות.
<נועה ברודסקי-לוי: כמו שאמרתי, לפעמים המידע מתקבל דרך מערכת מנ"ע, אך מאוחר מדי.
<נועה ברודסקי-לוי: ממה שאנחנו שומעים מהשטח, עולה צורך של נפגעי העבירה להיות בקשר עם מישהו מהפרקליטות כדי לקבל את המידע בזמן ובאופן ברור.
<נועה ברודסקי-לוי: יש יחידות סיוע בפרקליטות, החוק הקים יחידות סיוע ובכל פרקליטות יש פרקליט שאמון על הנושא.
<נועה ברודסקי-לוי: אחת השאלות שאני חושבת שכדאי שנקבל עליהן תשובה היא האם יש לו קשר עם נפגעי העבירה, האם הם יכולים לפנות אליו ולקבל את המידע בזמן.
ניסן סלומינסקי: ברקו, אתה תתחיל ואחר כך בת-עמי?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בסדר.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אקדים כמה משפטים על המערכת הזאת והמוקד הארצי, מאחר שחלק מחברי הכנסת פעם ראשונה בנושא הזה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': חלק מהיישום של חוק זכויות נפגעי עבירה יש לו היבטים שונים, שחלקם הוזכרו פה, ויש חלק שהוא העברת מידע על השלבים השונים בהליך הפלילי עד הסוף – אפילו דיון בחנינה או פיקוח על עברייני מין, שזה כבר אחרי ביצוע העונש.
אוסאמה סעדי: אפילו עד השחרור.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אפילו אחרי השחרור.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הפיקוח על עברייני מין יכול להימשך גם כמה שנים אחרי השחרור.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בזמנו ההחלטה היתה שאת המידע הזה צריך להעביר בצורה ממוחשבת.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': ההחלטה היתה שהיא תוקם בתוך המשטרה, אבל הנתונים שהיא מעבירה או המידע שהיא מעבירה הוא מידע שחלקו מיוצר בתוך מערכות המשטרה – במערכת מעצרים, מערכת ניהול התיקים, במערכת ניהול האנשים - אבל חלק מידע שמיוצר במערכות המחשוב של הפרקליטות ובחלקו מיוצר במערכות המחשוב של שירות בתי-הסוהר.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': המערכת בנויה כך שהמידע הזה צריך לעבור באופן אוטומטי אל מערכת מנ"ע והיא אמורה להעביר את המידע לנפגע העבירה.
אורי מקלב: הדרך היחידה היא SMS?
<דורית ואג: זה כדי להודיע שיש מידע.
<רונית פלץ: גם שיחה קולית.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': שוב, זה בהנחה שהאדם ביקש לקבל מידע יזום.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': יש נפגעים שאומרים: אכנס כשארצה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני מזכיר עוד פעם – זה עוסק בכל נפגעי העבירה, זה לא דווקא נפגעי העבירות החמורות שהם בדרך כלל הדוגמאות שמדברים עליהן.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': יש אנשים שאומרים: אל תבלבלו לי את המוח, כשארצה אכנס למערכת ואבדוק.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה, בגדול, המערכת של מנ"ע.
זאב בנימין בגין: אתם מנהלים אותה?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אנחנו מנהלים אותה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': היא מנוהלת במדור נפגעי עבירה, מאיה היא הקצינה שאחראית מבחינת המדור על המערכת הזאת.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': יש פה את רונית ונאווה מבחינת מינהל טכנולוגיות של המשטרה, אחראיות על ההיבטים המחשוביים של המערכת הזאת.
ניסן סלומינסקי: המערכת הזאת מוגנת, שאדם שהוא לא הנפגע לא יוכל לחדור אליה?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כל אדם יכול להיכנס רק עם קוד וסיסמה, כשקוד וסיסמה היו גם חלק מהבעיה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה משהו שנתנו לו איזשהו מענה.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לכל תיק יש קוד וסיסמה שונים.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם היית חבר בוועדת המדע היית מבין שגם קוד וגם סיסמה זה עדיין לא אומר שאי אפשר לפצח.
