GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: לא בכיוון שלך, אולי בכיוון שלי.
ניסן סלומינסקי: תמר, אני לא מצליח להבין אותך.
ניסן סלומינסקי: כל אחד יכול להוביל את זה לאן שהוא רוצה, אבל לא לשכנע את השני או את הוועדה לכיוון שהוא רוצה.
רויטל סויד: יש היום מדיניות של היועץ המשפטי לממשלה שלא לפתוח תיקים למי שהם צרכני סמים במובן של מה שנקרא - אגב, משפטנים לא מכירים את המושג הזה, אבל אנחנו למדנו אותו פה בכנסת - אי-הפללה.
רויטל סויד: אי-הפללה זה מושג אחר לחלוטין, אבל בואו נדבר כאן על המושג אי-הפללה כפי שהוא נחשב פה.
רויטל סויד: את האי-ההפללה הזו אפשר במקום שתהיה מדיניות של יועץ משפטי, להכתיב אותה גם בחוק כך שמי שהוא צורך סמים לצריכתו האישית ומחזיק כמות שאפשר להעלות אותה, לא יפתחו לו תיקים פליליים, נקודה.
רויטל סויד: ראיתי את הצעת החוק של חבר הכנסת ינון מגל, וגם שוחחתי עימו אודותיה, ועברתי עליה ובחנתי אותה בעיניים של משפטנית וכמי שמבינה בתחום.
רויטל סויד: אני חייבת לומר שיש יש שם הרבה מאוד חורים.
רויטל סויד: מה עם הענישה?
רויטל סויד: מה עם מי שמסתובב בעיר?
רויטל סויד: מי עם מי שייקח ויעביר ממקום למקום וזה יוביל לסחר?
ניסן סלומינסקי: רויטל, אנחנו עוד לא מדברים כרגע על הצעת החוק.
ניסן סלומינסקי: זה לא דיון על הוק כרגע.
רויטל סויד: לכן אני באה ואומרת, למי שהוא בעד אי-הפללה אנחנו יכולים לשבת ולחשוב על מדיניות שבה המדיניות של היועץ המשפטי לממשלה היום לא תהיה באמת איפה ואיפה.
רויטל סויד: לא במובן של איפה ואיפה, אבל במובן שבמחוז אחד מיישם את המדיניות ולא פותח תיקים, ומחוז אחר לא מיישם ופותח תיקים.
רויטל סויד: אבל בל נשכח שיש לנו אחריות כלפי הדור הצעיר, והדור הצעיר זה לא רק בני נוער.
רויטל סויד: לבוא ולעשות כאילו מדובר על משהו שהוא הקלה, שימוש בסמים קלים, יוביל אותנו לדור שאנחנו לא נדע כיצד לצאת מזה.
רויטל סויד: ינון, אני טיפלתי, לא בבני מצוקה, לא בנוער מצוקה, בבני טובים בערים בשרון, בבנים לרופאים ולפסיכולוגים ולפסיכיאטרים שבסוף מצאו את עצמם בדרך כמעט בלתי הפיכה.
ינון מגל: את אומרת שלהיות בן של רופא זה מסוכן?
ניסן סלומינסקי: רויטל, תודה לך.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לדעת האם משרד הביטחון נמצא כאן?
ניסן סלומינסקי: צה"ל – מירה, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: את תהיי אחרונת המשרדים ואז אני אעבור כמה שנוכל לאחרים שיושבים פה.
<מירה ברנר: אני מהתביעה הצבאית הראשית.
<מירה ברנר: אתייחס למדיניות הצבא שהיא שונה.
<מירה ברנר: המדיניות בצבא היום היא שונה מהמדיניות שיש במערכת האזרחית.
<מירה ברנר: כלומר, אותה הנחיית היועץ המשפטי לממשלה לא חלה על הצבא.
