GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: ראיתי משקיעים קטנים אבל מבינים גדולים, לא כאלה קטנים שלא מבינים אלא האנשים שהופיעו כאן מתמצאים בניסוחי חוק, בדקויות של ניסוח, במגמות.
אורי מקלב: הכנתם את עצמכם קודם, באתם מוכנים, השקעתם בנושא.
אורי מקלב: אני מבין שהנושא הזה תופס חלק גדול מהעיסוקים שלכם ומהמחשבות שלכם ואתם הצגתם את זה בצורה נפלאה.
אורי מקלב: אולי כל אחד מכם הסתכל עלי אבל אני ראיתי את כולכם, מטבע הדברים, וגם כשלא דיברתם ראיתי.
אורי מקלב: אני חושב שזה היה בולט מאוד, למדתי להכיר כל אחד בסגנון שלו, איך הוא מתבטא, איך הוא רואה את הדברים.
אורי מקלב: אני גם השכלתי מהעניין הזה.
אורי מקלב: חשוב לציין שכל ההתנהלות בוועדה הזאת היתה חריגה.
אורי מקלב: לא כך מתנהלים דיונים בהצעות חוק, גם בהצעות חוק גדולות, כבדות ומורכבות יותר.
אורי מקלב: זה באמת חוק שעושה שינוי והסדרה בממשל תאגידי, וזה דבר חשוב מאוד, אבל נתנו כאן הרבה זמן.
אורי מקלב: לא אתכחש לכך שחלק מהדבר נובע מכך שזה נידון לקראת סוף מושב ומכך שאני לא יושב-ראש הוועדה.
אורי מקלב: זאת היתה פריבילגיה.
אורי מקלב: יושב-ראש הוועדה לא יכול להשקיע כל-כך הרבה זמן בחוק אחד, יש לו הרבה דברים דחופים, יותר ופחות, דברים רבים שמונחים על שולחנו, לוועדה יש הרבה מטלות ודברים דחופים.
אורי מקלב: אם הייתם יודעים בכמה נושאים היא לא הספיקה לדון.
אורי מקלב: אבל זה שאני יכולתי והתגמשנו בזמנים וגם יצא שברוב הפעמים, לא בכולם, יכולתי לשבת, לפעמים עם הפסקות, או קיימתי את הדיון ולא דחיתי אותו ולא קיצרתי אותו.
אורי מקלב: היו דיונים אחרים שוויתרתי עליהם ואפילו ביקרו אותי על כך, היו דיונים מקבילים בזמן שישבנו פה שלא השתתפתי בהם כאשר ציפו ממני שאשתתף.
אורי מקלב: ציפו שאביא את העמדה שלי בנושאים שונים שבהם נערכו דיונים בוועדות שונות תוך כדי שאנחנו דנו פה ואני ויתרתי על הדיונים האחרים והייתי אתכם פה.
אורי מקלב: אני חושב שזה היה נחוץ, גם ברצף וגם בהמשכיות וגם היה חשוב לא להחליף כל הזמן אנשים.
אורי מקלב: אני יודע שמישהו בהתחלת הדיון אמר: תשמע, אתה לבד, חבר כנסת אחד.
אורי מקלב: בדיונים, במיוחד בחוקים כאלה, צריך את השולחן, מקום של סמכות.
אורי מקלב: הגופים המקצועיים הם הדומיננטיים ביותר.
אורי מקלב: אני כבר אומר לכם מראש שאם היו כאן עוד שותפים לא היינו יכולים לתת את הזמן הזה.
אורי מקלב: חברי כנסת אחרים מחויבים ללוחות זמנים ולמחויבויות אחרות שיש להם.
אורי מקלב: הם מבקשים מהיושב-ראש: אתה צריך להתקדם הלאה.
אורי מקלב: יש אולי חיסרון אבל בוודאי גם יתרון בכך שיכולתי לתת את הכול, על אף ששמעתי דברים שחזרו על עצמם מצדכם ויכולתי לקצר את הדיונים אבל עשיתי את זה באמת באורך-רוח כי חשבתי שנדון ככל היותר בכל הסעיפים ונראה את כל האפשרויות וכל האופציות.
אורי מקלב: אולי היו דברים שבהם הגולם קם על יוצרו, אבל היו כבר דברים שאנשים באמת חשבו שצריך לרצות מישהו, שרוצים לרצות קבוצה כזאת או אחרת, ולא כך היא.
אורי מקלב: זאת הצעת חוק ממשלתית שנועדה לעשות הסדר ממשל תאגידי.
אורי מקלב: היא לא חייבת לרצות מישהו, היא לא חייבת להסכים אתו.
אורי מקלב: אני כן חושב שהובעו כאן בוועדה כל הדעות של האנשים, ולא פעם אחת, ולא פעמיים.
אורי מקלב: אין דבר אחד שלגביו מישהו יכול היה להגיד את התובנה שלו, את הדרך שיש לו, את החשיבה שיש לו, את הדעה שלו והוא לא אמר, תוך הקשבה מלאה של הוועדה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד שגם אחרים הקשיבו לו בזמן שהוא דיבר והעירו הערות.
אורי מקלב: זה נתן לי גם אפשרות להתקדם באופן סבלני.
