GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יניב ואקי: יש לא מעט תיקים שלדעתנו ולדעת היועץ המשפטי לממשלה, מתאימים לעריכת הסדר מותנה והם נפסלים רק בגלל אי התקיימות של תנאי סף כזה או אחר.
<יניב ואקי: למשל, ישנו היום בחוק תנאי סף שניתן לעשות הסדר מותנה בלי שום קשר לנסיבות.
<יניב ואקי: זה יכול להיות נסיבות מקלות מכל סוג שהוא: נסיבות אישיות, נסיבות שקשורות לעבירה, העבירה עצמה, הכל נסיבות הכי קלות.
<יניב ואקי: אבל אם לאדם יש עבר פלילי מכל סוג בחמש השנים האחרונות, זה לא ניתן.
<יניב ואקי: אני חושב שזה תנאי גורף.
ניסן סלומינסקי: מתי אתם בנויים להגיש את הדברים שצברתם מהניסיון?
מיכל רוזין: אין ניסיון.
<סיגל קוגוט: זה היה מתאים אם הייתם עושים כבר 10,000 הסדרי טיעון.
מיכל רוזין: יש פה קצת בעיה.
מיכל רוזין: לא התחלנו ואין תקציבים אבל יש לנו תיקונים כי החוק לא טוב.
ניסן סלומינסקי: אם יש לכם הערות כדאי לרכז אותן ולבוא לפה כדי לנסות לדון בהן ולראות אם אפשר לשנות כדי שאפשר יהיה לממש את החוק הזה.
ניסן סלומינסקי: אם זה יוצר קושי, אז הדרך היא לשנות את זה ולא שבעוד שנה תספרו לי שיש קושי בגלל זה ובגלל זה.
ניסן סלומינסקי: אם הקושי קיים, תבואו לפה.
<יניב ואקי: אנחנו כבר באנו עם קשיים מסוימים.
<יניב ואקי: לא יצאנו עם מלוא תאוותנו בידנו.
<יניב ואקי: נחזור שוב לאחר שנצבור ניסיון נוסף.
רויטל סויד: אתה חושב שזה צריך להיות פחות מחמש שנים?
<יניב ואקי: אני חושב שצריך להגמיש את התנאים ואת המגבלות כך שיתאפשר - - -
ניסן סלומינסקי: זה לא הנושא.
<קריאה: למה אמרת שצריך תקציב?
<יניב ואקי: אני לא אמרתי שצריך תקציב.
<יניב ואקי: כל מה שאנחנו עושים זה נוסף על תפקיד.
<יניב ואקי: לא קיבלנו תקן אחד וגם לא שקל אחד.
ניסן סלומינסקי: אמרת משהו אז אני מבקש שתרכזו את זה.
ניסן סלומינסקי: תדברו גם עם הגופים האחרים, כמו כלכלה וגם עם המשטרה, תרכזו ותבואו לפה כדי שנדון.
ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך הלאה.
ניסן סלומינסקי: מאחר וזה מעקב ואתם אומרים שאתם הגוף שכן מממש את זה, אז בואו תנו לנו מספרים.
ניסן סלומינסקי: אם יש לך נתונים הייתי רוצה לדעת מה סך כל המקרים או התביעות שקיימות, או האירועים?
ניסן סלומינסקי: כמה מתוכם הם רלוונטיים להגדרות של החוק?
ניסן סלומינסקי: כמה מתוכם - - - - נניח שיש לכם 40,000 תיקים.
ניסן סלומינסקי: לא כולם רלוונטיים לדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלנו כמה תיקים יש לכם?
ניסן סלומינסקי: כמה מתוך התיקים האלה רלוונטיים לחוק?
ניסן סלומינסקי: בכמה מהם החוק הזה מומש.
ניסן סלומינסקי: אז יהיה לנו מושג על מה אנחנו מדברים.
<יניב ואקי: אני לא חושב שאני יכול לתת את הנתונים.
<יניב ואקי: לא התבקשנו ולא הכנו.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש לא התבקשנו?
ניסן סלומינסקי: הרי מה אומר מעקב על החוק?
ניסן סלומינסקי: לראות האם החוק ממומש או לא.
ניסן סלומינסקי: אתה יכול לומר דבר פשוט: הנה במקרה אחד מימשנו אז החוק מומש.
ניסן סלומינסקי: לא זאת הכוונה.
ניסן סלומינסקי: הכוונה לראות, למשל, שאם מתוך 40,000 תיקים שיש לכם, 20,000 מתוכם הם רלוונטיים לחוק ומימשתם 10,000.
ניסן סלומינסקי: במקרה כזה אני אומר: הלכתם עם החוק טוב.
ניסן סלומינסקי: אם מימשתם 150 אז שנדע.
ניסן סלומינסקי: אחרת איך יש לנו מושג לעקוב אחר מימוש החוק אם אין לנו את המספרים?
ניסן סלומינסקי: מה המשמעות של זה?
ניסן סלומינסקי: הרי על זה דובר.
<יניב ואקי: קודם כל, אפשר לאסוף אותם אני מניח.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש אפשר לאסוף?
ניסן סלומינסקי: הרי הישיבה הזאת נועדה לנושא.
ניסן סלומינסקי: הרי בשביל זה נועדה הישיבה.
<יניב ואקי: אני לא יודע להגיד.
