GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת ברקו: יובל, אם אני בוועדה – התקבלת.
ענת ברקו: עולים כאן כמה דברים שהם בהחלט מטרידים.
ענת ברקו: א', התחושה שהכול מכור.
ענת ברקו: ב', התחושה שצריך להילחם על עצם המועמדות, ובטוח יכולים להיות גם חריגים במועמדות כזאת או אחרת, מכל מיני סיבות.
ענת ברקו: ולפעמים, ואני אומרת את זה דווקא כבעלת תואר שלישי, הנתונים הקשים לא תואמים את הדרישות לתפקיד.
ענת ברקו: גם בצבא רואים את זה, שבמיונים של כוח אדם יכול להגיע לקורס קצינים מועמד פנטסטי עם נתונים מצוינים, והוא לא יעבור את הקורס.
ענת ברקו: אני, כגורם ממיין, נתקלתי בזה הרבה מאוד פעמים.
ענת ברקו: ולכן השאלה שלי היא איך אתם מוודאים שמועמדים טובים לא ייפלו בדרך?
ענת ברקו: היום המשרות הציבוריות מבוקשות ביותר, בגלל שיש קביעות בעבודה, יש ביטחון תעסוקתי, וזה כבר לא מה שהיה פעם, היום יש יותר נכונות של נשים וגברים להתפשר על השכר ולתכנן את העתיד לטווח ארוך יותר.
ענת ברקו: אז האם בתהליך המיון שלכם הנתונים האישיים, המהות של התפקיד, החיבור ביניהם באים לידי ביטוי?
ענת ברקו: או שזה מתכונת של ועדה, שלושה אנשים שסימנו את המטרה כבר קודם, תקעו את החץ איפה שהם רצו, סגרו עניין וזה בעצם מצג שווא?
ענת ברקו: זה אסור שיקרה, כי המערכת הזאת נוגעת בכל האזרחים, ואני חושבת שזו פגיעה עצומה באמון הציבור.
ניסן סלומינסקי: אסף, בבקשה.
אסף קפלן: אני אסף קפלן, אני מייצג את התאחדות הסטודנטים כאן.
אסף קפלן: כמו שראינו מהנתונים, רוב הניגשים למכרזים הם צעירים, וזה חשוב מאוד בעיניי.
אסף קפלן: כמו שציין יובל, גם אלינו הגיעו הרבה מאוד פניות של אנשים שמדברות על מכרזים פיקטיביים, מכרזי ממלאי המקום למיניהם.
אסף קפלן: צריך להגיד שזה פוגע באמון הצעירים בתהליך ובמערכת הציבורית, ובעצם זה פוגע באפשרות לקבל סטודנטים לתוך המערכת הזאת, כי הם לא יפנו בעתיד, הם לא ינסו כמו יובל שוב ושוב.
אסף קפלן: דבר נוסף שחשוב לי להעלות: שבתחילת דבריך, כבוד היושב-ראש, דיברת על זה שרק 10% מהמכרזים הם בידי הנציבות, וחשוב לדבר על מה קורה בשאר ה-90%.
אסף קפלן: הייתי שמח לשמוע גם מה קורה שם.
ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.
רויטל סויד: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.
רויטל סויד: הנציב, תודה על סקירה מקיפה ומרחיבה.
רויטל סויד: אם יש משהו שאנחנו בהחלט לומדים מהסקירה הזאת זה מגמת השיפור, השינוי, והתובנה שכך זה צריך להיות.
רויטל סויד: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות.
רויטל סויד: אחת, הנושא של סוג של סרבול וחוסר יעילות, ואני אתן דוגמאות קונקרטיות.
רויטל סויד: השנייה היא הצורך בשקיפות, כפי שיובל אמר.
רויטל סויד: ואגב, אני מצטרפת לדבריה של ענת: אדוני הנציב, לדעתי בלי מכרז ובלי כלום, הבחור הזה, ההתנהלות שלו מדברת בעד עצמה.
רויטל סויד: הנקודה השלישית זה הנושא של נשים, בעיקר בתוך המכרזים הפנימיים, במובן של הביקוש לעומת ההיצע.
רויטל סויד: אפתח בנושא של הסרבול והיעילות.
רויטל סויד: אני מגיעה מעולם המשפט, אני מכירה היטב את הפרקליטות ומכירה היטב את המכרזים שיש בתוכה, בין אם זה לתקנים זמניים, תקנים קבועים, פרקליטים ופרקליטות קבועות – ואני יכולה לומר שהדברים שאתה מתאר ועולים מהמצגת לגבי אורך הזמן שממתינים למכרז, במציאות זה בהחלט ארוך לאין שיעור.
רויטל סויד: וזה משהו שהדעת איננה סובלת, גם מכיוון שזה לא יעיל, וגם מכיוון שבסופו של דבר זה פוגע בגוף שמצפה-ממש לאיוש של תקנים מאוד חשובים.
רויטל סויד: מה שאני ראיתי לאורך השנים ומאוד הפתיע אותי ולא הצלחתי להבין: אם ניגשים כמות מסוימת של עורכי דין למכרז זמני כלשהו מכיוון, נניח, שפרקליטה יצאה לחופשה לידה, הם עוברים הליך של מכרז, את הסינון, את הכול, בצורה מאוד מסודרת, אלא שאז, במקום לקחת את המאגר הזה, שבחן את הפרקליטים ובחן אותם.