אורי מקלב: אם אני רואה שאנשים מדברים וזה לא מעניין את האחרים וזה משעמם את האחרים אני גם מתחשב בזה וזה משפיע על אורך-הרוח שלי.
אורי מקלב: אבי ליכט ציין את אורך-הרוח.
אורי מקלב: אצלך זה באמת ראוי לציון מיוחד.
אורי מקלב: אני יודע שלא מובן מאליו בדיון על הצעות חוק שסגן היועץ המשפטי לממשלה משתתף אתנו בכל הדיונים לאורך כל התקופה ויכול לתת משלו ולהתגמש או להציע דברים אחרים, וזה קרה כאן הרבה, היו הרבה שינויים שהכנסנו תוך כדי דיון.
אורי מקלב: באמת בראש ובראשונה צריך להודות לך.
אורי מקלב: אתה מביא את זה כאן, זה נמצא במשמרת שלך וזה אחד מתוך סדרה של חוקים שאתה פועל בהם.
אורי מקלב: הייתי שותף בחוק נוסף בנושא העמותות, שדרך אגב היום אני מתבקש להופיע הרבה בכל מיני אירועים, רק לאחרונה הייתי בשניים-שלושה, נסעתי עד הצפון, לגבי תיקון 25 לחוק החברות.
אורי מקלב: לגבי הצעת החוק שלפנינו נראה לי שאף אחד לא יקרא לי להסביר את החוק, ההתעניינות קטנה יותר, אבל זה עוד אחד מתוך סדרת חוקים שאתה פועל בהם.
אורי מקלב: אני מאחל לך שתמשיך לעשות.
אורי מקלב: אם אוכל להיות שותף אשמח להיות שותף.
אורי מקלב: תודה כמובן גם לחיים זקס ולכל משרד המשפטים שהיה שותף, אתה כבר הרחבת בזה, וגם לרשויות אחרות, לרשות לניירות ערך, לאיל גבע ואביבה בן משה.
אורי מקלב: תרשו לי גם להגיד מילה מיוחדת לניצן רוזנברג.
אורי מקלב: אני חייב הודעה מיוחדת מכיוון שזה לא רק מה שהיא עשתה בצורה מקצועית.
אורי מקלב: הרבה-הרבה, דעו לכם, עוד לפני שזה הגיע לידינו היתה כאן מערכת למידה שלה ותיקונים שלה, כפי שאמר בקצרה גם אבי ליכט.
אורי מקלב: השקעת בזה הרבה, בהרבה מקצועיות והרבה כישרון והרבה אכפתיות ומסירות.
אורי מקלב: אבל גם באופן אישי, את הדברים למדתי ממך.
אורי מקלב: לפני הישיבות נפגשת אתי לצורך ההכנה.
אורי מקלב: את הכנת אותי ולכן תודה מיוחדת.
אורי מקלב: תודה כמובן גם לסיגל קוגוט, סגנית היועץ המשפטי לכנסת, שאמונה על החוק הזה, גם צריך לומר לה תודה.
אורי מקלב: בוודאי תודה ליושב-ראש הוועדה דוד רותם, שביקר אותנו מידי פעם לפעם, גם לו נעביר את הדברים.
אורי מקלב: הוא ליווה את הדברים וביקש ממני, הוא העלה את זה לסדר היום כדי שנוכל לדון.
אורי מקלב: תודה למנהלת הוועדה דורית ואג ובוודאי לתמי ברנע.
אורי מקלב: תודה לכל רושמי הפרוטוקולים למיניהם שהתחלפו ביניהם.
אורי מקלב: תודה לשמעון מלכה הדובר, תודה על כל העבודה.
אורי מקלב: אני מודה בוודאי לעוזריי, דוד שהיה שותף עוד בתחילת הדיונים עד שעבר לעשות גם דברים אחרים אחרי שאמרתי שאנחנו לא יכולים להשקיע את 50% מכוח העזר שיש לי רק בחוק הזה, אבל בתחילת הדיונים הוא היה שותף וגם תיאם זמנים ועשה דברים נוספים, לא דברים של מה בכך.
אורי מקלב: אני מקווה שתקלה לא תצא מתחת ידינו.
אורי מקלב: בכל אופן אני חושב שבאנו לשפר ולצעוד קדימה ולהסדיר.
אורי מקלב: גם אם זה לא ישפר, גם ההסדרה עצמה היתה ראויה, ובוודאי אם ההסדרה הזאת תשפר את התהליך.
אורי מקלב: אנחנו נעקוב, מבחינתי, אחרי הדברים.
אורי מקלב: תמיד אפשר לשנות כדי לשפר.
אורי מקלב: אמר את זה אבי ליכט בנושא מסוים ואני אומר את זה לגבי כל נושא.
אורי מקלב: יש דברים שכן יכולים להיות בתקנות, יש דברים שכן יוכלו להיות בתיקוני חקיקה.
אורי מקלב: אנחנו קשובים, פתוחים ורוצים להצליח.
דוד רותם: כן, משרד המשפטים, מה אתם רוצים לספר לנו על התקנות?
<בנצי פיגלסון: שלום, אדוני.
<בנצי פיגלסון: הבקשות דנן עוסקות בשירות חדש שהשיק האפוטרופוס הכללי, שמאפשר הגשה מקוונת של בקשות לצווי ירושה וצווי קיום צוואה.