<יניב ואקי: קודם כל, יש חובת דיווח לכנסת והיא לא כוללת את הנתונים שאדוני ביקש.
<יניב ואקי: צריך לאסוף את הנתונים וזה גם לא משהו פשוט, זה לא בשיחת טלפון.
<יניב ואקי: אין לי את הנתונים האלה.
יואב בן צור: אין לך את הנתונים האלה בלחיצת כפתור?
<יניב ואקי: ממש ממש לא, גם לא בלחיצה של 10 כפתורים.
יואב בן צור: בעידן של המחשבים?
<יניב ואקי: אני לא בטוח שממה שאדוני מבקש, בהכרח מזה נלמד על אופן יישום החוק.
<יניב ואקי: אגב, בדיווח לכנסת כן נדרשנו לראות.
<יניב ואקי: מי שקבע את אותה הוראה חשב שזה מה שילמד אותו על האופן של הפעלת החוק: כמה תיקים נסגרו בהסדר מתוך סך התיקים שנסגרו.
<יניב ואקי: לא מסך התיקים שנפתחו בכלל במדינת ישראל בחלוקה לעבירות.
ניסן סלומינסקי: בוא נשמע את הנתון שיש לך.
<יניב ואקי: בחוק קבעו שעלינו להציג את מספר התיקים לפי חלוקה של עבירות, שזה לא רק רשימת העבירות שמופיעה בהנחיית היועץ.
<יניב ואקי: זה הרבה יותר מגוון.
<יניב ואקי: זה מתחיל לחלחל גם בסוגים אחרים של עבירות וחשוב לדעת גם את זה.
<יניב ואקי: אם נחזור למספרים, אני יודע להגיד שמדובר על 150 תיקים מתוך 23,000 תיקים שנסגרים.
<יניב ואקי: זה מה שהתבקשנו וזה הנתון.
<יניב ואקי: תיקים שנסגרים בעילות אחרות, כמו חוסר ראיות.
ניסן סלומינסקי: אלה תיקים שהם רלוונטיים?
<יניב ואקי: לא.
ניסן סלומינסקי: אז איך אני יכול לדעת אם החוק הזה מיושם או לא?
ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר לי שמתוך 22,000 תיקים עשיתם 150 תיקים, אז אני יודע שהחוק הזה לא ממומש.
ניסן סלומינסקי: אבל אם סך כל האופציות היו 500 ועשיתם 150 אז הייתי אומר שזאת התחלה טובה.
ניסן סלומינסקי: איך אתם יכולים לבוא לכאן בלי לתת לנו נתון כדי שנוכל לדעת אם החוק מממומש או לא.
<יניב ואקי: שתי הערות לעניין הזה.
<יניב ואקי: אני מסכים עם אדוני שמה שהוא מבקש, יכול להיות שייתן לו אינדיקציה יותר נכונה ממה שהתבקשנו עד היום לתת.
<יניב ואקי: אז אם עכשיו יש בקשה כזאת, אז נעבוד על זה וניתן.
ניסן סלומינסקי: אתה אחראי על זה.
ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדעת האם החוק ממומש או לא.
ניסן סלומינסקי: אתה לא עובד על עצמך ואתה רוצה לדעת לעצמך האם זה מתממש או לא.
ניסן סלומינסקי: לא עשית בדיקה לעצמך כדי לדעת?
ניסן סלומינסקי: לך עצמך אין תשובה לדעת אם החוק מתממש או לא, כי אתה אומר שאתה לא יודע.
רויטל סויד: יניב, אני בהחלט רואה בפרקליטות ניסיון מאוד משמעותי כן להטמיע את ההסדר המותנה.
רויטל סויד: זה ייאמר לזכותם ואי-אפשר לקחת את זה מכם.
רויטל סויד: גם אם זה לא התקדם בקצב מספק, אי-אפשר לקחת את זה מכם.
רויטל סויד: אני מסכימה איתך ואפילו מוסיפה, שעיקר העניין בפרקליטות זאת ההטמעה של הנורמה החדשה הזאת.
רויטל סויד: לתובע זה סוג של תפיסת עולם אחרת לחלוטין ממה שהוא רגיל.
רויטל סויד: לכן, כשאתה אומר את זה – זה הכול עניין של נפש חפצה, לבוא ולבחון אחרת את התיקים, לא בראייה של העמדה לדין והגשת כתבי אישום, אלא בראייה של הליך שיקומי או איך שלא נקרא לזה.
רויטל סויד: מהבחינה הזאת ייאמר לזכותם.
רויטל סויד: אתם צריכים להטמיע את זה יותר, להציג את זה כאופציה.
רויטל סויד: לא פעם הגעתי לפרקליטות.
רויטל סויד: פעם אחת עשיתי הסדר מותנה עם פרקליטות מחוז תל-אביב.
רויטל סויד: לקח להם הרבה מאוד זמן להבין איך לעשות את העניין הזה.
רויטל סויד: בסופו של דבר זה נעשה פעם אחת מאז שהחוק הזה יושם, או לפחות מאז שהוא חוקק, אבל אתם בדרך הנכונה.
רויטל סויד: לגבי מה שציין יושב הראש.
רויטל סויד: אנחנו יודעים שמדובר על עבירות שהן חטא ועוון והלוואי ותזלגו לעוד עבירות.