<מירה ברנר: במובן הזה כיום חיילים עומדים לדין בגין עבירות סמים, גם עבירות של שימוש והחזקה שבמערכת האזרחית הם לא היו עומדים לדין.
<מירה ברנר: אם דיברנו על נתונים – בשנה החולפת הוגשו כ-480 כתבי אישום נגד חיילים כאלה.
<מירה ברנר: כל הנתונים מפורסמים גם באתר של הפרקליטות הצבאית לאורך השנים.
<מירה ברנר: מבחינת התוצאות של ההליך הזה, בדרך כלל מוטל על החיילים האלה עונש מאסר בפועל, וכן ההרשעה שלהם מניבה רישום פלילי כאשר מרבית התיקים מסתיימים ברישום פלילי מופחת, המשמעות שלו בעצם זה דומה לאי-הרשעה במערכת האזרחית.
<מירה ברנר: אתייחס עכשיו לאותן אמירות בתקשורת לגבי שינוי המדיניות בצבא.
<מירה ברנר: אין שינוי של המדיניות בצבא.
<מירה ברנר: מה שכן, יש עבודת מטה פנימית בתביעה הצבאית לבחינת נושא של הסדרים מותנים בעבירות שונות, בכלל זה עבירות של סמים.
<מירה ברנר: עבודת המטה הזו עדיין לא הסתיימה, עדיין לא הוצגה ולא אושרה על-ידי הפצ"ר.
<מירה ברנר: כמובן שיש עוד דרך ארוכה.
<מירה ברנר: ככל שייקבע שיש מקום לשנות את המדיניות אחרי הצגה לפצ"ר, ככל שבאמת יהיה איזשהו שינוי, הדברים יצאו גם לדרג הפיקודי בצבא.
<מירה ברנר: אבל לעת הזו אין שום שינוי במדיניות.
<מירה ברנר: כל אותן אמירות לא היו נכונות.
ניסן סלומינסקי: נעבור לדוברים הבאים וכמה שאפשר ואבקש מהדוברים לקצר בדברים.
ניסן סלומינסקי: רונית הורוביץ ממלכישוע, תציגי את עצמך.
<רונית הורוביץ: ראשית, אני מתנצלת על תקרית הכיסא.
<רונית הורוביץ: אני מציעה לעשות חשיבה איך למנוע את המבוכה הזו לפעמים האפשרי.
<דורית ואג: בלתי אפשרי.
<רונית הורוביץ: זה שלכם, לא שלי.
<רונית הורוביץ: אני עובדת 25 שנים במלכישוע שזה הכפר לגמילה מסמים ואלכוהול הכי ותיק וגדול בארץ.
<רונית הורוביץ: אני מנהלת את היחידה של הגמילה לבני נוער וצעירים עד 25.
<רונית הורוביץ: כל מה שאני אגיד כאן זה על סמך הידע המקצועי שלי והניסיון שלי.
<רונית הורוביץ: חבר הכנסת ינון מגל צודק, הנושא בוער בעצמותיי מכל המקרים שאני נפגשת בהם.
<רונית הורוביץ: אני מאוד מתחברת לאמירה של דב חנין.
<רונית הורוביץ: אנשים סובלים, אנשים סובלים מאוד.
<רונית הורוביץ: גם בצד השני, לא רק אלה שזקוקים לקנאביס רפואי, אנשים סובלים מאוד, אנשים ובני משפחותיהם.
<רונית הורוביץ: אני זומנתי לוועדה הזו לפני יומיים, ואני חושבת שאתם צריכים לחשוב איך מזמנים ועדה כזו רצינית יומיים לפני ורוצים שכולם ייערכו עם נתונים ומספרים.
<רונית הורוביץ: אני חושבת שהנושא רציני ואפשר לזמן אנשי מקצוע בהתראה קצת יתר רצינית.
<רונית הורוביץ: ביומיים שזומנתי לוועדה לקחתי שלושה נערים שבאו אליי לריאיון.