ניסן סלומינסקי: זה אין מה לעשות, אבל - - -
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': צריך להיכנס עם קוד וסיסמה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מעבר למערכת הזאת, יש מוקד אנושי שהוא סוג של מוקד גיבוי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כלומר זה לא מוקד שנפגעי עבירה פונים אליו באופן ישיר, מתקשרים אליו, אלא הוא נועד לתת גיבוי לאותם מקרים שהמערכת לא הצליחה לתת תשובה טובה או שהאדם טעה בהקשת הקוד והוא יגיע למוקד אנושי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': המוקד הזה, יש בו בסך הכול שלוש שוטרות, שהן באחריותה של מאיה, שעובדות קשה מאוד ובתנאים קשים מאוד, כי כמו שאתם מתארים לעצמכם, נפגע שקיבל מידע לא עדכני או שהמידע לא היה מדויק או שהוא לא הצליח לקבל את המידע, אז כל מה שיש לו להגיד על המשטרה ועל המדינה – אנחנו חייבים לשמוע את זה עם הסובלנות והרגישות למצב שהוא נמצא בו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': את זה מקבלות אותן שוטרות, שהן שוטרות מסורות מאין כמותן, אבל זה מוקד שיש בו רק שלוש שוטרות.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לשבח אתכם שעשיתם עבודה גדולה, באמת שכללתם ושכללתם ואתם ממשיכים לשכלל את המערכת הזו.
ניסן סלומינסקי: מגיע לכם יישר כוח.
זאב בנימין בגין: אתה אומר רק שלוש שוטרות, אז אני שוב חוזר לשאלתי על ההיקף.
<דורית ואג: אבל לא כולם מגיעים לשלוש האלה.
זאב בנימין בגין: בסדר, אני רוצה לקבל מושגים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': ברשותך, אגיע להיקפים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה חשוב איך מגיעים אליהם כי ההיקפים יכולים להטעות ואני לא רוצה להטעות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כמו שנאמר, לא כולם מגיעים למוקד.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אגיד בדיוק מה קרה בתוך המוקד מאז שעשינו חלק מהשיפורים שהכנסנו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אקדים עוד שני משפטים קצרים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אחד, מבחינת תפיסת העולם שלנו – ביטאנו אותה פה בוועדה, אני חושב שזה משהו שאפשר יהיה לשמוע גם מארגוני הנפגעים – התפיסה שלנו היא שאנחנו יחידה שהתפקיד שלה הוא לתת שירות לנפגעים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': המשמעות של שירות היא שנקבל גם את הביקורת שנאמרת פה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': לשמחתנו, בקשרי העבודה שיש לנו עם הגופים השונים אנחנו שומעים אותה גם באופן שוטף, ותפקידנו להשתפר, זה ברור, עם המגבלות שיש לכולנו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה מהצד האחד.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הדבר השני זה שכדי לעשות את הדבר הזה נכון חשבנו, וכך פעלנו לאורך השנים האחרונות, שהעבודה צריכה להיות באיזשהו שיתוף פעולה, כולל שבגרסה האחרונה שהעלינו למערכת, לפני שהדברים נסגרו סופית קיימנו פגישה עם ארגונים, שחלקם נמצאים פה, הצגנו לפעמים אלטרנטיבות, כשהיתה לנו אפשרות לבחור בין אלטרנטיבות, ושמענו מה חשבו שנכון לעשות או אם הפתרון שנתנו מספק.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זאת דרך העבודה שלנו וכך אנחנו מתכוונים גם להמשיך.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מבחינת הדברים הנקודתיים – לגבי הקוד והסיסמה, דיברנו על זה בדיון האחרון בוועדה דיברנו על זה, אבל אז זה עוד לא הופעל.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אחת הבעיות היו שהיה קוד ארוך בן 14 ספרות, חוץ מהסיסמה שהיא בת ארבע ספרות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הדבר הזה היה קשה לאנשים, קשה אפילו ברמת ההתרגשות של אדם נסער כשהוא צריך לברר מידע או נפגעת נסערת וצריכה להקיש על המקשים את כל 14 הספרות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה קשה, מעבר לשאלה אם זוכרים אותם או לא זוכרים אותם.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הקיצור הכי גדול שיכולנו לעשות זה שהחל מתיקים של שנת 2011 הקוד קוצר לבין חמש לעשר ספרות, כשחלק מהספרות האלה זה השנה של התיק, שזה משהו שאנשים יכולים לזכור בקלות יחסית.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הדבר השני שנעשה זה שהוכנסה למערכת אפשרות להקריא את המספר במקום להקיש אותו – אני מדבר רק על מה שהיה מאז הגרסה האחרונה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אנחנו מודעים לזה שכמו במערכות אחרות שאתם מכירים שמקריאים, לא תמיד הדבר הזה עובד במאה אחוז.