רויטל סויד: אל תיקח את זה מתוך 23,000 תיקים שנסגרו.
רויטל סויד: אנחנו לא בוחנים את זה מתוך זה.
רויטל סויד: אנחנו מעדיפים ש-23,000 התיקים האלה ייסגרו ולא יוגש בהם את אותו הסדר מותנה.
רויטל סויד: אנחנו שואלים לגבי מכלול התיקים שלא נסגרו, תיקים בעבירות של חטא ועוון שהגיעו אליכם, או גם עבירות של פשע שאפשר להגיע איתן להסדרי טיעון שבסופו של דבר עבירה של חטא או עוון.
רויטל סויד: כמה מתוכם נסגרו בהסדר מותנה.
ניסן סלומינסקי: על זה אנחנו מדברים.
רויטל סויד: ה-23,000 זה לא הנתון שאנחנו מחפשים.
<יניב ואקי: אז צריך לתקן את החוק.
רויטל סויד: כמה מתוך התיקים שבסופו של דבר הגשתם כתבי אישום, היו יכולים להיסגר בהסדר מותנה, לפחות על-פי ההיתכנות?
<יניב ואקי: פה רציתי להשלים ולומר, שלא בטוח שאנחנו אפילו יכולים לספק את המידע הזה.
<יניב ואקי: זה לא שאנחנו לא יכולים לספק נתונים לגבי כמה עבירות של חטא, עוון או פשע אלא אני לא יכול לדעת בכל אלפי התיקים האלה, כמה מהם מתאימים מבחינת החוק בכלל להישקל במסלול הזה?
<יניב ואקי: את זה אני לא יודע לומר.
<יניב ואקי: יש רשימה ארוכה של תנאי סף שצריך לשקול האם התיק מתאים.
ניסן סלומינסקי: מי כן יודע?
<יניב ואקי: אי-אפשר.
<יניב ואקי: זה לקחת עכשיו את כל התיקים ולבחון את 5-6 תנאי סף שהחוק קובע.
<יניב ואקי: למשל, יש שלושה סוגים של רישום פלילי.
ניסן סלומינסקי: עברה שנה.
ניסן סלומינסקי: הפרקליטים עוסקים בזה, נכון?
ניסן סלומינסקי: לכל פרקליט יש כמות תיקים ובוודאי יש מישהו שיודע וכל אחד יכול להגיד כמה מתוך האיקס תיקים רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: יש לי איקס תיקים שהם מתאימים ואז נשאלת השאלה כמה מתוכם מומשו במסגרת של הסדר החוק וכמה לא.
ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: גם אתה צריך לבדוק, כדי לדעת לעצמך.
ניסן סלומינסקי: אחרת מה קורה?
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא משתמשים בזה ואנחנו משתמשים בכסף לריק.
ניסן סלומינסקי: אתה מפעיל מערכת שלמה שתיארת יפה מאוד ובסוף אף אחד לא משתמש.
יעל גרמן: אולי תאמר לנו איך שלפתם את התיקים שבהם כן עשיתם את ההסדר?
יעל גרמן: לפי זה תוכל אחר-כך לבדוק את כל אלה שלא שלחתם.
יעל גרמן: מדוע בחרתם בתיקים האלה?
יעל גרמן: איך בחרתם אותם?
<יניב ואקי: קודם כל, יש את הדרישה הראשונית, שאנחנו קוראים לה תנאי סף אבל זה לא מכונה כך בחוק.
<יניב ואקי: התנאים שקובע החוק לגבי איזה תיק מתאים להישקל במסלול.
יעל גרמן: איך מצאתם את התיקים האלה?
<יניב ואקי: כל פרקליט מונחה.
<יניב ואקי: כשהתיקים מגיעים הם עוברים פרקליט שמשבץ והוא צריך לבחון האם התיק הזה יכול להיבחן במסלול של הסדר מותנה.
רויטל סויד: בדרך כלל, יש סנגור שמבקש או חשוד שמבקש.
ניסן סלומינסקי: לא, לפני כן.
ניסן סלומינסקי: את תנאי הסף עושה הפרקליט.
רויטל סויד: אם זה לא עולה לפתחם הם בכלל לא שוקלים את זה.
רויטל סויד: אף פרקליט לא מחליט שהוא רוצה לסגור את התיק בהסדר מותנה.
יעל גרמן: זה חלק מהטמעת הנורמה.
<יניב ואקי: אני מסכים לגמרי שזאת נקודה מאוד חשובה - - -
יעל גרמן: האם זה יוזמה שלכם או יוזמה של הנאשם?
רויטל סויד: רק של הנאשם.
<יניב ואקי: בניסיון האישי של גברת סוויד זאת היתה יוזמה של הסנגורית.
רויטל סויד: אני לא מדברת מניסיון אישי, אני מדברת מידיעה איך זה.
רויטל סויד: לאור מה שאני שומעת עכשיו, אני סמוכה ובטוחה שאתם תטמיעו את זה, כדי שהתביעה תעלה את זה מראש כאפשרות.
רויטל סויד: כרגע זה לא קורה.
יעל גרמן: כל המקרים שהבאתם לנו, האם הם היו רק ביוזמת הנאשם או שהיו גם יוזמות שלכם?
<יניב ואקי: אני אוכל לספק נתון מדויק והרבה מאוד מהתיקים זאת יוזמה שלנו.