רויטל סויד: .. הרי אחר כך, כשיוצא מכרז לתקן קבוע, אותו מאגר, אותם אנשים שאני כבר מכירה, ניגשים בדיוק לאותו מכרז, והם נאלצים להמתין עד שייפתח המכרז ואחר כך לעבור בדיוק את אותם הליכים שוב.
רויטל סויד: אבל למה?
רויטל סויד: הרי יש לכם את אותם הנתונים - - -
2277: זה לא אותם הליכים.
רויטל סויד: יכול להיות שיש ניואנס כזה או אחר, אבל בסוף הפרקליט שבא למכרז קבוע והפרקליט שבא למכרז זמני צריכים לבצע את אותה עבודה – זה אותו פרקליט, הם לא עושים שום דבר שונה.
רויטל סויד: אז למה צריכים לחזור על התהליכים שוב ולהמתין חודשים?
רויטל סויד: למה אין מאגר?
2277: יש.
2277: פרקליטים זה מכרזי מאגר.
ניסן סלומינסקי: משה, תרשום.
רויטל סויד: אני אשמח לשמוע שאני לא מדייקת ושזה לא כך, אבל אני מדברת מידיעה אישית שלי ומהיכרות עם המכרזים ועם האנשים שניגשים, כולל היכרות עם האנשים בפרקליטות, שמתארים את הקושי.
רויטל סויד: דבר שני, שקיפות.
ניסן סלומינסקי: עוד דקה.
רויטל סויד: אין ספק ששקיפות היום זה ערך, ואנחנו כולנו הולכים לקראת שקיפות, גם בכנסת וועדת שרים לענייני חקיקה, וזה גם עולה מהמצגת שהצגת לנו ובכלל.
רויטל סויד: אני רוצה לסיים בעניין הנשים.
רויטל סויד: לפעמים יש מכרזים שהם מכרזים פנימיים, כלומר, מי שנמצא בתוך המאגר, אליו פונים.
רויטל סויד: לא תמיד יש נשים שעומדות בקריטריונים האלה, וכך יוצא שנשים לא יכולות להיכנס או להתקבל, כי הן לא עומדות בתנאי הסף, וחבל.
רויטל סויד: ולכן יוצא שתפקידים מסוימים שנלקחים מתוך המאגר לא מאוישים על ידי נשים, על אף שיש נשים מוכשרות וטובות.
רויטל סויד: הדבר הזה בהחלט פוגע באיוש נשים בתפקידים מסוימים.
ניסן סלומינסקי: בפרקליטות את צריכה לדבר על הגברים, לא על הנשים, כי שם, ברוך השם...
רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אתה צודק לגמרי, זו הפליה מתקנת.
ניסן סלומינסקי: אבנר, נציג ההסתדרות, בבקשה.
אבנר סולטני: בוקר טוב, אדוני.
אבנר סולטני: שמי סולטני אבנר, אני מזכיר ארצי בהסתדרות עובדי המדינה.
אבנר סולטני: אנחנו עובדים מול נציבות שירות המדינה, ויש לנו המון בעיות בנושאי מכרזים.
אבנר סולטני: יש נושא שעולה ואנחנו מקבלים עליו פידבקים מכל המרחבים אצלנו, והוא הנושא של פסילת מועמדים במכרזים פנימיים בדרגות ביניים של ניהול, והוצאת המכרזים החוצה.
אבנר סולטני: אני ישבתי בכמה מכרזים כאלה, למשל בהנהלת בתי המשפט, רשות האוכלוסין וההגירה – ועולה שראשי לשכות פוסלים מועמדים פנימיים שהם ותיקים בתחום ומקצועיים, ומעדיפים אנשים מבחוץ, ואחר כך, כשהמכרז יוצא החוצה בתור מכרז פומבי כבר אין לנו say שם.
מאיר כהן: סולטני, זה היה גם בהסתדרות.
אבנר סולטני: היה.
אבנר סולטני: אם אתה אומר שזה היה.
אבנר סולטני: ..
אבנר סולטני: אצלנו אין מכרזים, אז אני לא יודע על מה אתה מדבר.
מאיר כהן: היה, היה.
מאיר כהן: היו סוגרים פנימיים כדי לפתוח חיצוניים.
אבנר סולטני: בוא נמשיך.
אבנר סולטני: מבדיקה שעשינו, מה ההעדפות?
אבנר סולטני: אנשי כוחות הביטחון.
אבנר סולטני: לדוגמה, בלשכת רשות האוכלוסין בבני-ברק לא קיבלו כמה עובדים שהתמודדו שם, אלא פורשת מצה"ל התקבלה, ואותו דבר גם בלשכה בתל-אביב.
אבנר סולטני: שם זה נגמר באסון, אבל זה לא קשור.
אבנר סולטני: היה איש טוב וראוי, אני הכרתי אותו.
2277: אגב, איש שב"כ זה לא פורש צה"ל, זה עובד מדינה.
אבנר סולטני: כרגע נמצא ערעור שלי על שולחן הנציב בנוגע לתפקיד של מזכיר ראשי בבית המשפט המחוזי בחיפה, ששם פסלו מועמדים סופר-ראויים במכרז פנימי, והמכרז הזה יוצא החוצה.