<בנצי פיגלסון: בעבר, בנובמבר 2014 תוקנו התקנות שמסדירות את עצם ההגשה המקוונת, פורסמו בתקנות.
<בנצי פיגלסון: עתה עסקינן בתיקון משלים להגשה המקוונת.
<בנצי פיגלסון: ההגשה המקוונת מאפשרת שיפור משמעותי בשירות לאזרח מבחינת הגשת בקשות לצווי ירושה.
<בנצי פיגלסון: הטופס הוא מאוד מאוד נוח ומאוד ידידותי לציבור.
<בנצי פיגלסון: הוא זמין במשך 24 שעות לציבור.
<בנצי פיגלסון: ועצם ההגשה המקוונת גם מקצרת את זמני הטיפול ברשם הירושה, נוכח זה שמגיש הבקשה מגיש את הבקשה בעצמו באמצעות האינטרנט.
<בנצי פיגלסון: התיקון דנן לגופו מבקש להפחית למי שמגיש את הבקשה באופן מקוון ב-15% את גובה האגרה שקבוע בחוק.
<בנצי פיגלסון: זה התיקון בקצרה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, השאלה היא למה רק 15?
דוד רותם: למה רק 15?
אורי מקלב: אם זה מקוון.
אורי מקלב: הרי פעם לימדת אותי כאן, אחד הדברים הראשונים שלמדתי בוועדה, שאגרה בעצם צריכה לשקף את ההוצאה.
אורי מקלב: וזה הבדל מדברים אחרים, ממס.
אורי מקלב: אגרה, מהותה משקפת את ההוצאה.
<אוריה שילוני: לא מדויק.
<אוריה שילוני: בעצם מה שאתה מכנה אותו נקרא בחקיקה מחיר.
<אוריה שילוני: מחיר משקף את ההוצאה והשירות שמבוצע בעד התשלום, ולכן צריכה להיות קורלציה ביניהם.
<אוריה שילוני: אגרה היא שירות שמבוצע בעד סכום שקבוע בחקיקה, שלא בהכרח משקף.
<אוריה שילוני: והמקרה השלישי שכולנו מכירים זה המס, ששם הוא לא נועד לשקף שירות שניתן בעד הסכום שנקבע.
אורי מקלב: אז מה סיכום דברייך?
אורי מקלב: שהאגרה כן צריכה לשקף או לא צריכה לשקף?
אלעזר שטרן: היא צריכה להיות קשורה, אבל לא לשקף בצורה מדויקת.
אורי מקלב: לא יורדים איתה עד דקדוקים של עלות, יש תמיד עלויות נספחות והעמסות שנותנים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: אבל השאלה באמת שנשאלת, בכל אופן, זה אם - - -
<בנצי פיגלסון: אדוני, אשיב למה קבענו את ה - - -
אורי מקלב: כי ראיתי עכשיו, אחד הדברים שאני מנסה להיזכר תוך כדי שאני מדבר, שיש פער הרבה יותר גדול בין הגשה מקוונת להגשה רגילה, כדי לעודד גם כן.
אורי מקלב: הרי בסופו של דבר הייעול שלכם והעלות שלכם תרד דרמטית אם יעשו את זה דרך האינטרנט.
אורי מקלב: דרך אגב, על-פי רוב זה עורכי-דין עושים, נכון?
אורי מקלב: זה לא אזרחים?
<בנצי פיגלסון: לא בהכרח.
<בנצי פיגלסון: הנתונים הם בערך 55% עורכי-דין, 45% הציבור, אזרחים פשוטים.
<בנצי פיגלסון: הגילום של ה-15% הוא בעצם על דעת זה שעשינו תחשיב, שכשהאזרח מגיש בעצמו הוא חוסך לנו את ההקלדה.
<בנצי פיגלסון: היא לוקחת לנו זמן, אנחנו משקיעים בה, לפעמים אנחנו מגייסים סטודנטים כדי להקליד אותם, אנחנו גם לאחרונה נעזרים בשירות חיצוני שמקליד לנו את זה.
<בנצי פיגלסון: אנחנו יודעים כמה אנחנו משלמים עבור ההקלדה ופחות או יותר את הגובה של הסכום הזה הורדנו מהעלויות של האזרח בתשלום האגרה.
<בנצי פיגלסון: זה מסביר את ה-15% הפחתה שביקשנו להקל על הציבור.
דוד רותם: מי נציג משרד האוצר פה?
<בנצי פיגלסון: נציג משרד האוצר אין.
<בנצי פיגלסון: התקנות האלה עברו כמובן בוועדת האגרות הבין-משרדית וקיבלו את הסכמת שר האוצר.
<קריאה: שרה הייתה אמורה להגיע.
<קריאה: שאבדוק לך?
<בנצי פיגלסון: יש פנייה בכתב של שר האוצר, שהוא מאשר את התקנות הללו.
דוד רותם: ראש הממשלה הוא גם שר האוצר.
אורי מקלב: הוא גם שר המשפטים.
דוד רותם: הוא גם שר המשפטים.
אורי מקלב: אז אחד חותם לשני.
<אוריה שילוני: למעשה התקנות האלה אושרו לפני שהועברו מתפקידם שרת המשפטים ושר האוצר היוצאים.