<יניב ואקי: אני מדבר על 150 התיקים.
ניסן סלומינסקי: אם יש לך שער שדרכו עוברים כל התיקים והוא צריך למיין.
ניסן סלומינסקי: אם הוא כבר עושה את זה, אז למה אתה לא יכול לתת לנו מספרים?
ניסן סלומינסקי: הרי הוא עושה את זה כבר והוא עובר על זה וצריך להחליט.
ניסן סלומינסקי: תיק שהוא רואה שהוא מתאים, ישים אותו פה.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבסוף לא ייצא הסדר אבל לפחות הוא מתאים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מנסים להבין מתוך 22,000 כמה - - -
<יניב ואקי: זה באמת לא נתון רלוונטי.
ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי, כמה מתוכם מתאים.
ניסן סלומינסקי: כמה מתוך הניתוב יכולים להגיע לדבר הזה?
ניסן סלומינסקי: תגיד לי 15,000 או 10,000?
ניסן סלומינסקי: כמה מתאימים לדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אחר-כך נראה לפי המספר ולפי הביצוע אם אתם באמת בדרך הנכונה או שאתם רחוקים.
ניסן סלומינסקי: אחרת אין לנו שום מושג.
<יניב ואקי: אני יכול לבדוק אם אני יכול לאסוף נתונים כאלה.
<יניב ואקי: זה משהו שבטוח שאפשר לעשות.
<יניב ואקי: לא יודע אם אחורה או מכאן והלאה.
יעל גרמן: אדוני היושב ראש, זאת צריכה להיות דרישה שלנו.
יעל גרמן: אנחנו מבינים אותו, אבל הוא יצטרך לפתור את הבעיה.
ניסן סלומינסקי: בוודאי, זאת היתה המטרה של הישיבה.
יעל גרמן: זאת הבקשה שלנו וצריך להתמודד איתה.
ניסן סלומינסקי: משרד הכלכלה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שגם אצלכם העסק הזה פועל.
ניסן סלומינסקי: יש לכם יותר אינפורמציה?
<גליה לוי: אני ממשרד הכלכלה.
<גליה לוי: מבחינתנו העסק פועל.
<גליה לוי: ההיקפים במשרד הכלכלה, מטבע הדברים, הם לא גבוהים כי היקף הפעילות פחות גבוה מאשר בפרקליטות ובמשטרה.
<גליה לוי: מבחינתנו, כאשר תיק נבחן בתחילת הדרך, יש לנו נוסח מכתב שאנחנו יכולים להוציא לנאשם הפוטנציאלי.
<גליה לוי: גם בשלב ההקראה יש שלב שבו התובע יושב עם הנאשם ובא כוחו ומסביר להם מה האופציות.
<גליה לוי: כבר בשלב הזה הוא את האופציה ביוזמתו.
ניסן סלומינסקי: את מדברת על אותם תיקים שניווטם שהם שייכים לחוק.
<גליה לוי: נכון.
ניסן סלומינסקי: כמה תיקים כאלה ישנם וכמה מתוכם מומשו?
<גליה לוי: לגבי תקופת הדיווח, מדובר ב-15 תיקים.
<גליה לוי: בכל 2014 היו 15 תיקים שלגביהם מומש.
ניסן סלומינסקי: כמה תיקים היו בפוטנציאל?
<גליה לוי: אין לי נתון לגבי זה.
<גליה לוי: לא אספנו נתונים.
ניסן סלומינסקי: איך אני אדע האם להגיד לכם יישר כוח או להגיד לכם להתחיל לנוע?
ניסן סלומינסקי: אין לי מושג.
<גליה לוי: כאשר אנחנו מזהים פוטנציאל, אנחנו תמיד יוזמים את הפנייה הזאת.
<גליה לוי: ישנן פניות שמגיעות מהצד השני, גם כאשר אנחנו לא מזהים את הפוטנציאל, כי הם מנסים להצביע על נתונים אחרים או על סיטואציה שבכל זאת יכולה להכניס את הנאשם או את החשוד למסגרת מסלול כזה.
ניסן סלומינסקי: המטרה העיקרית היא לעקוב כדי לראות האם החוק מתממש או לא.
ניסן סלומינסקי: בלי לומר לי מתוך כמה, אז למעשה לא עשינו כלום, כי אני לא יודע להגיד אם עשיתם דבר נפלא - - -
<גליה לוי: אני יכולה להגיד לך שבתקופה הזאת נסגרו 344 תיקים.
<גליה לוי: 4% נסגרו בהסדר מותנה.
יעל גרמן: זה לא רלוונטי.
<גליה לוי: אני לא יודעת להגיד כמה תיקים היו פוטנציאלים להליך ובסופו של דבר הסנגור או שהנאשם בחרו לא ללכת במסלול הזה, אני לא יכולה להגיד לך.
<גליה לוי: אין לי את הנתון.
<גליה לוי: אם תרצו שבעתיד נבחן את הנתונים האלה - - -
ניסן סלומינסקי: בוודאי שכן, זאת מטרת המעקב.
<סיגל קוגוט: אני רק אסביר למה הוועדה ביקשה גם את התיקים הסגורים.
<סיגל קוגוט: היא ביקשה כי כל הזמן היתה דילמה האם יפעילו את החוק הזה על תיקים שנסגרים היום או על תיקים שמוגשים היום לבית המשפט.