אבנר סולטני: אני מחכה לתשובה של אדוני הנציב, ולפי התשובה הזאת נדע איך אנחנו נתנהל – האם נגיש ערעור לבית המשפט או שהוא יקבל את הערעור שלנו ויוציאו את זה עוד פעם כמכרז פנימי.
אבנר סולטני: יש עוד מגמה: העדפה של אקדמיזציה בתוך השירות בתחומים לא רלוונטיים.
אבנר סולטני: אני מבין שעובד סוציאלי צריך להיות אקדמאי בתחום שלו, אבל אם אנחנו לוקחים מנהל מחלקה - - -
מאיר כהן: סגן מנהל מחלקת גינון ברשות מקומית צריך להיות אקדמאי.
אבנר סולטני: הנה, עזרת לי.
אבנר סולטני: מה היתרון שיש לו על עובד מינהלי?
אבנר סולטני: מה שקורה זה שלעובדים המינהליים נחסם אופק הקידום בדרך הזאת.
אבנר סולטני: אם יבנו אופק קידום מתאים לאותם אנשים – מילא.
אבנר סולטני: אבל ההעדפה הזאת חוסמת אותם.
ניסן סלומינסקי: מאיר, בבקשה.
מאיר כהן: אדבר בקיצור.
מאיר כהן: א', לא הכול מכור.
מאיר כהן: יש תמיד נטייה בישיבות כאלה לצבוע הכול בשחור, אבל לא הכול מכור.
מאיר כהן: עדיין אנשים ניגשים ועוברים מכרזים, וחלק מהמכרזים הם מכרזים הגונים לגמרי.
מאיר כהן: משה, אני רוצה להודות לך.
מאיר כהן: אני עבדתי אתך שנתיים כשר, ואני יודע מה היה לפני שנתיים ואני יודע מה קרה שנה אחר כך.
מאיר כהן: אנשים לא יודעים, אבל בהחלט חוללת שם מהפכה לא קטנה.
מאיר כהן: אבל עדיין יש פינות שהן מאוד מסורבלות ולוקח שמונה חודשים מהרגע שאתה מכריז על מכרז ועד שהמועמד נכנס לעבודה – וזה המון.
מאיר כהן: שאלת ממלא המקום היא שאלה מאוד כואבת ומעצבנת.
מאיר כהן: אני הייתי ראש עיר; יש לך ממלא מקום שאמור להפוך לעובד קבע, אבל מחייבים אותך להוציא מכרז, ואתה מסתכל בעיניים כלות על מאות אנשים שניגשים למכרז, וזה בעצם הופך להיות, באישור, מין מכרז תפור.
מאיר כהן: אומרים לך: נכון, ברור לנו שממלא מקום הזה הופך להיות מנהל אגף החינוך, אבל אתה חייב להוציא מכרז.
מאיר כהן: ואז ניגשים אנשים, ואתה מסתכל על המצעד הזה וכואב הלב לראות את האנשים האלה, כאשר ידוע מראש מי יזכה במכרז.
מאיר כהן: תומר, אני רוצה לחזור למה שאמרת, כי להערכתי – ואני פונה אליך, משה – זו שאלת המפתח: תהליכי המיון.
מאיר כהן: זו שאלת המפתח.
מאיר כהן: תהליכי המיון.
מאיר כהן: אם תהליכי המיון ביצירת מאגרים הם טובים, זה גורם לכך שהתהליך הוא הרבה יותר מהיר.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לכם, אתם יודעים מה היה הכעס על נבחרת הדירקטורים?
מאיר כהן: שבעצם אנחנו לקחנו משרים למיניהם את היכולת למנות דירקטורים בעצמם.
מאיר כהן: אבל מה היה טוב יותר מאשר להקים גוף חיצוני לגמרי שהוא זה שיבחר את הדירקטורים?
מאיר כהן: ואפשר להתחיל לחשוב על זה, על גוף חיצוני לגמרי.
מאיר כהן: אני נגד הפרטות, אבל בשאלה הזאת אני, כראש עיר או כמנהל בית ספר, תומך בגדול בכך שגוף חיצוני יבחר לי את האנשים.
מאיר כהן: כי ברגע שאני נמצא שם, הסיפור הוא אחר.
מאיר כהן: צריך שיהיה גוף חיצוני, עם מאגר, ומתוך המאגר אפשר למשוך לתפקיד.
ניסן סלומינסקי: יצחק קליין, בבקשה.
יצחק קליין: שלום.
יצחק קליין: אנחנו מסיימים עכשיו מחקר בנושא משיק לנושא הזה.
יצחק קליין: אני רוצה לומר שני משפטים ולשאול את הנציב כמה שאלות.
יצחק קליין: נדמה לי שהנציבות מנסה לטייב, להשתפר, להיות מצוינת, אבל במשימה שאולי היא לא המשימה הנכונה.
יצחק קליין: א', בגלל שכפי שאנחנו קוראים את המצב, החוק בנושא הזה הוא בהחלט לא ישים, כפי שאמר החבר פה.
יצחק קליין: ו-ב', אולי זאת לא המשימה הנכונה.
יצחק קליין: לדעתנו, המדיניות של הנציבות פוגעת במשילות, ביכולת של נבחרי הציבור ובכירים במערכת להציע תפקידים.