<רונית הורוביץ: אחד מהם היה בן 17 שהוא בן של אישיות ציבורית ידועה התחיל להשתמש בסמים, בירוק, מגיל 15.
<רונית הורוביץ: ירידה חדה בלימודים, נשר מהלימודים בבית- ספר.
<רונית הורוביץ: גנב את הרכב של ההורים שלו באיומי סכין על אחותו.
<רונית הורוביץ: תוך כדי השפעת סמים פרץ לכספת של ההורים, גנב אלפי שקלים וגנב את הקנאביס הרפואי של אימא שלו.
<רונית הורוביץ: אני מקווה שלא הסגרתי יותר מדי פרטים.
ניסן סלומינסקי: מלכישוע הוא המוסד הכי גדול בגלבוע.
<רונית הורוביץ: כן.
<רונית הורוביץ: אני רוצה להגיד על הנזקים של הקנאביס.
<רונית הורוביץ: לא ציינתי, אבל טיפלתי במעל ל-20,000 אנשים בשנות עבודתי.
<רונית הורוביץ: סבל גדול, כמו שציינתי.
<רונית הורוביץ: תיארתי לכם עכשיו מקרה מאתמול.
<רונית הורוביץ: למה אני מספרת את זה?
<רונית הורוביץ: זה לא רק הבעיה של השימוש בקנאביס, אלא זה גם לאן זה הוביל את הילד הה שגדל בבית סביר לגמרי: גניבת רכב ואיומי סכין ופריצה לכספת.
<רונית הורוביץ: אם הוא היה לוקח רק את הקנאביס הרפואי אז הייתי אומרת: אוקיי, התמכרות.
<רונית הורוביץ: אבל גם גניבה של אלפי שקלים מההורים שלו.
ינון מגל: הוא גם שותה אלכוהול?
<רונית הורוביץ: ממש לא, ממש לא.
<קריאה: הוא בטוח לא קיבל ריטלין.
ניסן סלומינסקי: בן סורר ומורה.
<רונית הורוביץ: אני מאוד מכבדת את הוועדה הזאת, אבל באמת נזרקו פה לאוויר הרבה אמירות מאוד מאוד לא מקצועיות ומאוד מאוד לא מבוססות.
<רונית הורוביץ: למשל, האמירה של חברת הכנסת תמר זנדברג שאין שחר לנזקים שזה גורם.
<רונית הורוביץ: אני מזמינה אותך ואת כל מקבלי ההחלטות לבוא אליי לכפר שהוא כפר גדול ומכובד בארץ, עומד בקריטריונים בין-לאומים, יעידו על כך כל מי שמכיר את הכפר, ולראות מעט מהנזקים שנגרמים לבני נוער צעירים ומבוגרים.
ניסן סלומינסקי: רונית, עוד דקה וזהו.
עליזה לביא: דברים חשובים מאוד.
<רונית הורוביץ: גם באתי מרחוק והתאמצתי.
<רונית הורוביץ: הבת לי בחדר לידה ואני פה, ואולי גם בגלל זה אני ככה.
תמר זנדברג: קודם כל, שיהיה במזל.
<רונית הורוביץ: יהיה בסדר.
<רונית הורוביץ: אני לפעמים נורא מצטערת שאין לי מצלמה בחדר.
<רונית הורוביץ: אני שומעת משפט בתקשורת מאנשים, ובאמת יש לכם המון המון כוח.
<רונית הורוביץ: אתם מחרבים לנו את כל מה שאנחנו מנסים לעשות ולפעול.
<רונית הורוביץ: צריך רק לראות במצלמה את הנער.
<רונית הורוביץ: הנתון הכי חשוב שאני רוצה להגיד לכם, וזה נתון שהוצאתי עבורכם, 70% מבני הנוער והצעירים שמגיעים אליי לטיפול הם מופנים דרך בית-משפט.