<אוריה שילוני: וחזרנו אל ראש הממשלה בכובעו כממלא מקום שר האוצר וכממלא מקום שר המשפטים, שיפנה לוועדה ויניח את התקנות האלה בשנית.
<אוריה שילוני: והוא נאות.
<אוריה שילוני: ועל כן כאן בנוסח התקנות שהונח על שולחן הוועדה הוא חתום הן כשר המתקין, שזה שר המשפטים, והן למען הסר ספק כממלא מקום שר האוצר בכובעו כשר שנדרש לאשר את התקנות האלה לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אולי תהיה שר משפטים, אולי תהיה שר האוצר בקדנציה הבאה, אבל חבר כנסת מן השורה לא תהיה, לצערנו.
אורי מקלב: ואני רוצה להזכיר לך, אם אני לא טועה, שאנחנו זוכרים את דבריך.
אורי מקלב: ואם אני לא טועה, בישיבות פה בוועדת החוקה הלנת על כך שאתה צריך להביא את צווי הירושה בעצמך לתוך המשרד, ואתה לא יכול לשלוח את זה במקרים של שינוי או הפקדה של ירושה.
אורי מקלב: אתה זוכר על מה אני מדבר אתך, אדוני היושב-ראש?
אורי מקלב: שאתה לא יכול לשלוח, אתה צריך להפקיד את זה בעצמך.
אורי מקלב: ואתה אמרת: למה?
אורי מקלב: למה אתה לא יכול על-ידי מייצג, על-ידי מישהו?
אורי מקלב: לא, מבקשים שאתה תבוא.
אורי מקלב: אתה מכיר את הדבר הזה?
דוד רותם: יתקנו גם את זה.
אורי מקלב: או, זה מה שרציתי.
דוד רותם: בסעיף 2 יש משהו אחר: מיום פרסומן של תקנות הירושה (תיקון), התשע"ה-2014.
אורי מקלב: הוא תיקן.
אורי מקלב: הוא מקריא מהנוסח המתוקן.
דוד רותם: הורדתם את זה.
<אלעד גודינגר: הורדנו את זה ושינינו ל-30 ימים מיום פרסומן.
<אלעד גודינגר: עכשיו, יש עוד סוגיה שדיברנו עליה קודם לגבי בתי-הדין הדתיים, שהבנו שיתוקן כנראה בעתיד.
<בנצי פיגלסון: כן.
<בנצי פיגלסון: לבתי-הדין הדתיים יש סמכות מקבילה לסמכות העניינית של רשם הירושה.
<בנצי פיגלסון: חשוב להבין שגם מבחינת התקנות, יש תקנות באגרות לבתי-הדין הרבניים, ואנחנו לא עוסקים בתקנות האלה, אנחנו באים לדבר בתחום סמכותנו.
<בנצי פיגלסון: נשמח כמובן אם בתי-הדין גם יאפשרו את ההגשה המקוונת, זה דבר שלא קיים, אנחנו בעצם הגורם שמאפשר באופן ייחודי להגיש בקשה מקוונת.
<בנצי פיגלסון: נשמח שבתי-הדין הדתיים יעשו את זה, ואף נשמח לשתף איתם פעולה.
<בנצי פיגלסון: אבל גם לצורך העניין, גם אי-אפשר לקבוע פה בתקנות, כי התקנות האלה עניינן הרשם לענייני ירושה ולא בתי-הדין הרבניים.
אורי מקלב: יש מנכ"ל לבתי-הדין?
<בנצי פיגלסון: היום המנכ"לית של בתי-הדין הרבניים זה המנהלת הכללית של משרד המשפטים, הגברת אמי פלמור.
<בנצי פיגלסון: אני חושב שיש יהודי בשם שמואל, לא זוכר את שם משפחתו כרגע, שהוא המנהל בפועל.
<בנצי פיגלסון: גם נפגשנו אתו באחרונה, אנחנו בקשר טוב איתם, יש שיתופי פעולה וממשקים משותפים.
אורי מקלב: למה ששם לא יהיה?
אורי מקלב: אני חושב שהאגרה שמה יותר זולה, אבל - - -
<בנצי פיגלסון: האגרה היא אותו דבר.
דוד רותם: אותה אגרה.
אורי מקלב: באמת הגיע הזמן שגם שמה יהיה.
אורי מקלב: זה גם מוזיל אבל זה גם מייעל הרבה יותר.
<בנצי פיגלסון: אנחנו כמובן נברך על כך.
אורי מקלב: כן, אנחנו מברכים באמת.
<אלעד גודינגר: עוד הערה אחת.
<אלעד גודינגר: התיקון מנובמבר 2014 החיל את החובה, כשהבקשה מוגשת באמצעות עורך-דין, זה נדחה בשנה לנובמבר 2015.
<אלעד גודינגר: דיברנו בינינו והבהרנו שעורך-דין שיגיש לפני שהם חייבים עדיין יזכה להנחה.
<בנצי פיגלסון: אמת.
<בנצי פיגלסון: כל מי שיגיש בקשה מיום כניסת התקנות לתוקף ויגיש באופן מקוון, יזכה להנחה הזאת, בין אם עורך-דין או בין אם זה קרוב אחר של המנוח או מי שמגיש את הבקשה, כל אחד מהם יזכה להנחה בשיעור 15%.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אפשר לסיים?
אורי מקלב: להצביע?