יצחק קליין: אני רוצה לשאול את הנציב כמה שאלות.
יצחק קליין: אחת, האם אתה מכיר ארגון אחר בקנה מידה דומה לשירות המדינה, למשל אינטל" או "וולמארט", שמנסה לגייס בשנה אחת 2,200 עובדים במהלך ריכוזי?
יצחק קליין: האם אתה מכיר ארגון שנותן את עיקר כובד המשקל למחלקת כוח אדם במינוי הבכירים ביותר במערכת, ולא נותן את זה בידי ראשי המערכת?
יצחק קליין: השאלה האחרונה היא לגבי - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, תגיד לאלה שלא יודעים, מה קורה באינטל או במקומות אחרים.
יצחק קליין: כשאינטל ירושלים צריכים לגייס עובד, אז הם מגייסים עובד בירושלים, ואלה שממונים על המשרה, אלה שמכירים את התפקיד – ולכן אני קצת מתפלא על הדברים שחבר הכנסת אמר – הם אלה שפונים ומגייסים מועמד, לפעמים כזה שהם מכירים, לתפקיד ספציפי.
מאיר כהן: אתה לא יכול לעשות את זה בשירות הציבורי, יקראו לזה "שחיתות".
ניסן סלומינסקי: יצחק, באינטל הוא רוצה להרוויח, אז הוא יחפש את האיש הכי טוב.
ניסן סלומינסקי: בשירות הציבורי, בגלל שזה לא שלו, לא תמיד הוא... יכול להיות שהוא בכלל רוצה את החבר הכי טוב.
יצחק קליין: אני חושב שארגונים רוצים לתפקד בצורה הכי טובה.
יצחק קליין: השאלה האחרונה שלי מתייחסת לתכנית של הצוערים בשירות המדינה, שזו תכנית שלעניות דעתי היא תכנית טובה מאוד.
יצחק קליין: השאלה שלי היא איך הנציבות מתייחסת במכרזים למועמדים שבאים מרקע של צוערים?
יצחק קליין: ו-ב', האם המועמדים האחרים במכרז מודעים למדיניות שלכם בנידון?
יצחק קליין: תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אחרונת המבקשים, מיכל, בבקשה.
מיכל ליבל: אני רוצה להשלים את הסיפור של יובל מכיוון קצת אחרת, לגבי אורך הזמן וכמה זמן לוקח לקבל תשובה.
מיכל ליבל: הסיפור הוא של חבר שהפסיק בנובמבר לעבוד באחד הארגונים הכי גדולים במגזר השלישי והגיש מועמדות למכרזים.
מיכל ליבל: הוא קיבל בשבוע שעבר זימון לשלב הסופי, אלא מה, בינתיים הוא כבר הספיק להפוך ליועץ פוליטי של אחד מחברי הכנסת, לנהל מערכת בחירות ולעבוד כאן.
מיכל ליבל: מדובר בתפקיד של מנהל מחלקת מדיניות באחד המשרדים.
מיכל ליבל: יש כאן דוגמה איך המערכת מפספסת אנשים מכיוון שטווחי הזמן האלה הם לא טווחי זמן ריאליים לאנשים עובדים שהם לא מתוך המערכת ולא יעזבו את התפקיד כשהם ימשיכו הלאה.
מיכל ליבל: כלומר, זאת עוד דרך שבה אנשים הולכים לאיבוד.
אורלי ארז: אני אורלי ארז, מהמשמר החברתי בכנסת.
אורלי ארז: קודם כול, אני מברכת על הדיון, שהוא דיון חשוב מאוד.
אורלי ארז: בנוסף למה שנאמר, רציתי להעלות את הנושא של אפליה מחמת גיל.
אורלי ארז: בשאלון המועמדות שלכם אתם מחייבים לציין את שנת הלידה, שזה משהו שאולי מהווה - - -
2277: לא נכון.
אורי אריאל: אני הורדתי רק אתמול, וגם ניסיתי למלא את השאלון, וזה משהו שכן היה חסר לי.
אורי אריאל: שנת לידה, זה נושא אחד.
אורי אריאל: נושא שני שהייתי רוצה לקבל תשובה עליו הוא: אם התגלה על ידי מבקר המדינה שיש כשל במינוי של מישהו לתפקיד, האם הוא צריך להפסיק את התפקיד שלו גם אם הוא ביצע את התפקיד על הצד הטוב ביותר?
אורי אריאל: יש לי דוגמה לכך.
ניסן סלומינסקי: משה, תכף אני אתן לך לענות.
ניסן סלומינסקי: אבל קודם, האם יש באמת מאגר?
ניסן סלומינסקי: הבנתי שבפרקליטות יש, ובמקומות אחרים אין.
ניסן סלומינסקי: האם יש מאגר של אלה שכבר עברו ונבחנו ונמצאו טובים אבל לא היה להם מקום?
ניסן סלומינסקי: האם אתה חושב שזה טוב שיהיה מאגר גם בנושאים אחרים?
ניסן סלומינסקי: דבר שני, יש איזו מידת צדק במה שיצחק אמר, שהרבה פעמים המערכת מכירה את האנשים ויודעת לבחור את האיש המתאים יותר.