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זו הטכנולוגיה, זה לא רק בתחום שלנו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אבל עדיין, בהרבה מהמקרים זה כן עובד.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הדבר הנוסף שעשינו, בהודעה היזומה מופיע גם מספר הקוד, ואז מה שהאדם צריך לזכור זה רק סיסמה בת ארבע ספרות, כמו הסיסמה בכרטיס האשראי או כמו כל דבר אחר.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': יש גם אפשרות להיכנס ישירות למערכת דרך ההודעה היזומה רק עם הסיסמה, בלי להקיש את הקוד.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הדבר שעוד לא נעשה אבל הוא יהיה בשלב הבא – תהיה אפשרות לעשות גם את הסיסמה בהקראה קולית.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה מה שהצלחנו לשפר עד עכשיו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': שמענו, נפגשנו גם עם הגופים ושמענו התייחסויות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אם יהיו רעיונות יותר יצירתיים אנחנו מוכנים לחשוב.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה מה שראינו שאפשר להיכנס אליו, כשבסוף חייבים לזכור שחייב להיות מזהה שהוא המזהה האישי – זאת אומרת סיסמה - והקוד מזהה את התיק הספציפי, כי לאותו חשוד או לאותו נפגע יכולים להיות תיקים שונים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': צריך שהמידע יעבור אליו מהתיקים הספציפי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אז צריכים להיות שני חלקים מזהים, וחמש עד עשר הספרות האלה הם מספר התיק, בתיקים שהם מ-2011.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מספר התיק מורכב ממספר שיכול להתחיל מספרה אחת ולהגיע למספר ספרות עד סוף השנה, אבל החלק הקבוע הוא התיק.
<דורית ואג: בפעם הקודמת אחת התלונות היתה שההודעות היזומות שיוצאות ב-SMS מגיעות באמצע הלילה.
<דורית ואג: אני קוראת לזה "שנה טובה", בראש השנה אני סוגרת את הפלאפון כי אחרת כל הלילה יש לי הודעות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': קיימנו בזמנו שולחן עגול עם הארגונים שמייצגים את הנפגעים והעמדנו את השאלה מה לדעתם הזמן הסביר האחרון שיפסיקו להישלח הודעות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אמרו לנו שנראה להם ש-20:00 זו השעה האחרונה להוריד הודעות, והמערכת ככה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': היום היא לא מעבירה הודעות אחרי 20:00.
אורי מקלב: דווקא מה שזכור מהפעם הקודמת זה שההודעות מגיעות אחרי שהאסיר כבר חזר מחופשה.
אורי מקלב: יש לך מידע על - - -?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': נדבר עוד מעט על התקלות.
אורי מקלב: הרלוונטיות של ההודעה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': נכון.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': לפני שאגיע לזה, רציתם נתונים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מבחינת נתונים כלליים על המערכת – מאז 2006 שהמערכת קיימת יש 1,147,927 נפגעים במערכת.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': הנתונים האלה נכונים לסוף מאי השנה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': נפגע הוא בכל עבירה - - -
אורי מקלב: בתיק אחד יכולים להיות כמה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': לא כולם הם נפגעי עבירות מין ואלימות.
אורי מקלב: כולל הכול.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בשנת 2014, למשל - - -
אורי מקלב: קודם כול תן לנו להירגע.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו מזועזעים, אתה עובר על זה מהר.
אורי מקלב: אתה רגיל בזה, אנחנו לא.
ניסן סלומינסקי: כמה פוגעים יש על המספר הזה?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני לא יודע להגיד לך.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני יודע להגיד שבמרשם הפלילי יש משהו כמו 1.5 מיליון בעלי רישומים – רישום פלילי.
מיכאל אורן: זה רק כאלה שנמצאים בארץ.
ניסן סלומינסקי: אם תוריד את הילדים, המשמעות היא שיש לכל אדם שני.
אורי מקלב: משהו לא מובן.
ניסן סלומינסקי: אדם שחוזר הרבה פעמים, סדרתי.
אורי מקלב: אולי עבריין שיש לו כמה.
אוסאמה סעדי: מספרים מדהימים.