דוד רותם: כן, אני רוצה להצביע ולסיים.
צחי הנגבי: שלום, אני פותח את הישיבה.
צחי הנגבי: אנחנו בסבב מואץ של מינויי יושבי-ראש ואני שמח שנזדמן בחלקנו להביא להצבעה בשניות הקרובות את מינויה המומלץ של הוועדה המסדרת.
צחי הנגבי: לפני כן, יו"ר הכנסת, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הוועדה המסדרת, זו הזדמנות לברך על המוגמר כמעט בכל הנושא של שיבוץ החברים לוועדות, לרבות היו"רים.
יולי יואל אדלשטיין: אין מה להרבות מילים, חבר הכנסת סלומינסקי ממש לא חדש בבניין הזה וגם בתפקיד יושב-ראש ועדת הכספים הוא הוכיח שגם את המלאכה הזאת הוא מכיר.
יולי יואל אדלשטיין: אז רק נותר לאחל לך בהצלחה, יחד עם הצוות שאני מכיר באופן אישי – הייתי חבר בשתי כנסות, אני חושב, בוועדה הזאת – לקדם פה הרבה דברים.
יולי יואל אדלשטיין: כיושב-ראש הכנסת אני רק אוסיף שאני חושב שיש תפקידים רבים לוועדה הזאת אבל כל הנושא של החקיקה, כפי שאתה מכיר אותו, חשוב מאוד שיתקדם, חשוב מאוד שלא יתקע יותר מדי בוועדות.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, השילוב הנכון בין הדיון הראוי והפיקוח הראוי על כל חוק, שלא תצא שגגה תחת ידינו, ויחד עם זה שהח"כים לא יחיו בתחושה שהם מעבירים אחרי מאמצים רבים משהו בקריאה טרומית או ראשונה ולאחר מכן זה נעלם.
יולי יואל אדלשטיין: אבל את זה אני רק אומר בתור המלצה מאוד כללית כי אני מכיר אותך, כולנו מכירים אותך, ואני יודע שאצלך הדברים האלה לא יקרו והח"כים יקבלו פה מענה, לצד שאר המשימות החשובות של ועדת חוקה, חוק ומשפט.
יולי יואל אדלשטיין: בהצלחה רבה.
צחי הנגבי: היית פעם חבר כנסת שאיננו יו"ר או שתמיד היית יו"ר?
דורית ואג: הוא היה פעם חבר בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
ניסן סלומינסקי: הייתי, אפילו פה בוועדה הייתי פעיל מאוד.
צחי הנגבי: כי איך שאני שומע "ניסן" אני כבר חושב יו"ר.
יולי יואל אדלשטיין: זה עניין של תדמית ציבורית.
צחי הנגבי: אז לפני שנשמע את ברכת המבורך אנחנו צריכים להצביע על פי הוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה המסדרת המליצה על ניסן סלומינסקי לכהן כיושב-ראש הוועדה.
צחי הנגבי: אני מעלה את ההמלצה לאישור חברי הוועדה.
צחי הנגבי: מי נמנע?
צחי הנגבי: בעד ההצעה לבחור בחבר הכנסת ניסן סלומינסקי ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – פה אחד
צחי הנגבי: אושר פה אחד.
צחי הנגבי: קח את הכיסא שלך והפטיש.
ניסן סלומינסקי: ערב טוב, האמת היא שאפילו לא חשבתי שאני אדבר.
ניסן סלומינסקי: שואלים אותי כולם: ועדת כספים, ועדת חוקה, חוק ומשפט?
ניסן סלומינסקי: אז כמו שאומרים, איש על מחנהו, איש על דגלו – לוועדת כספים יש את המעמד שלה, לוועדת חוקה יש את שלה ואני חושב שזו ועדה עוצמתית מאין כמוה.
ניסן סלומינסקי: הרבה מאוד חוקים – אולי רוב החוקים – תלויים פה.
ניסן סלומינסקי: כל הנושא של ממשל, של לאום, של חוקי יסוד וחוקים רגילים תלויים בנו, גם הרבה מאוד גופים, גם של היועץ המשפטי, על כל המשנים והסגנים שלו, וגם במשרדי הממשלה האחרים.
ניסן סלומינסקי: אני מתכוון ומקווה שיושב-ראש הכנסת יאפשר לנו לעבוד "על אמת", מלא, ויכול להיות שלפעמים גם נצטרך לגלוש לשעות נוספות ונצטרך את האישורים.
יולי יואל אדלשטיין: כל עוד אלה לא שעות המליאה אז בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: אנחנו גם נעמוד על כך שחוקים ששייכים לוועדה הזו לא יזרמו לוועדות אחרות, שמעתי שזה קרה בעבר.
דורית ואג: רק בשתי הקדנציות האחרונות.
ניסן סלומינסקי: אז אני מקווה שעכשיו זה לא יקרה, אנחנו נעמוד על זה ואנחנו באמת נשתדל לקחת חוקים ולקדם אותם.