ניסן סלומינסקי: נכון שזה יכול להיות פתח להרבה מאוד מקרים של חבר מביא חבר, אבל בכל אופן, השאלה היא האם יש יכולת לעשות סינתזה מסוימת בין השיטה הפורמליסטית לחלוטין, שבה לא מכירים ולא יודעים, לבין השיטה שבה המערכת מכירה את האיש שעובד אצלה ויודעת שהוא מצוין?
ניסן סלומינסקי: האם יש אפשרות לעשות את הסינתזה?
ניסן סלומינסקי: שאלה שלישית, האם המתמודד יודע לקראת מה הוא הולך?
ניסן סלומינסקי: כלומר, האם מפורסמים במכרז השכר או הגדרות התפקיד המדויקות, דברים שהוא בעצמו יכול כבר לפסול את עצמו מראש מלגשת לדבר הזה?
ניסן סלומינסקי: שאלה אחרונה, מה עושים עם ה-90% שהם לא בתוך ה-10% שלך?
ניסן סלומינסקי: המיקרופון לרשותך.
2277: היושב-ראש, אני אתייחס תחילה לדבריך.
2277: לגבי השיטה – רבותיי, זה החוק בישראל, ויש לו יתרונות ויש לו חסרונות.
2277: תחום המינויים הוא רגיש מאוד, וככל שמתרחקים מהשיטה המכרזית, שהיא היותר מסורבלת ובירוקרטית, נכנסים לסוגיות מסוג אחר.
2277: אז נכון שיש דוח מבקר המדינה על ממלאי מקום, אבל יש גם דוחות מבקר המדינה וגם חקירות משטרה על מינויים פוליטיים.
2277: החוק בישראל, המצב המשפטי, כן מתיר במשרות מסוימות את הסינתזה שאתה מרמז עליה.
2277: למשל, מינוי מנכ"לים הוא גמיש – השר בוחר, ועדת המינויים בודקת כשירות, ומשם לממשלה.
2277: בנוסף, יש ועדות איתור, יש משרות שפטורות ממכרז, משרות אמון קלסיות, כלומר, "תביא כמעט את מי שאתה רוצה", למשל עוזרי שרים ועוד.
2277: כלומר, יש דגמים שונים.
2277: אבל התפיסה של חוק שירות המדינה היום בישראל היא ששירות המדינה הוא מקצועי, למעט הרבדים הלא גדולים של משרות האמון ושל הבכירים שנבחרים על ידי השר והממשלה, למשל: ראש אגף תקציבים, הממונה על השכר – שבהם יש ועדת מינויים שבודקת רק כשירות.
2277: אז זה המצב היום, ואפשר להתווכח על זה.
2277: אבל אם אתה שואל, אני תומך בזה ואני לא חושב שצריך לרדת לרובד הבא.
2277: מנכ"לים ומקביליהם, זה האזור שעוד יש בו גמישות, ואחר כך זה כבר דרגים מאוד מקצועיים.
2277: אבל – המעורבות של ההנהלה היא שבדרך כלל במכרז של בכיר כזה יושב מנכ"ל המשרד.
2277: עכשיו אני רוצה לענות להרבה אנשים שדיברו פה.
2277: אתם באים אליי בטענות, אבל רק כדי שתדעו, כדי לסבר את האוזן: עולים לי עכשיו בראש שלושה מכרזים – לבכירים מאוד באותם משרדים, כפיפי מנכ"ל באופן ישיר וחלקם אפילו ממש זרוע ארוכה – שבהם עמדת המנכ"ל לא התקבלה.
2277: אז לכל אלה שמדברים אתי על מכור: עמדת המנכ"ל לא התקבלה, הוא היה במיעוט לגבי מי יעבוד אתו, מי יהיה המנהל הבכיר שלו.
יצחק קליין: זו בעיה מנהלתית.
2277: נכון, אבל זה אומר שלא הכול מכור.
2277: זה מוליד בעיה, אבל זו גם סוג של תשובה.
2277: יש לי פה דפים שאני מוכן להראות לך, אדוני היושב-ראש, ותכף תבינו למה.
2277: אני הרביתי כלים אובייקטיביים בתהליך.
2277: ובואו תראו מה כותבים לי מנהלים בכירים בשירות המדינה: "הממלא מקום שלי נפלט – מה אתה עושה, אדון הנציב?".
2277: אז אתם תוקפים – וגם הם תוקפים.
2277: הנה, יש לי פה מכתבים, ואני עוד לא מדבר על טלפונים, כי לא כולם מוכנים לכתוב את זה, לא לכולם יש את האומץ לכתוב את הדבר הזה.
2277: אז אני אומר: תסתכלו על הנתונים, זה לא כזה מכור.
2277: ממה שקראתי בכתבה, אם מבקר המדינה דיבר על 90%, הרי שאנחנו מדברים על 20%.
2277: כי הרבינו בכלים אובייקטיביים.
2277: אגב שקיפות, במכרז צריך לכתוב שבמשרה מועסק עובד.
2277: אני כבר פסלתי השנה – זו הייתה אחת הסיבות – מכרז בגלל שהיה שם ממלא מקום ולא כתבו את זה, לא היו שקופים.
2277: רבותיי, אני ערכאת ערעור, יש מלא השגות, והן נדונות, ומתבטלים מכרזים.