<סיגל קוגוט: ברור היה שייקחו משתי הקבוצות, כי לא כל התיקים שנסגרים היום, לא באמת צריכים להיסגר וצריך להגיד גם את זה.
<סיגל קוגוט: לכן רצו לדעת האם פתאום יש איזה שינויים מאוד גדולים בתיקים שנסגרים.
<סיגל קוגוט: זאת אומרת, אלה שמוגשים ממשיכים להיות מוגשים כרגיל ואלה שנסגרים, פתאום בכולם מתחילים להציע הסדרים, שגם זה לא בסדר.
<סיגל קוגוט: לכן ביקשו את הנתון הזה.
<סיגל קוגוט: זה כמובן לא אומר שאי-אפשר לבקש נתונים שגם לא כתובים בחוק.
<סיגל קוגוט: אגב, יניב, לא ענית לנו על הנחיות יועץ ואיך אתה מתכוון לתקן אותן?
<יניב ואקי: יש כמה דברים שדורשים תיקון בהנחיות יועץ.
<יניב ואקי: אנחנו צריכים להידרש לזה בקרוב.
<יניב ואקי: ראשית, המתנו לדיאלוג שיניב פרי מול המשטרה ושנוכל לתקן.
<יניב ואקי: אי-אפשר לתקן הנחיות יועץ כל יומיים או כל חודשיים.
<יניב ואקי: יש את תיקון 68 שצריך להטמיע, יש את ההכנסה של משרד הכלכלה.
<יניב ואקי: יש עוד כמה דברים שאנחנו רצינו להכניס.
<יניב ואקי: ראיתי בנושאים שעל סדר היום שפרסמתם, שאתם ממליצים להכניס סעיף, למרות שהחוק מדבר בעד עצמו, לגבי איסור לערוך הסדרים שלא בהתאם לחוק.
<יניב ואקי: אפשר לשקול גם אמירה כזאת - - -
<סיגל קוגוט: כי ההנחיה היתה לא ברורה בעניין הזה.
<סיגל קוגוט: הנחיית יועץ בעצם משדרת שאפשר לעשות הסדרים שלא לפי החוק, התובע קורא את ההנחיה והחוק אומר משהו קצת יותר חזק, זה יכול ליצור בלבול.
<סיגל קוגוט: זאת לא ההערה הכי חשובה שלנו.
<יניב ואקי: זה סעיף מתוך פרוטוקול דיון.
<יניב ואקי: הנחית היועץ לא אומרת אחרת.
<סיגל קוגוט: היא אומרת "ככלל".
<סיגל קוגוט: היא משדרת שהחוק לא ממצה.
<יניב ואקי: אני מקבל שאם קורא יכול להבין את מה שאת אומרת, כדאי להידרש לזה ולומר אחרת.
<יניב ואקי: החוק אומר את הדברים בצורה מפורשת.
<יניב ואקי: אנחנו בטח לא מנסים לפרש את זה אחרת.
ניסן סלומינסקי: זה משונה מאוד שכותבים שצריך לשמור על החוק ואסור לעשות משהו בניגוד לחוק.
ניסן סלומינסקי: למרות הכול, אני אומר לך כמעט באחריות, שאתם מנסים לעשות הסדרים שהם לא ממש במסגרת הזאת.
<סיגל קוגוט: בעבר זה היה.
<יניב ואקי: אני לא מכיר דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: אולי אני טועה, אבל כך שמעתי.
<יניב ואקי: בעבר לפני הדיון - - -
ניסן סלומינסקי: תעשו את הבדיקה.
<סיגל קוגוט: האם הם מתכוונים לעשות הנחיות מפורטות לעבירות, שיקלו על התובעים?
<יניב ואקי: עורכת הדין קוגוט שואלת לגבי מיפוי של עבירות לפי נסיבות או סיטואציות שברגיל הן נעשות.
<יניב ואקי: אנחנו ניסינו לעשות את זה כבר בסיבוב הקודם, כשהתכנסנו לצורך ההטמעה וההפעלה של החוק.
<יניב ואקי: היו כל מיני רעיונות שלא צלחו.
<יניב ואקי: אנחנו מנסים לעשות מהלך דומה ואני מקווה שכל הנוכחים פה יצליחו לעקוב, לגבי תיקון 113 בנושא של הבניית ענישה.
<יניב ואקי: שנים אנחנו מנסים לעשות את מה שאת מבקשת בהקשר של תיקון 113.
<יניב ואקי: אנחנו מנסים גם ברמה המקומית.
<יניב ואקי: היום זה המטה מנסה לייצר טבלאות של מיפוי של עבירות לפי נסיבות.
<יניב ואקי: אני לא רוצה לומר שזאת מטלה בלתי אפשרית, כי אנחנו עדיין מנסים לעשות את זה, אבל אנחנו לא מצליחים.
<יניב ואקי: אנחנו לא מצליחים לקחת עבירה ומראש למפות את כל הנסיבות שהיא יכולה להתבצע.
<יניב ואקי: זה לפי תיקון 113 ואני רק צריך לנפות את הנסיבות שהיא מתבצעת.
<יניב ואקי: לפי הסדר מותנה, אני עוד צריך למפות מראש.