אוסאמה סעדי: יש פילוח של סוגי העבירות?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': לא.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אפשר לקבל מהמשטרה פילוח של כמה נפגעים יש בסך הכול בשנה מעבירות כאלה ועבירות אחרות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מערכת מנ"ע לא עושה את הפילוחים האלה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אפשר לתת לזה תשובה, אם תרצו אפשר לתת לכם פילוח של כמה נפגעים בחלוקה לעבירות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בשנת 2014, כשאנחנו לוקחים את השנה השלמה האחרונה, נוספו למערכת – והם כלולים במספר שאמרנו קודם - 165,972.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה המספר שנוסף בשנה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בשנת 2015, מינואר עד סוף מאי, נוספו כמעט 70,000.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': מבחינת פניות של נפגעי עבירה למערכת - - -
<נועה ברודסקי-לוי: כמה פונים למערכת, כמה באמת משתמשים בה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אגיד לכם כמה פניות בוצעו למערכת בשנת 2014.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זאת אומרת, אני לא יודע להגיד לכם אם זה ההוא מפה או משם, יכול להיות שאחד פנה כמה פעמים, יכול להיות שמדובר על תיק ישן, יכול להיות שמדובר על תיק חדש.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני יודע להגיד כמה פניות נעשו בשנת 2014.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בוצעו 90,000 פניות למערכת, מתוכן היו 46,509 פניות יזומות של נפגעי עבירה – לא שהמערכת פנתה והם נכנסו אלא הם פנו באופן יזום מעצמם; ויש 85,426 כניסות לאתר לקבלת מידע.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': שוב, יכול להיות שאותו אחד ייכנס כל יום וזה יכול להיות כל האפשרויות.
<דורית ואג: ויכול להיות שמישהו נכנס גם פה וגם פה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': נכון, זה יכול להיות גם פה וגם פה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אנחנו יודעים לספור.
אורי מקלב: הנתון הזה לא כל כך ברור.
אורי מקלב: דיברת בסך הכול על 90,000, ואנחנו הגענו כבר ל-130,000.
אורי מקלב: מתוך ה-45,000 - - - ?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': 90,000 פנו למערכת, 85,000 פנו לאתר.
זאב בנימין בגין: לא הבנתי - מה בין מערכת לבין אתר?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': 90,000 פנו למערכת הטלפונית ו-85,000 נכנסו לאתר האינטרנט.
אורי מקלב: גם לאתר אפשר להיכנס רק בסיסמה?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כן.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': קוד וסיסמה.
אורי מקלב: אמרת שמתוך ה-90,000, 45,000 יזמו את הפנייה.
אורי מקלב: ואחרים?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': האחרים קיבלו הודעה ובעקבותיה נכנסו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה לא כזה משמעותי.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע כמה תיקים פעילים היו ב-2014, כי כדי להבין איזה אחוז מהנפגעים באמת משתמש בזה, קשה לי לדעת.
ניסן סלומינסקי: מה תיקים פעילים היו ב-2014, כדי שנדע אם המספרים שאמרת זה הרבה, קצת או לא רלוונטי, כי אם יש מיליון ומשהו תיקים, ורק אלה פנו זה אחוז קטן מאוד.
ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם יש מספר הרבה יותר קטן של תיקים פעילים יכול להיות שזה אחוז גבוה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': קשה לי לענות תשובה מדויקת.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': למה חששתי מהעניין של הנתונים?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כי המספרים הגדולים האלה יכולים להטעות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': צריך להגיד ביושר שהרבה מהנפגעים אין מה לעדכן אותם, זה תיקים שלא הגיעו בסוף לבתי המשפט ולא היה שום דבר.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': התיקים שחשובים לנו באמת, והם התיקים שנמצאים פה, הם אלה שהחיים שלהם ארוכים מבחינה זו שיש הליך משפטי ומאסר, וזה בדרך כלל העבירות היותר חמורות.
ניסן סלומינסקי: על זה אני שואל.