2277: אז זאת גם תשובה – הנה, תראו את המכתבים האלה.
2277: האם מתמודד יודע לקראת מה הוא הולך?
2277: אדוני היושב-ראש, אתה צודק במאה אחוז, אנחנו צריכים לחתור להגיד למתמודד "אתה בא לתפקיד כזה וכזה, ואתה תרוויח 7,000 וכולי".
2277: הבעיה היא שברגע שאתה אומר, הוא כותב את זה בצורה מסודרת, ואז זה סוג של התחייבות.
2277: ומי שמכיר את תלושי השכר של עובדי המדינה – אני אומר לכם, זה סינית.
2277: תוספת זו, תוספת זו, קשה להבין אם תהיה אחזקת רכב, כמה כוננות מקבלים וכולי.
2277: יושב על זה צוות, הוא אמור להגיש את המסקנות, אנחנו במחלוקות מסוימות עם החשב הכללי להסדיר את זה.
2277: מי שאמר שצריך – הוא צודק, אין לי ויכוח על זה.
2277: זה גם אינטרס שלי, כי זה מביא לי סתם מועמדים שחלקם לא רלוונטיים.
2277: אני רוצה להגיד לכם שאחד מ-40 הצוותים של "עץ הדעת" יושב על המדוכה הזאת.
2277: לגבי החרדים.
2277: רבותיי, היום המצב החוקי בישראל הוא שאין העדפה חוקית לתת יתרון, למרות שיש לאוכלוסיות אחרות.
2277: עם זאת, יש החלטות ממשלה ויש גם אינטרס לאומי שאני מאמין בו מקצה לקצה: זה יהיה אסון כלכלי וחברתי לדור הבא אם החברה פה לא תהיה משולבת בכל חלקיה – בממשל, בכלכלה, בעסקים וכולי.
2277: לכן אני כן מחויב לזה, ואנחנו בקשר רציף עם הג'וינט לגבי "טבעת", שזה פרויקט של נשים חרדיות, וגם עם שח"ר ועם "קמח", שאני בעצמי הייתי שם, וגם עם יחידת טורונטו ועוד.
2277: אנחנו מחויבים לזה.
2277: זה נושא שטעון טיפול רב-ממשלתי, ולכן ישב צוות בראשות לוקר, ואני מקווה שהוא ימשיך לפעול, ועולים שם הרבה רעיונות, גם בתחום של התעסוקה.
2277: אני אומר לך שאני אשמח ליישם כל החלטה שתתקבל ותקדם את הסוגיה הזו.
דורית ואג: אבל ככל שאתה מוסיף מגזרים מועדפים זה פוגע באלה שכבר קיבלו.
2277: רבותיי, הסוגיה לא פשוטה.
2277: אתמול עברה בוועדת שרים הצעת חוק לגבי אנשים מוגבלים, והייתה בכנסת הקודמת הצעת חוק שאולי תקום לתחייה לגבי אנשים בגיל מבוגר, ויש גם את הסוגיה של המיעוטים, יוצאי אתיופיה וכולי.
2277: עכשיו, כולם זורקים מספרים, אבל צריך לקיים פה בסוף שירות מדינה.
2277: ולכן צריך לפעול בחכמה וגם בהגדרות נכונות.
2277: למשל, הצעת החוק שעברה אתמול מדברת על כל מי שמוגבל.
2277: אז מה, האם כל מי שהאצבע שלו קצת עקומה, צריך לתת לו העדפה, או שאנחנו באים לעזור לאנשים שהמוגבלות באמת פוגעת בהם בשוק העבודה?
2277: אני משאיר את השאלה הזאת פתוחה.
2277: לגבי הדוגמה של מהפרקליטים.
2277: ראיתם, בפרקליטות יש מעל 3,000 מתמודדים בממוצע, וקשה מאוד להתקבל, כי יש היצף.
2277: אני יודע שפרקליט המדינה שי ניצן פועל באופן אקטיבי ויזום גם בסוגיה הזו, ואני יכול להעיד על זה מידיעה ראשונית.
2277: כלומר, יש כבר את המודעות, ואני מקווה שזה ילך ויתפתח.
2277: לגבי הפרסום.
2277: תראו, אני חייב לנצל את הכלי שנקרא פייסבוק, ואת האינטרנט וכולי.
2277: יכול להיות שיש חברות שהן לא שם, וצריך למצוא את הדרך עבורן.
2277: אז אנחנו למשל מיידעים את העמותות האלה ש...
2277: גם לגבי עיתון – בינינו, כמה חרדים מנויים על "המודיע" ומקבלים את זה בדלת בבוקר?
ניסן סלומינסקי: שה, שה, זה סוד צבאי.
2277: אנחנו צריכים לפתח מוקדים שיתנו גישה לאותם אנשים שמתעניינים, ונמצא את הדרך.
2277: קוראים לזה "גיוס אקטיבי".
יואב בן צור: שים בבתי הכנסת ביום שישי.
ניסן סלומינסקי: תוך דקה אחת תולשים את זה.
ניסן סלומינסקי: אולי לא אצלכם, אבל אצל הליטאים תוך דקה תולשים.
2277: רבותיי, בניגוד ליתר האוכלוסיות, יש גם את השאלה מיהו חרדי.
יואב בן צור: יש כבר הגדרה, מאז ועדת שקד.