<יניב ואקי: אנחנו רוצים שלתובע תהיה טבלה כדי שבסוף הוא יוכל להגיד אם הוא מגיע או לא מגיע להסדר מותנה.
<סיגל קוגוט: כמה נסיבות טיפוסיות, לא כל הנסיבות.
<יניב ואקי: אבל לא רק נסיבות עבירה, יש גם נסיבות אישיות ואיך אני משלב גם את זה?
<יניב ואקי: האם שיתף פעולה או לא שיתף פעולה.
<יניב ואקי: האם את כל זה לומר מראש?
רויטל סויד: הפרקליטות איכשהו מיישמת את זה אבל יש את התביעות שבכלל לא מיישמים.
רויטל סויד: אולי כדאי לעבור אליהם כי אצלם גם המסה הקריטי של התיקים?
<סיגל קוגוט: השורה התחתונה היא שלדעתך אי-אפשר לעשות הנחיות כאלה?
<יניב ואקי: לא אמרנו נואש.
<יניב ואקי: מניסיון דומה, אנחנו מתקשים.
<יניב ואקי: אנחנו מוכנים לחשוב על העניין הזה מחדש.
<יניב ואקי: יש לי שתי בעיות עם העניין הזה.
<יניב ואקי: בעיה אחת היא בעיה קונספטואלית וגברתי מכירה את התפיסה שלי בהקשר הזה.
<יניב ואקי: אני חושב שצריך לא לחשוש ולתת שיקול דעת לתביעה.
<יניב ואקי: יושב הראש הנוכחי ויושב הראש הקודם הביעו את דעתם בעניין.
<יניב ואקי: אני חושב שאפשר היה להיות סמוכים ובטוחים שהתביעה תעשה את מלאכתה ולהבנות את שיקול הדעת שלה ולא להגביל אותו עד כדי כך.
<סיגל קוגוט: זה בשביל סיוע, זה לא בשביל להגביל.
<יניב ואקי: הדבר השני הוא יותר מעשי ויותר יישומי: אני חושב שקשה מאוד לקחת מראש את כל העבירות בספר החוקים, שהן לא מסוג פשע - - -
<סיגל קוגוט: תיקח עבירה אחת שאתה רוצה שהמשטרה תפעיל אותה.
<סיגל קוגוט: למשל, עבירת התקיפה.
<סיגל קוגוט: תקיפה בין אנשים זה בסדר, תקיפת קטין לא מתאימה להסדר מותנה.
<סיגל קוגוט: תגיד להם משהו.
<סיגל קוגוט: אם אתה רק אומר להם להפעיל את זה בתקיפה – יש נסיבה טיפוסית שאתה יכול לעזור לתובעים ושהיא מתקיימת הרבה.
<סיגל קוגוט: למשל, סכסוך שכנים.
<סיגל קוגוט: בדרך-כלל זה לא כזה מסובך כמו תיקון 113 כי זה על גזרה יותר צרה של עבירות.
<סיגל קוגוט: תבקשו כך וכך, מכתב התנצלות, פיצויים כאלה וכאלה וזהו ואז אפשר יהיה להפעיל את זה.
<יניב ואקי: איפה נכנסות הנסיבות האישיות של החשוד?
<יניב ואקי: לדוגמא, איפה השיקול לגבי האם שיתף פעולה, הודה או פיצה.
<סיגל קוגוט: הוא צריך להודות בכל מקרה, אחרת אין בכלל.
<יניב ואקי: לא, הודאה במשטרה.
<יניב ואקי: זה לא תנאי.
יעל גרמן: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה שאנחנו מסתובבים סביבה.
יעל גרמן: יש לי רעיון.
יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבל טבלה שמראה לאורך השנים, גם את תיקים שנסגרו וגם את התיקים שתבעו.
יעל גרמן: אז נוכל לראות את השינוי שחל.
יעל גרמן: השינוי שחל הוא זה שאנחנו רוצים לראות.
יעל גרמן: לא צריך להיות שום שינוי בתיקים שנסגרו.
יעל גרמן: התיקים שנסגרו צריכים להישאר.
יעל גרמן: מה שצריך להיות זה בתיקים שהוגשו.
ניסן סלומינסקי: לא, גם בתיקים שנסגרו.
ניסן סלומינסקי: זה הולך לשני הצדדים.
<סיגל קוגוט: זה הולך לשני הכיוונים.
יעל גרמן: תביאו לנו את הטבלה לאורך השנים, תראו לנו את השינוי שחל בעקבות כניסת החוק.
יעל גרמן: אני חושבת שזה יוכל לתת לנו איזו תמונה.
רויטל סויד: איך מטמיעים את הרפורמה הזאת?
רויטל סויד: איך מעבירים לתובעים להשתמש בזה?
ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להזכיר לחבריי שמצד אחד, ההסדר הזה נועד להטיב עם הנאשם.
ניסן סלומינסקי: מצד שני, זה גם נועד לזה שהתיק לא ייסגר אוטומטית.
ניסן סלומינסקי: מאחר וזה עובד לשני הצדדים, חשוב לראות גם מה שנסגר.
יעל גרמן: אני רוצה לשאול שאלות לגבי התיקים שניתנו לנו.
ניסן סלומינסקי: קודם כל, אני רוצה שנשמע באופן כללי.