<רונית הורוביץ: הילדים האלה משכונות המצוקה, ההפללה הזאת עוזרת להם לצאת מהמעגל שהם נמצאים בו.
<רונית הורוביץ: אם לא יפלילו ולא יביאו אותם אליי - - -
ינון מגל: למה?
ינון מגל: הם לא יכולים להגיע אלייך בלי הפללה?
<רונית הורוביץ: הם לא יכולים, הם בתוך המעגל הזה.
<רונית הורוביץ: יש אצלי ילדים בני 14 ו-15.
ינון מגל: מה הקשר?
ינון מגל: למה הוא צריך להיות מופלל כדי להגיע אלייך?
<רונית הורוביץ: הילד הזה מעצמו לא יבוא.
<רונית הורוביץ: שיקול הדעת של הילד הזה והמצב הפיזי והנפשי שבו הוא נמצא - אני לא רוצה להלאות אתכם פה, אבל הילדים והנערים האלה חשופים לדברים נוראים בחוץ.
<רונית הורוביץ: אני לא באה להפחיד.
ינון מגל: אבל שמענו פה, המדיניות היא לא להפליל צעירים.
<רונית הורוביץ: אני אומרת כן להפליל צעירים כדי באמת להביא אותם לטיפול ולהוציא אותם מהמעגל שבו הם נמצאים.
ינון מגל: שיהיה להם רישום פלילי.
<רונית הורוביץ: תן לי לסיים.
<רונית הורוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם בתי-משפט לנוער והילדים שמסיימים אצלנו, טיפול נסגר להם התיק בהסכמה עם בתי-משפט, וזה מה שצריך להיות.
<רונית הורוביץ: אני רוצה לומר דבר אחרון לגבי הקנאביס הרפואי.
<רונית הורוביץ: תקראו מאמרים.
<רונית הורוביץ: הקנאביס מכיל המון המון חומרים.
<רונית הורוביץ: עכשיו יצא מחקר חדש מאוניברסיטת הרווארד שיש חומר בתוך הקנאביס שהוא יעיל לטיפול בסכיזופרניה.
<רונית הורוביץ: זה נכון, מצוין, אבל הוא אחד המרכיבים בתוך הקנאביס.
<רונית הורוביץ: את ה-THC אף אחד לא הוציא משם, ורוב האנשים, ואני נתקלת.
<רונית הורוביץ: אתה אומר חשש מזליגה של קנאביס רפואי.
<רונית הורוביץ: אין חשש, החומר נמצא בשטח.
<רונית הורוביץ: הילדים משתמשים בקנאביס הרפואי.
ינון מגל: ובלי זה הוא לא קיים בשטח?
עליזה לביא: 50% הולך - - -
ניסן סלומינסקי: חבר'ה, הוויכוח הוא לא איתה.
<רונית הורוביץ: לא ויכוח, לכולנו יש כוונות טובות.
<רונית הורוביץ: הקנאביס הרפואי, אם היו שואלים אותי, זה היה עולה קצת יותר כסף, אבל צריך לזקק את הקנאביס ולתת אותו נגד כאבים ונגד בחילות ונגד מה שצריך רפואי בלי המרכיב של ה-THC שהוא גורם לסוטול הזה שאנחנו מדברים עליו, זה הכול.
<רונית הורוביץ: זה קצת יותר כסף, אבל זה מה שיעזור.
ניסן סלומינסקי: רק לידיעתך, זה הצעה לסדר ולפי הנוהג בכנסת זו לא הצעת החוק.
ניסן סלומינסקי: הצעת החוק - יודעים מראש ומביאים.
ניסן סלומינסקי: הצעה לסדר בדרך כלל נעשית תוך יומיים-שלושה.
ניסן סלומינסקי: אני שמח מאוד שהדיון באמת גלש הרבה מעבר להצעה לסדר אלא לדיון רציני, אבל זה לא כך.
ניסן סלומינסקי: תנסי להכניס את הכול בשלוש דקות.