2277: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לרעיונות של ארגון מע"ש.
2277: עם חלקם אני מסכים, וגם ציינתי אותם.
2277: הרעיון של המאגרים נכון בחלקו.
2277: אני לא יכול עשות מאגר, למשל, של מי יהיה מחר ראש אגף הדיג במשרד החקלאות.
2277: אנחנו מדברים על המון תחומים, המון מקצועות, אבל כן אמרתי שאנחנו רוצים, ולו כפיילוט...
2277: הבאתי כדוגמה את התחום של מרכזוֹת מזכירויות, אולי גם מחלקות משפטיות, שזה תחום שחוזר על עצמו – לעשות בזה את שיטת המאגרים.
2277: זה בתכניות העבודה שלנו, כפי שאמרתי.
2277: לגבי אמנת שירות, אנחנו בהחלט חותרים לזה, כשהמערכות יתייצבו.
2277: תצטרך אגב להיות אמנת שירות משולשת, כי ראיתם שבתהליך - - -
יואב בן צור: גם למשרדים.
2277: לגבי מידע על המשרה, אני מסכים אתכם לגמרי.
2277: לגבי הסוגיה של הנדסאים, ראינו פה דוגמה לחוק חדש, לא ברור מאליו, והייתה תקלה בין משרדים, הוא פנה לנציבות השירות המדינה, והפכו את החלטת המשרד.
2277: כלומר, הרגולטור עובד, אבל צריך להטמיע יותר במשרדים - - -
יובל אבידני: אבל כמה לא יודעים על החוק?
יובל אבידני: כמה לא נלחמים?
2277: א', בתיאורי התפקיד, במקום שנדרש תואר כללי, מופיע גם שלחלופין אפשר הנדסאי.
יובל אבידני: יש לי ביד דוגמה שבה שזה לא מופיע.
אבנר סולטני: זה מופיע.
אבנר סולטני: הנה מכרז מאתמול, הנהלת בתי המשפט, שבו מופיע "הנדסאים" ליד "אקדמאים".
יובל אבידני: אז הנה דוגמה אחרת.
2277: מדובר בתקלה נקודתית, וזה קופץ בכל מקום - - -
יובל אבידני: שני מכרזים.
2277: אז אני אומר לך שזו תקלה וזה לא לפי הכללים, וכשפנית לנציבות בוטלה החלטת המשרד.
יובל אבידני: אבל כמה כאלה יש שאנחנו לא יודעים עליהם?
2277: ידידי, במערכת שמתמודדת עם 180,000 מועמדים, קולך נשמע ובוטלה החלטת המשרד.
2277: לא הכול טוב, יש עוד הרבה מה להטמיע.
2277: רבותיי, מדובר באותו כוח אדם, וצריך להטמיע את כל הכללים – אז מתפספסים דברים.
2277: זה לא תקין, ואני גם כועס על אותם אנשים, אבל גם צריך לגלות טיפה הבנה.
2277: הדוגמה שלך היא דווקא דוגמה לזה שהנציבות הפכה החלטה.
2277: ואנחנו יודעים להפוך החלטות של הרמות הכי גבוהות.
ניסן סלומינסקי: דרך אגב, לגבי חוסר הידע, יכול להיות שדווקא איגוד ההנדסאים צריך לוודא שהאנשים ידעו מה הזכויות שלהם.
2277: הם יודעים, הם גם כותבים לי מכתבים ומביאים לי - - -
יובל אבידני: לא, אבל זו גם אגרה מיותרת.
יובל אבידני: למה אני צריך להירשם בפנקס ולשלם 50 שקל על משהו שלא נותן לי תועלת חוץ מלגשת למכרז - - -
2277: שאל את חבר הכנסת חיים כץ, החוק הזה עבר בניגוד לעמדת הנציבות.
ניסן סלומינסקי: יובל, זה לא קשור לנושא.
יובל אבידני: לא, אבל אתה אומר שאיגוד ההנדסאים.
יובל אבידני: ..
יובל אבידני: גם את זה אנחנו אפילו לא יודעים - - -
ניסן סלומינסקי: לא, הם צריכים להעניק לאנשים שלהם ידע.
2277: רבותיי, לגבי התחושה שהכול מכור – אני מוחה על זה.
2277: אני אומר לכם, והבאתי גם כמה דוגמאות, שלא הכול מכור.
2277: נכון שמי שממלא מקום תקופה ארוכה.
2277: .. אגב, לפעמים זה דווקא חיסרון, כי לפעמים מכירים אותו לרעה.
2277: אבל בהזדמנות, אם תרצה, נקדיש לזה ישיבה שבה אני אראה לך מה אנחנו הולכים לעשות.
2277: הדברים כבר כתובים ברמה.
2277: עכשיו נשארה רק הסוגיה של התאמות המחשוב, כדי שתהיה לנו בקרה.
2277: במה שאתה אומר, אתה צודק – איך אני משתלט על עשרות אלפי פעולות שנעשות בחודש.
2277: במערכות מחשוב ובקרה יש לי את סגני מוטי, שהוא גם ראש המינהלת אבל גם ראש אגף בקרת הון אנושי, אגף חדש, בעקבות הרפורמה.
2277: גילינו שיש כשל – להוציא הוראות זה לא מספיק, צריך גם בקרה.