ניסן סלומינסקי: מי שמכיר אותי יודע שכולם מוזמנים, חברי הכנסת, גם חברי הוועדה וגם אלה שלא, כל מי שזה מעניין אותו, כולם מקבלים זכות דיבור, גם גופים חיצוניים, אנחנו לא חוטפים, אבל שומעים ובסופו של דבר מובילים ומשפרים את מה שמגיע אלינו, מחליטים ומתקדמים הלאה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות ליושב-ראש, ליושב-ראש הוועדה הזו, לסגל הוועדה – שאני מכיר אותו עוד מהימים ההם – ולחברי, חברי הוועדה, שאנחנו גם נעבוד אישית.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה מאוד שפה, בוועדה, רוב החוקים לא יעברו דרך קואליציה ואופוזיציה אלא לפי חלוקה אחרת – אני מקווה שאולי פה אחד, אבל לפחות חלוקה אחרת ולא של קואליציה ואופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: אני מודע לזה שיגיעו גם חוקים שכן יכול להיות שיהיו לפי קואליציה ואופוזיציה, אבל אני מניח שהרוב הגדול לא יהיה לפי זה.
ניסן סלומינסקי: בהצלחה לכולנו.
ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
ניסן סלומינסקי: הישיבה היא ישיבה ראשונה לאחר ישיבת המינוי.
ניסן סלומינסקי: זו היא הישיבה הראשונה של הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שבמהלך השבוע אוכל לדבר בנפרד עם כל אחד מחברי הוועדה, ואחר כך נתקדם.
ניסן סלומינסקי: ברוכים הבאים חברי.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, נציגי הממשלה לענפיה, אם יש כאן ציבור נוסף שיצטרף אז בשמחה, בכלל – כמה דברים שאנחנו רגילים לעבוד אתם – אל"ף, שאף אחד מהדוברים לא ידבר אלא אם קיבל רשות דיבור.
ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך נקציב זמן.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש מאד שאף אחד לא ייכנס לדברי השני, גם אם יש לו המון מה לומר, שימתין.
ניסן סלומינסקי: נא להירשם ונתקדם לפי הסדר.
ניסן סלומינסקי: דבר שני, לפחות מבחינתי – אנחנו משתדלים שהישיבות תהיינה פתוחות.
ניסן סלומינסקי: גם חברי כנסת שפורמלית לא שייכים לוועדה יכולים להגיע, גם אם יש אנשים וגופים חיצוניים שיש להם מה לומר, אנחנו בשמחה נשמע אותם, גם.
ניסן סלומינסקי: מבחינת השקיפות, לוועדה הזו יש שקיפות גדולה מאד ואני מקווה שאנחנו לא מגיעים למצב של over.
ניסן סלומינסקי: מזכירת הוועדה תסביר איך ניתן למצוא את החומר.
<דורית ואג: ככלל, יש לנו פורטל מאד מוצלח.
<דורית ואג: כל נייר מועלה אליו, לפי הנושא.
<דורית ואג: חברי הכנסת מקבלים יום קודם את כל החומרים לאותה ישיבה.
<דורית ואג: גופים שמוזמנים לכאן ומבקשים להביע את דעתם, מוזמנים תמיד לשלוח גם עמדה בכתב לפני הישיבה, אם רוצים שאנשים יספיקו לקרוא את זה.
<דורית ואג: כשמביאים את זה לישיבה זה פחות יעיל.
ניסן סלומינסקי: אז שוב, נשתדל למקסימום חומר, נשתדל שסדרי היום ייצאו בזמן – אמרו לי שיש אפשרות להוציא חודש מראש, אבל זה בטח יהיה רק לנושאים הכבדים שיש להם פעם בשבוע או פעם בשבועיים ישיבה.
ניסן סלומינסקי: הנושאים האחרים, נשתדל אם אפשר להוציא שבוע לפני כן כדי שאנשים יידעו מה צפוי ואיך לתכנן.
ניסן סלומינסקי: אני מודע שבגלל ההרכב הקואליציוני ישנם הרבה ח"כים שמכהנים בהרבה ועדות ויצטרכו לתמרן בין הוועדות.
ניסן סלומינסקי: נכון שבסופו של דבר, יכול לבוא ח"כ רק להצבעה, לאחר שהוועדה קיימה חמישה דיונים, בלי שהוא היה באף דיון.
ניסן סלומינסקי: זה נכון, זה לא רצוי, ונעשה מאמצים שהח"כים יגיעו גם לישיבות עצמן ולא רק להצבעות, כשיהיו גיוסים.
ניסן סלומינסקי: דבר אחרון – נקווה שלא נעבוד פה לפי קואליציה-אופוזיציה כי הנושאים שעולים פה הם נושאים שהם בליבת השלטון, רובם, והם חשובים לכולנו.
ניסן סלומינסקי: אנחנו תמיד נשת
ניסן סלומינסקי: דל שההחלטות תהיינה אם לא פה אחד אז לא לפי חתך של קואליציה-אופוזיציה.
ניסן סלומינסקי: נקווה שזה לא יהיה תמיד אוטומטית לפי החלוקה הזו.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו באופוזיציה חושב שהדבר הוא טוב הוא תמיד יוכל להצביע בעד.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה מאד שבאמת הדיונים יהיו לגופו של עניין, כי חוץ מחוקים מסוימים שאני מודע לזה שהם יהיו תלויים בקואליציה-אופוזיציה, אני מקווה שבכל החוקים זה יהיה כך.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש, גם בשביל הפרוטוקול וגם בשבילנו – שכל מי שמדבר יציג את עצמו.