<חגית יגודה: שלום לכולם, שמי חגית יגודה.
<חגית יגודה: אני בת 49, אני צורכת קנאביס משנת 1987, מגיל 14.5.
<חגית יגודה: אני מאוד מתרגשת מהמעמד הזה.
<חגית יגודה: אני אומנם תחת קנאביס רפואי ואני נמצאת כאן בגלל שיש לי רישיון לקנאביס רפואי.
<חגית יגודה: אני אימא לשני בנים, אחד בצבא ביחידה מובחרת.
<חגית יגודה: לזאת שפחדה שהורים יקומו עם קנאביס וישכחו את הילדים שלהם - הופס, לא שכחתי.
<חגית יגודה: לא רק זה, הבן שלי שומר על כולכם פה.
<חגית יגודה: הוא נמצא בסייבר.
<חגית יגודה: יש לי עוד ילד והוא בן עשר ואתם תשמעו עליו בעתיד כשהוא יגדל.
<חגית יגודה: הוא שחקן מופלא.
<חגית יגודה: אימא שלו צרכה קנאביס לאורך כל הדרך.
<חגית יגודה: אימא שלו מתמודד עם סרטן הבלוטות מגיל 17 ושלושה חודשים.
<חגית יגודה: את סרטן הבלוטות קיבלתי אחרי שהתחלתי להשתמש בקנאביס.
<חגית יגודה: הרופאה שלי מאוד מאוד שמחה על העובדה ואמרה: את תינצלי.
<חגית יגודה: את רואה פה את כל אלה?
<חגית יגודה: הם בתודעה של תרופות, הם מקבלים כימותרפיה והקרנות והם לא ישרדו.
<חגית יגודה: ואכן, אני היחידה מ-1987, חולת סרטן שחיה ואני אמשיך לחיות.
<חגית יגודה: למה?
<חגית יגודה: כי יש לי משהו אחד שאתם מנסים לגרום שלא יהיה – קנאביס.
<חגית יגודה: רבותיי, קנאביס הוא צמח.
<חגית יגודה: מקנאביס עושים חשיש ומקנאביס עושים תרכיזי צמח כדי להתרפא.
<חגית יגודה: כך נרפאתי מהסרטן שלי וככה אני אמשיך להירפא.
<חגית יגודה: גברתי, לבן שלי קוראים אור יגודה.
<חגית יגודה: תבררי עליו.
<חגית יגודה: את תראי איזה ילד מוכשר הוא ואיך הוא יעזור למדינה שלנו.
<חגית יגודה: הוא לא נגע בקנאביס כי האימא המסוממת שלו לא נתנה לו.
<חגית יגודה: היא לימדה אותו והסבירה לו שבעצם זה שהיא עושה את זה הוא לא ראה רופא מעולם וגם הבן הקטן שלי.
<חגית יגודה: הבן הקטן שלי נולד פג, הוא נולד ללא ריאה.
<חגית יגודה: הריאה השמאלית שלו תוקנה כי אימא שלו בשקט באה ונשפה עליו קנאביס, וכך הבן שלי ניצל ללא תרופות וללא רופאים וללא שום דבר אחר.
<חגית יגודה: אני חגית יגודה נמצאת כאן מ-1987 ואני אשרוד עד סוף ימיי כשכל חולה סרטן בארץ-ישראל יהיה לו את האפשרות לקבל את הצמח המופלא הזה שאלוהים שלנו נתן לנו.
<חגית יגודה: ואם אלוהים נתן צמח הוא יודע מה הוא עושה, וכולכם פה לא ממש יודעים.
<חגית יגודה: והגברת שברחה החוצה בבושת פנים רוצה מצלמות בכל הבתים שלנו לדעת מה כולנו עושים.
<חגית יגודה: יש לי הפתעות בשבילכם.
<חגית יגודה: מיליון וחצי משתמשים בארץ בקנאביס.