ניסן סלומינסקי: כמה כאלה יש?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': המערכת הזאת לא יודעת לפלח כמה מהתיקים הם כאלה וכמה הם כאלה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני יודע להגיד נתון משטרתי כמה תיקים הם כאלה וכמה הם כאלה, אבל אני לא יודע לעשות התאמה כמה מהנפגעים בתיקים האלה הם גם אלה שפנו למערכת.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני יכול להגיד לך שהיו X תיקי עבירות מין בשנה או X נפגעים בעבירות מין בשנה, אבל אני לא יודע להגיד אם אלה שפנו למערכת הם אלה או שזה אנשים אחרים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אני כן יכול להגיד שהמערכת פעילה מאוד, זאת אומרת שיש הרבה אנשים שמקבלים מידע, יש בעיות עם קבלת המידע – אנחנו שומעים טענות מהאנשים - ויש גם הרבה אנשים שמקבלים מידע נכון, אמין ומספק אותם.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אבל לעשות את הפילוח מה הוא כזה ומה הוא כזה, קשה לעשות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': איפה אנחנו רואים, למשל, שינוי משמעותי שנותן לנו איזושהי אינדיקציה?
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': את זה לקחנו על עצמנו, עוד לא קיבלנו את התוספת שביקשנו כדי להגדיל את המוקד הזה:
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': עד השינוי הזה יכולת להגיע למוקד האנושי רק אם היו שתי טעויות בהקשה – לא הצלחת פעם אחת, לא הצלחת פעם שניה, בפעם השלישית זה הלך למוקד האנושי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בגרסה האחרונה יש אפשרות לעבור למוקד האנושי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה לא היה לפני כן, חששנו מזה מאוד ואמרנו שאנחנו עושים את זה כניסיון כי זה יכול להציף אותנו ולהביא אותנו למשהו שלא אליו נועד המוקד ולא נוכל לעמוד בו.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בפועל הכפלנו כמעט את הפניות למוקד האנושי.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': היום אנחנו עומדים על סדר גודל של כ-6,000 שיחות אישיות בחודש על שלוש שוטרות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': בכל קנה מידה של מוקד משטרתי - ועשינו עבודת רוחב במשטרה על מוקדים אחרים, והסמפכ"ל הקודם הגיע אלינו לראות את המוקד על הרקע הזה - - -
אורי מקלב: זה 80 שיחות ביום למוקדנית.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה המון.
אורי מקלב: אי אפשר לעמוד בזה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': חלק מהשיחות, אני שומע אותן מהצד ולא הייתי רוצה להחליף אותן.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זאת אומרת, אלה שיחות קשות לפעמים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': נכון שכשעושים ממוצעים של שיחות יוצא שתיים-שלוש דקות, כי לפעמים זה משהו אינפורמטיבי פשוט, אבל לפעמים זה משהו הרבה יותר רחב.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': קשה לנו לעמוד בדבר הזה, אני אומר את זה בכנות.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': אנחנו לא מורידים את האפשרות הזאת כי חשוב לנו לשמר אותה, ואנחנו מקווים שהמוקד הזה יגדל בעוד משמרת אחת.
אורי מקלב: אפשר לקבל החלטה של הוועדה שאנחנו ממליצים על עוד שני תקנים?
ניסן סלומינסקי: בוא נראה, יכול להיות שיהיו לנו עוד כמה.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': זה מה שהכנסנו לעבודה של הרה-ארגון של המוקד - תוספת של שני תקנים.
<סנ"צ מאיר ברקוביץ': כמובן, זה תלוי תקציב ואני לא יודע מה יהיה בהמשך, אבל זה מה שהגדרנו כדי שנוכל לעבוד בשתי משמרות.
הדבר הבא: מדוע אני אומר זאת?
הדבר הבא: מפני, שכפי שאתה אמרת, חלק גדול מהתיקים הם תיקים קצרים, תיקים שמבחינה ציבורית לא מאוד חשובים וייתכן אפילו שמבחינת נפגעי העבירות האלה, שהם לא זוטי דברים והם פוגעים בהם לזמן מה, אבל הם לא עומדים במרכז חייהם, לעומת עבירות חמורות שמשפיעות גם על הנפגע, וגם על משפחתו וגם על סביבתו.
הדבר הבא: במקרה הזה ייתכן שאנחנו עלולים להימצא ניזוקים אם ניתן שירות שווה לכול.
הדבר הבא: מכיוון שבפניות אין אבחנה, האם אתם לא חושבים שכדאי לערוך את האבחנה?
הדבר הבא: החוק, אני מבין, איננו מבחין בין צורות הפגיעה.
ניסן סלומינסקי: הבנתי שיש איזו אבחנה.
<נועה ברודסקי-לוי: לא לא, יש אבחנה.
<נועה ברודסקי-לוי: יש זכויות שהן - - -
זאב בנימין בגין: אני מדבר על עצם הפנייה.