ניסן סלומינסקי: נתחיל את הדיון.
ניסן סלומינסקי: הדיון הוא בתקנות חובת המכרזים.
ניסן סלומינסקי: הממשלה, ובצדק, מרגישה, וגם הציבור, כך אני חושב, שישנו אזור – ובשנים האחרונות זה בדרום, שהוא מוכה מאד מבחינה ביטחונית, הטילים, ההתרעות והאזעקות, ואם חשבנו שהעניין נפתר, בפועל גם אתמול היו עוד טילים, והדבר משבש מאד את חיי התושבים, חיי המסחר והתעשייה.
ניסן סלומינסקי: הממשלה, בצדק רב, החליטה לתת איזושהי עדיפות לאותם מפעלים שנמצאים בעוטף עזה.
ניסן סלומינסקי: העדיפות פה מורכבת משתי נקודות – נקודה אחת מבחינת ההצעה שמאפשרים לתת הצעה נמוכה יותר וגם אז היא תזכה, ודבר שני, יותר מסובך – בנושא של איך מגדירים את תוצרת הארץ, שנותנים עדיפות לעניין הזה.
ניסן סלומינסקי: זו ההצעה שקיימת פה.
ניסן סלומינסקי: כשאני קיבלתי את זה היה חסר לי מאד הנושא המרכזי – קריטריון.
ניסן סלומינסקי: היתה רשימה של 50 יישובים אבל לא היה קריטריון שמלווה.
ניסן סלומינסקי: צריך שיהיה קודם כל קריטריון ואז הרשימה של מי נכנס ומי לא.
ניסן סלומינסקי: נקודה שניה שהיתה חסרה לי היתה הנושא שמי שחותם – כאן זה ראש הממשלה כשר האוצר, ואני יודע שהיום יש שר אוצר אחר.
ניסן סלומינסקי: שני הנושאים האלה נפתרו.
ניסן סלומינסקי: אל"ף, מאחר וזו החלטת ממשלה אז ראש הממשלה חותם, לא כשר אוצר.
ניסן סלומינסקי: הנושא השני נפתר בכך שהם צרפו היום את הקריטריון.
אלעזר שטרן: אני רק אבהיר – הקריטריון לא עלה לאתר הוועדה, הוא בהתכתבות פנימית שהיתה ביני לבין משרד הכלכלה והאוצר.
אלעזר שטרן: זה יבוא אליכם כרגע במסגרת מייל, שהיה.
אלעזר שטרן: שם מופיע הנוסח.
ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, אני דרשתי את הקריטריון הזה.
ניסן סלומינסקי: אני כבר יכול להגיד - הקריטריון הוא 7 ק"מ, והוא כתוב, אנחנו נפיץ את זה.
ענת ברקו: אזור התעשייה שם הוא גם 7 ק"מ.
ניסן סלומינסקי: קיבלתי את זה 10 דקות לפני הישיבה כי בהתחלה אמרתי להם שאת ההצבעות נעשה רק אחרי שנקבל את הקריטריון, אז הזדרזו.
ניסן סלומינסקי: אחרי זה נקיים דיון ואני מקווה שגם נגיע לכלל הבנות.
אלעזר שטרן: כפי שהיושב ראש אמר, התקנות שהממשלה מבקשת לתקן כוללות שני תיקונים: 1.
אלעזר שטרן: היקף ההעדפה.
אלעזר שטרן: היום תוצרת הארץ רגילה, לפי התקנות הקיימות – ההעדפה היא באמת המידה של המחיר, בשיעור של 15%.
אלעזר שטרן: כלומר, גם אם ההצעה של תוצרת הארץ גבוהה ב-15% מההצעות האחרות, היא תזכה, כל עוד זה עד 15%, ובמקרים מסוימים 10%, אבל בדרך כלל זה יהיה 15%.
אלעזר שטרן: לפי מה שהתקנות מציעות, לגבי עוטף עזה השיעור הזה ישתנה וזה יהיה 20%.
אלעזר שטרן: כלומר, גם הצעה שתהיה גבוהה ב-20% מההצעות האחרות, עדיין תהיה לה עדיפות.
אלעזר שטרן: זה שינוי אחד.
אלעזר שטרן: השינוי השני נוגע לשאלה מתי מוצר הופך להיות ישראלי, איך מגדירים מה נחשב תוצרת הארץ.
אלעזר שטרן: היום התקנות קובעות שצריך שלפחות 35% מהעלות הכוללת של המוצר יהיה ישראלי – עבודה, חומרי גלם וכו' וכו' .
אלעזר שטרן: עכשיו, השאלה, גם את אותם 35% - איך מחשבים?
אלעזר שטרן: פה יש שינוי שנוגע בעיקר לנושא של חומרים שמגיעים ונעשים בהם שינויים ועיבודים, כאלה ואחרים.
אלעזר שטרן: כיום אם מפעל מייצר – אני בכוונה אנקוט בדוגמה שהועלתה בפסיקה – אם מפעל מייצר קווי נחושת לחברת חשמל, והוא מייבא מוטות נחושת מטורקיה או מרוסיה, אותם מוטות נחושת, כיוון שזה חומר גלם מיובא, הוא לא נחשב כחלק מהחישוב של מה נחשב מוצר ישראלי.
אלעזר שטרן: אני לא מחשיב אותו באותם 35% של המרכיב הישראלי.