ניסן סלומינסקי: לילי באומהקר מהמשטרה.
<לילי באומהקר: אני ראש חטיבת התביעות.
<לילי באומהקר: קודם כל, אין לנו בעיה קונספטואלית היום.
<לילי באומהקר: יכול להיות שזה היה מזמן.
<לילי באומהקר: מאז התחלפו אנשים.
<לילי באומהקר: התובעים שלי מחכים שזה ייכנס לתוקף.
<לילי באומהקר: זה מעצים אותם.
<לילי באומהקר: אנחנו מייעדים שיהיה ראש שלוחת הסדר תיק מותנה.
<לילי באומהקר: זה צריך להיות תובע שהוא יחסית בכיר שיכול לעשות את ההסדרים האלה.
<לילי באומהקר: רוב התובעים הם חדשים ועד 3 שנים הם לא יכולים לעשות את זה.
מיכל רוזין: ממילא לא עושים שום הסדר.
<לילי באומהקר: בינתיים לא עושים שום דבר.
<לילי באומהקר: המספרים שפה הם מזעריים מבחינתנו.
<לילי באומהקר: כמות התיקים שהתביעה מתעסקת בהם, זה 90% מכתבי האישום הפליליים במדינה.
<לילי באומהקר: בשנה שעברה קיבלנו 73,000 תיקים.
<לילי באומהקר: אני לא מדברת על תיקים שהחקירות סגרו אלא על תיקים שאנחנו קיבלנו לטיפול.
<לילי באומהקר: מתוכם הוגשו 43,000 כתבי אישום.
<לילי באומהקר: באלה שנסגרו, בהחלט נסגרים חלק ב"אין עניין לציבור" בגלל תעדוף כזה או אחר.
<לילי באומהקר: לכן חלק מהם יצטרכו להיות כן בהסדר הזה.
<לילי באומהקר: מבחינתי, אני עובדת היום בחסר של 100 תקנים של תובעים.
<לילי באומהקר: התובעים שלי לא יכולים להוסיף לעצמם מטלות.
<לילי באומהקר: אני לא יכולה להוסיף להם שום מטלה, שום מטלה.
יעל גרמן: זה יהיה במקום.
<לילי באומהקר: זה לא יהיה במקום כי מישהו צריך לשבת - - -
מיכל רוזין: כרגע זה נסגר, זה לא הולך לבית משפט.
<לילי באומהקר: חלק נסגר מחוסר עניין.
ניסן סלומינסקי: גם בחלק ממה שנסגר היו יכולים לעשות טיפול.
<לילי באומהקר: חלק כן יוגשו.
<לילי באומהקר: אני מבוזרת על 24 שלוחות.
מיכל רוזין: יש גם את הפיצויים לנפגעים.
מיכל רוזין: יש שני צדדים למערכת.
<לילי באומהקר: בכל שלוחה כזאת אני צריכה סוג של טריבונל, כלומר, תובע שיודע לעשות את זה, מזכירה שיודעת לעשות את זה.
<לילי באומהקר: אין לי בכלל ממשק מחשובי.
<לילי באומהקר: בלי ממשק מחשובי שהחוק מחייב אותו, אני לא יכולה להתחיל לעבוד.
<לילי באומהקר: מי יגבה את הכסף?
<לילי באומהקר: איך נעביר?
<לילי באומהקר: כלומר, זה הכול צריך להיות.
<לילי באומהקר: אלה שאחראים על המחשוב אצלנו מדברים על כמה חודשים טובים כדי שממשק כזה יוכל להתבצע מול המרכז לגביית קנסות, אינטרנט כדי לדווח.
<לילי באומהקר: הכול דורש משאבים.
<לילי באומהקר: אנחנו עשינו עבודה אג"תית.
<לילי באומהקר: אנחנו לא ישבנו על השמרים, עשו עבודה אג"תית כמה פעמים.
<לילי באומהקר: ניסינו עם 15 עבירות - - -
יעל גרמן: אין גביית קנסות במשטרה היום?
<לילי באומהקר: אין לנו.
<יניב ואקי: החוק קובע שרשות האכיפה והגביה היא זאת שתגבה.
<לילי באומהקר: אני מדברת על ממשק מחשובי שלנו.
<לילי באומהקר: מישהו צריך לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: יעל, להערכתי כל הגביות של הקנסות של המשרדים הולכים למשרד האוצר.
יעל גרמן: אז היא לא צריכה מערך.
<לילי באומהקר: אנחנו קובעים את העונש - - -
<יניב ואקי: היא צריכה שהמערכת שלה תדבר עם המערכת של הרשות לאכיפה ולגביה.
<יניב ואקי: ממשק שידבר ביניהם.
<יניב ואקי: היום בית המשפט מדבר.
<יניב ואקי: היום אתה הולך לבית משפט ובית משפט הוא זה שנותן את העונש.
רויטל סויד: אז איך המערכת שלכם עובדת?
<יניב ואקי: יצרנו ממשק כזה.
יעל גרמן: לא צריך עוד אנשים, צריך רק ממשל.
<לילי באומהקר: אנחנו בעד החוק הזה.
ניסן סלומינסקי: אני מבין שבגלל כל מה שאת אומרת והדברים הנכונים, היועץ נתן לכם אוויר לנשימה של כמעט שנתיים מהחוק המקורי.