2277: לגבי הסטודנטים וסוגיית ממלאי המקום, אני אומר שוב, תבדקו את הנתונים.
2277: הנתונים היום הרבה יותר טובים מפעם, ואנחנו בדרך להסדר שיצמצם עוד יותר את התופעה.
2277: כך שאסור להתייאש, צריך לתקן, ואנחנו באמצע התיקון.
2277: לגבי נשים.
2277: זו סוגיה חשובה, ואנחנו מטפלים בה בנפרד.
2277: יש תכנית עבודה, יש החלטות ממשלה.
2277: יש לנו תכנית עבודה דו-שנתית לייצוג נשים.
2277: רבותיי, היד - - -
עליזה לביא: הנתונים שהוצגו, דווקא השבוע, היו קשים מאוד.
עליזה לביא: גם לגבי אימהות עובדות.
2277: איזה נתונים?
2277: אני לא קורא את כל העיתונים.
2277: אבל יש תכנית, ואנחנו מנסים לעשות את המיטב.
2277: כפי שאתם רואים, זה לא קל, זה - - -
עליזה לביא: אבל אתה יכול לתת לנו איזו בשורה?
עליזה לביא: הרי ישבנו בדיונים קודמים על הנושא של פערים מגדריים, גם בשירות המדינה.
2277: לא באתי מוכן לזה.
2277: אני רק יכול לומר לך שאנחנו מקפידים.
2277: אתמול ביטלתי מכרז שישב בו בכיר מאוד בשירות הציבורי כי לא נתנו את הדעת על הסוגיה הזו.
2277: אני יכול לעשות מה שאני יכול לעשות.
2277: אני יכול לצעוק ולזעוק ולדבר עם שרים, "תביאו מנהלות כלליות", אבל התוצאות - - -
עליזה לביא: אבל אדוני הנציב, אם כבר אנחנו - - -
ניסן סלומינסקי: שנייה, הוא באמצע התשובות, אז תני לו.
2277: לגבי מכרזי פרקליטים, למיטב ידיעתי הם מכרזי מאגר רובם.
2277: השוק מוצף, אנחנו מדברים על אלפי מועמדים, ולכן גם המאגר לוקח זמן, כי כשיש 5,000 או 4,000 מועמדים, לבדוק אותם אחד-אחד שהתואר הוא אכן תואר והתעודה אכן תעודה ושהוא באמת אזרח וכולי – זה לוקח זמן.
2277: במשרד המשפטים.
2277: למה נפסלים מועמדים בפנימי?
2277: רבותיי, זו סיסמה.
2277: כל מכרז לגופו.
אבנר סולטני: משה, זו ממש לא סיסמה.
אבנר סולטני: זו ממש לא סיסמה, אנחנו דיברנו על הנושא הזה, ואפשר להוכיח את זה, ואנחנו הראינו לכם את זה.
אבנר סולטני: זו לא סיסמה, זו מגמה.
2277: כל מקרה לגופו.
2277: לגבי אקדמיזציה, יש מחלוקת.
2277: יש החלטת ממשלה בתוקף ללכת לכיוון של אקדמיזציה.
2277: זה לא שצריך ללמוד בדיוק את הפיזיקה של אותו גרעין, אבל זה שיש לך אפילו תואר כללי כלשהו זה אומר שהיית במקום אקדמי, נחשפת לעולם מחקרי וכולי.
2277: תגידו לי גם "למה בגרות"?
2277: זו תפיסת העולם שהממשלה מנחה אותנו, ועדיין, משרות מאוד חשובות, לא החלנו בהן את האקדמיזציה, דווקא מתוך שיח עם ההסתדרות ומתוך התחשבות בדור הקודם.
2277: על סוגיית ממלאי המקום מאיר כהן כבר דיבר, וחבל לחזור על זה.
2277: לגבי מינויי בכירים על ידי כוח אדם – אמרו את המשפט הזה, ואני ממש לא מסכים.
2277: תזכרו ש-100 ומשהו המשרות הבכירות נבחרות בוועדות איתור בהרכב של חמישה, כאשר בראשן מנכ"ל המשרד.
2277: יש שם גם מומחים, לשעברים ובכירים, והכוח-אדם עושה את עבודת הניהול והלוגיסטיקה.
יצחק קליין: זה לא נכון לגבי משרות מטרה ברפורמה, ולא לגבי 2,100 התפקידים הבכירים בשירות המדינה.
2277: לא צריך להטעות את החברים – ביתר הוועדות זה הרכב של ארבעה בדרך כלל, אם זה חיצוני, כאשר יושב שם בדרך כלל המנהל הכללי של המשרד, נציג שירות המדינה בדרגה גבוהה שנקבע לפי בכירות המשרה, נציג משרד אחר ונציג ארגון העובדים.
2277: זה מה שאני יודע.
2277: הכללים גם קובעים שבדרגה מסוימת לא ישב מי שהוא פחות מהדרגה.
2277: כלומר, על פי הגדרה, בבכיר יושבים בכירים.
2277: אני אולי לא הבנתי למה אתה מתכוון, אבל לא נטריח את כולם.
2277: לגבי צוערים בשירות המדינה – זה פרויקט אדיר, יפהפה, של כ-30 אנשים בשנה, בעלויות כספיות גדולות.