אלעזר שטרן: גם אם המפעל לקח את אותם מוטות נחושת ועשה להם עיבוד והם הפכו עכשיו למוצר חדש, ואת המוצר הזה עיבדתי עוד פעם, בשרשרת של תהליך הייצור עשיתי כמה וכמה עיבודים למוצר הזה, שממנו, בסופו של דבר, נוצר המוצר הסופי שאותו אני מציע במכרז, מכיוון שהמקור של חומר הגלם הראשוני מגיע מחו"ל, זה לא נחשב כחלק מאותם 35% של החלק הישראלי.
אלעזר שטרן: לפי התיקון שהממשלה מבקשת לעשות, לגבי עוטף עזה אנחנו נחשב את הדברים בצורה קצת שונה.
אלעזר שטרן: למה הכוונה?
אלעזר שטרן: – לפי הדוגמה שנתתי, אם המפעל מקבל את אותם מוטות נחושת מחוץ לארץ, ומעבד אותם למוצר אחר, זה כבר לא כבלי נחושת רגילים, זה כבלי נחושת אחרים, שונים.
אלעזר שטרן: וזה הפך להיות בשלב הייצור הזה, אחרי העיבוד הראשוני, מוצר עצמאי, מוצר שאני יכול למכור אותו as is בלי קשר בכלל לעיבודים נוספים.
אלעזר שטרן: במקרה כזה, אם אני לוקח את המוצר ביניים הזה, ומעבד אותו שוב ומפיק ממנו מוצר, המוצר, במסגרת החישוב של השאלה מה נכלל באותם 35% שצריכים להיות מרכיב ישראלי, אותם מוטות כן ייחשבו.
אלעזר שטרן: זו הקלה.
אלעזר שטרן: אותם מוטות שלגבי גורמים אחרים לא ייחשבו בגדר ה-35% האלה - - -
יואב בן צור: זו הטבה כפולה, בעצם.
אלעזר שטרן: נכון, זו הטבה כפולה.
אלעזר שטרן: זו גם הטבה ב - - של המחיר, וגם הטבה בשאלה איך אני מחשב מה נכלל בתוך אותם 35% ישראלי.
ניסן סלומינסקי: יש לנו את נציגי משרד האוצר והכלכלה, אם אתם רוצים להוסיף.
<ינון אלרועי: בוקר טוב, ראשית – ברכות על החלפת הוועדה.
<ינון אלרועי: אני המשנה למנכ"ל משרד הכלכלה.
<ינון אלרועי: ראשית אני רוצה לסנכרן אתכם על התמונה הכוללת של המהלך שאתם מתבקשים לדון בו היום.
<ינון אלרועי: מדובר, בעצם, במימוש של פריט מהחלטת הממשלה, כמו שאמר היושב ראש, שהגדירה כלי סיוע לטובת העסקים והמפעלים בעוטף עזה.
<ינון אלרועי: היא כללה מגוון שלם של תחומים.
<ינון אלרועי: חלק מהם קשורים למדען הראשי, נותנים הטבות בפטורים של המדען הראשי, בחוק עידוד השקעות הון, בנושא של פחת, בנושא של מכסות לחקלאים.
<ינון אלרועי: זאת אומרת, הסוגיה שנמצאת על שולחננו היום היא חלק מסל כולל של הטבות שהממשלה, בעקבות עבודת מטה שרוכזה על ידי מנכ"ל משרד הכלכלה, גיבשה בעצם במסגרת הזו.
<ינון אלרועי: כמו שאמר היושב ראש, לצערנו אנחנו מקבלים תזכורות כל כמה ימים שהאזור הזה הוא עדיין אזור מאתגר, ולכן אנחנו חושבים שצריך לתת לאזור הזה ולמפעלים שנמצאים באזור הזה הטבות שיעודדו את היזמים לפעול שם ויאפשרו להם בסיס כלכלי סביר.
<ינון אלרועי: אני רוצה להוסיף עוד מילה על מה שנאמר על ידי היועץ המשפטי.
<ינון אלרועי: חשוב להבין שלצורך תקנות העדפת תוצרת הארץ כחלק מחוק חובת המכרזים, יש, בעצם, שלושה מדדים שעל פיהם נמדד מוצר כמוצר ישראלי.
<ינון אלרועי: המדד הראשון הוא שהמייצר, בין אם הוא חברה, או היא עוסק מורשה, הם תושבי ישראל, או חברה רשומה בישראל.
<ינון אלרועי: זה מדד ראשון.
<ינון אלרועי: מדד שני קובע את הרכיב או את המהות שבוצעה בישראל – האם היא עומדת ב 35% ערך מוסף, כמו שאמר היועץ המשפטי, כן או לא.
<ינון אלרועי: מדד שלישי הוא האם נעשה שינוי מהותי.
<ינון אלרועי: שינוי מהותי זו פרקטיקה שמקובלת בסחר בינלאומי בכל מקרה.
<ינון אלרועי: אם, לצורך העניין, אנחנו רוצים לייצא מוצר לארצות הברית, לאירופה או לסין, או להפך – המדינות הגדירו מה הוא מגרש המשחקים, מתי מכירים במוצר כמוצר שהוא ממקור מסוים ומתי מכירים בו שהוא לא ממקור מסוים.