<חגית יגודה: כולם יוצרים, כולם באים לעבודה, כולם מתקדמים.
<חגית יגודה: רובנו בעלי חברות, רובנו מצליחנים.
<חגית יגודה: בדרך כלל גם הילדים שלנו לא חולים.
<חגית יגודה: אני רוצה לומר לכם שצמח הקנאביס הוא צמח הקנאביס.
<חגית יגודה: לא קוראים לו רפואי ולא קוראים לו שום דבר אחר.
<חגית יגודה: צמח אחד עושה הכול.
<חגית יגודה: אני הולכת עכשיו לפרופסור שלי בהדסה עין-כרם שיעזור לכל החולים האחרים גם להירפא.
ניסן סלומינסקי: ניר אורן.
<אורן לייבוביץ: אורן, כן – שלום.
<אורן לייבוביץ: אורן לייבוביץ.
ניסן סלומינסקי: אמרתי ניר אורן.
ניסן סלומינסקי: לאט לאט אני אגיע.
<אורן לייבוביץ: בסוף תגיע גם אליי, כשלא יישאר זמן.
<ניר אורן: ניר אורן, אני מנהל קהילת הנוער רטורנרו, גם גן מרכז טיפולי לנוער, בעיקר למגזר הדתי והחרדי, ליד בית שמש.
<ניר אורן: אני חושב שצריכה להיות פה הפרדה מאוד ברורה בין נוער למבוגרים.
<ניר אורן: יש פה תהליך מורכב יותר בנושא של אולי דה-קרמינליזציה אצל מבוגרים.
<ניר אורן: אני לא אוסיף הרבה כי חלק מהדברים נאמרו על-ידי נציגת מלכישוע ואני סומך את ידי על רובם.
<ניר אורן: אני חושב שצריך להדגיש אצל נוער את הנושא.
<ניר אורן: יש פה הרבה זציה, ואני מוסיף את הטרמינטיזציה, להוסיף פה אפשרות, ואולי זה משהו קצת בדיאלוג שהיה איתך, חבר הכנסת ינון, שתהיה דרך אחרת לאכיפה.
<ניר אורן: הדרך שהוצגה פה היא דרך מאוד טובה להביא בני נוער לאיזשהו טיפול, לאיזשהו מהלך שהם יעשו.
<ניר אורן: השימוש של בני נוער הוא שונה מאוד.
<ניר אורן: ראשית, הוא שימוש כפותר בעיות, כפתרון מצוקה.
<ניר אורן: לא יעזור לנו להגיד שסמים זה רע.
<ניר אורן: הם מוצאים לעצמם מזור מאוד טוב כשהמענה שלנו הוא פחות טוב, אנחנו צריכים להודות, בשלב הזה של חייהם.
<ניר אורן: שנית, הם לומדים לעקוף את המכשולים של חייהם.
<ניר אורן: הם יודעים לא להתמודד עם קושי עד לתסמונות בהחלט של חוסר מוטיבציה לעשות דברים.
<ניר אורן: הדרך היא ליצור מנגנון שיהיה משולב איכשהו באיזושהי אכיפה עם לתת מקום לחלק הבעייתי, המצוקתי, ולא החלק הלא חוקי – זה הדרך שלי.
<ניר אורן: אני לא עוזר פה הרבה.
<ניר אורן: אני מוסיף עוד מורכבות לנושא המורכב הזה.
ינון מגל: לא הבנתי מה אתה אומר בשורה התחתונה.
<ניר אורן: לתת מענה לחלק שיש פה נערים ונערות במצוקה שמצאו מזור.
<ניר אורן: אני לא אמרתי שום מילה לא חוקית פה ושום מילה של הפללה פה.
<ניר אורן: אני מסכים שכיום המשטרה, בתי-המשפט, מביאים את מרבית הנערים לטיפול משמעותי כי קשה לנער בן 15 – 16 להחליט שהוא רוצה לשנות את חייו.