ניסן סלומינסקי: בשנתיים האלה הצלחתם - - -
<לילי באומהקר: אני עשיתי את כל מה שאני יכולה כדי לנסות ולקבל את התקנים האלה.
<לילי באומהקר: יש לנו מחיר על 7 עבירות, על 15 עבירות, תלוי עד כמה התחילו להחיל.
<לילי באומהקר: עד עכשיו לא קיבלתי.
<לילי באומהקר: כראש חטיבת תביעות אני אומרת שבלי תוספת של אנשים וממשק מחשובי אני לא יכולה להוציא את זה לפועל.
<לילי באומהקר: הרי המספרים הקטנים שמראים לנו עכשיו זה לא באמת החוק.
<לילי באומהקר: מטרת החוק זה על העבירות שאנחנו מטפלים בהם, שאלה העבירות הקלות יחסית.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה הכסף הנוסף שהשר לביטחון פנים קיבל בגין ההסכם וכניסתו לתפקיד?
<לילי באומהקר: הלוואי.
ניסן סלומינסקי: לילי, מה אתם עושים כדי שזה יקרה?
ניסן סלומינסקי: הרי לא יכול להיות שיש חוק - - -
<לילי באומהקר: אנחנו עשינו תכנית מגירה.
<לילי באומהקר: רק יתנו לי את זה ואנחנו מתחילים.
יעל גרמן: כחברת כנסת אני לא יכולה לקבל את התשובה.
יעל גרמן: אני מבינה את המצוקה ואני אפילו משתתפת בכך.
יעל גרמן: אין לי ספק שבין השורות ולא בין השורות, את אומרת שחלק מהתיקים נסגרים בחוסר עניין לציבור אבל בפועל יש בהם עניין לציבור, נסגרים בגלל מחסור מכוח אדם.
יעל גרמן: כך אני הבנתי וזה מאוד מטריד.
מיכל רוזין: זה מה שהשתמע מדבריה וזה מאוד מטריד.
יעל גרמן: יש לה מחסור של 100 תובעים.
ניסן סלומינסקי: זה 100 תובעים שהם ברמה שהם יכולים לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.
יעל גרמן: ולכן כותבים שאין עניין לציבור למרות שיכול להיות שיש עניין לציבור.
יעל גרמן: זה בפני עצמו חמור.
יעל גרמן: אבל התשובה, כפי שהיא, לא מתקבלת.
יעל גרמן: אני כמובן לא רוצה שיעלו את מספר המקרים שאין להם עניין לציבור, אבל מאותו מספר של תובעים שיורידו.
יעל גרמן: צריך לעשות כאן הצרכה ולא נראה לי שצריך עוד תקציב.
<לילי באומהקר: זה ממש מקומם לשמוע את זה.
<לילי באומהקר: הייתי מזמינה את גברתי ליום הופעה של תובע בבית משפט.
יעל גרמן: קיבלתי את ההזמנה.
ניסן סלומינסקי: עצם זה שנציג האוצר לא נמצא פה, זה כאילו שהאוצר בכלל לא בעניין.
<עינת גדעוני: נציג האוצר היה אתמול אצל היועץ המשפטי לממשלה.
ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר לי?
<דני קריבו: יש את הנציג שלנו שאחראי על הנציגים.
ניסן סלומינסקי: תכף נשמע.
ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר לי שהוא היה אצל היועץ?
ניסן סלומינסקי: סוכמו הכספים שיעברו?
<עינת גדעוני: לא סוכמו כספים.
<עינת גדעוני: סוכם שבשלושה חודשים ינסו להגיע לסיכום תקציבי.
ניסן סלומינסקי: ינסו.
ניסן סלומינסקי: ואם לא יגיעו אז הם לא יפעלו?
<עינת גדעוני: אז הנחיית היועץ תשונה.
<עינת גדעוני: המצב שהמשטרה לא בחוק לא יימשך כך.
ניסן סלומינסקי: בוודאי שלא יכול להיות.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שצריך להיות פתרון.
ניסן סלומינסקי: הפתרון שאין תקציב הוא לא יכול להיות פתרון, אחרת כל משרד לא יעשה הרבה מהדברים שהחוק מחייב אותו ויגיד שאין תקציב.
ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר כזה.
<עינת גדעוני: כמו שאמרתי קודם, צריך לתת מענה תקציבי.
מיכל רוזין: מה שאומר יושב ראש הוועדה הוא נכון.
מיכל רוזין: יש פה חוק וצריך למלא את החוק.
<דני קריבו: אני סמנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.
ניסן סלומינסקי: אתה אחראי על התקציבים?
<דני קריבו: בין היתר.
ניסן סלומינסקי: תן לנו את התשובה ואנחנו יכולים לסגור את העניין, לפחות את החלק הזה.
<דני קריבו: כפי שאדוני יודע, לא כל הכסף נמצא אצלנו.
<דני קריבו: חלק ממנו נמצא באוצר וחלק מהפתרונות נמצאים גם באוצר.
<דני קריבו: כפי שנאמר, אנחנו לא שכחנו את החוק ולא שמנו אותו בצד אלא כל השנים אנחנו מנסים לקדם את היישום גם במשטרה.
<דני קריבו: אנחנו רואים בחוק הזה ערך מהותי לתהליכים הפליליים ויצרת איזה רצף של טיפול.