<ניר אורן: בית-המשפט עוזר פה.
<ניר אורן: ואכן, רוב הנערים שמסיימים בטיפול, או כמעט כולם, יוצאים ללא הרשעה.
<ניר אורן: היום, למשל, בודדים יוצאים אפילו עם מחיקת תיקים.
<ניר אורן: זה נדיר ואני אשמח אם יהיה יותר.
<ניר אורן: אנשים מתגייסים לצבא.
<ניר אורן: הצבא מקבל היום את הנערים שלנו בשמחה רבה והם קרביים.
ינון מגל: אני רק רוצה להבהיר שגם על-פי הצעת החוק, הגיל הוא מעל גיל 21.
ינון מגל: כלומר, הטיפול בנוער לא ישתנה.
ינון מגל: לא שלא יהיה טיפול.
ניסן סלומינסקי: ינון, אנחנו לא עוסקים בחוק.
<ניר אורן: למרות המורכבות ואולי גם האיכויות שיש באי-הפללה אצל מבוגרים ואולי בחישוב של יתרונות וחסרונות, ברור דבר אחד שישפיע על הנוער.
<ניר אורן: נגישות וזמינות זה דבר שמשפיע.
<ניר אורן: ברגע שיהיה יותר נגישות ויותר זמינות גם הנוער ייפגע.
ניסן סלומינסקי: אורן לייבוביץ, יו"ר עלה ירוק.
ניסן סלומינסקי: שתי דקות יש לך.
<אורן לייבוביץ: שלום לכל הנוכחים.
<אורן לייבוביץ: זהו, רק שתי דקות?
ניסן סלומינסקי: כל אחד עכשיו מקבל פחות.
<אורן לייבוביץ: אז אדבר תיק-תק.
<אורן לייבוביץ: אני חושב שאנחנו שומעים פה פרפורי גסיסה.
<אורן לייבוביץ: הכל מצולם ובעוד 10 - 15 שנים אתם תסתכלו אחורה ותתביישו בגישה שלכם ואתם גם תלמדו אחרת על דרכים אחרות.
<אורן לייבוביץ: אני רוצה גם לתקן פה כמה דברים שנאמרו מצד הרשות למלחמה בסמים ומצד גורמים אחרים פה של המטפלים למיניהם.
<אורן לייבוביץ: הסיבה להגעתם של נערים צעירים למכוני גמילה היא כי כשהם מגיעים לבית- משפט יש להם שתי אופציות לבחור ביניהן: או שתלך לכלא, או שתלך למכון גמילה, והברירה היחידה שלהם היא ללכת למכון גמילה.
<אורן לייבוביץ: זה לא שטויות, גברתי – סליחה.
<אורן לייבוביץ: זה דבר אחד.
<אורן לייבוביץ: אני רוצה לדבר על העניין, על כל הדיון המיותר הזה.
<אורן לייבוביץ: אתם מדברים פה על דברים שהם לא רלוונטיים לכלום.
<אורן לייבוביץ: זה לא משנה אם קנאביס מזיק או מועיל, והוא מועיל ולא מזיק כפי שאמרתם.
<אורן לייבוביץ: זה לא משנה כי זו לא הנקודה.
<אורן לייבוביץ: גם אם יהיה מדובר פה באקונומיקה לצורך העניין, בחומרים ממכרים וכו', הפתרון שלכם, הניסיון שלכם, לפתור את בעיית השימוש בקנאביס בעזרת מקל, אם אני משווה את זה לשיטת המקל והגזר, נכשלה.
<אורן לייבוביץ: והנה, נציג הרשות למלחמה בסמים אמר לנו שאחוזי השימוש בקרב בני נוער עלו פי 2 בשנים האחרונות.
<אורן לייבוביץ: מה זה אומר על הגישה ועל הדרך שלכם?
<אורן לייבוביץ: האם לא נכשלתם בה?
<אורן לייבוביץ: האם זה לא מוכיח שנכשלתם בגישה?
<אורן לייבוביץ: האם לא יכול להית שיש פתרון אחר?
ניסן סלומינסקי: לא שמעת את המשפט הראשון שלו מה גרם לזה.
<אורן לייבוביץ: אני הקשבתי - הירידה בתפיסת המסוכנות.
<אורן לייבוביץ: אני מכיר את המשפטים האלה בעל-פה כבר.
ניסן סלומינסקי: מה שאתה אומר, כנראה זה גרם.
<אורן לייבוביץ: יכול להיות, או שמה שקרה זה שאנשים נחשפו לאינטרנט ולמידע שהיה סמוי מהם, ופתאום למדו את האמת ופתאום למדו על גישות ושיטות אחרות, מה שהם לא למדו.
<אורן לייבוביץ: בתור נציגים של מי שבשיתוף פעולה עם ה-NIH, עם ארגון הבריאות הבין-לאומי, אני מזמין את כל היושבים פה להיכנס לאתר של המלחמה בסמים, להסתכל על המסמך שהם תרגמו של ה-NIH, ולראות את העיוותים החמורים עד כדי שקרים שמופיעים שם, ההבדלים בין שני המסמכים.
<אורן לייבוביץ: מדובר פה - אני אתן את הנתונים שהמשטרה לא נתנה.
<אורן לייבוביץ: יש 20,000 רישומים פליליים בכל שנה על שימוש עצמי בקנאביס, על צריכת קנאביס.
<אורן לייבוביץ: חבר אישי שלי ישב שלושה חודשים בכלא על שימוש עצמי בקנאביס.
<אורן לייבוביץ: אז ההתעלמות שלכם, תמשיכו לרדוף אותם, תמשיכו לרשום תיקים פליליים, תוציאו על זה שני מיליארד שקל בכל שנה ותמשיכו להיכשל והאחוזים ימשיכו לעלות, ואתם תמשיכו לשבת פה ולדבר על זה, כאשר הפתרון הוא, ויש היום סטטיסטיקה, עשו את זה בקולורדו ובוושינגטון כמו שציינת, והנתונים הם לא כפי שאמרת.
<אורן לייבוביץ: יש ירידה במסוכנות, ירידה בשימוש בסמים.
<אורן לייבוביץ: תסתכל על הנתונים בהולנד לעומת הנתונים פה.
<אורן לייבוביץ: תראה שבישראל צורכים יותר קנאביס מבהולנד, זו עובדה.
<אורן לייבוביץ: יש ירידה באלימות, יש ירידה במקרי הרצח, יש ירידה במקרי ההתאבדויות ובאלימות ביתית בין משפחתית, בין הורים לילדים ובין הורים לנשותיהם.
<אורן לייבוביץ: יש הון עתק שנכנס לקופת המדינה והיום במקום להכניס לקופת המדינה, אתם כולכם שולחים אותו לחמאס, לחיזבאללה.
<אורן לייבוביץ: אתם מממנים את ארגוני הפשיעה שחיים על הכסף של הסחר בסמים.
<אורן לייבוביץ: לגליזציה זה יותר טוב מדה-קרמינליזציה, גברתי חברת הכנסת.
<אורן לייבוביץ: דה-קרמינליזציה זה הפקרה, לגליזציה זה הסדרה של השוק בחוק כך שאפשר לבדוק תעודות זהות כשמוכרים את החומר.
<אורן לייבוביץ: תודה רבה לך.
ניסן סלומינסקי: אורן, תודה.
ניסן סלומינסקי: אילת מליס –קצר.
ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו אחד וסיימנו.
<אילת מליס כהן: שמי אילת מליס כהן ואני יושבת-ראש עמותת "ישראל אומרת לא לסמים".
<אילת מליס כהן: אנחנו פועלים לחינוך ומניעה של שימוש בסמים ואלכוהול וזה בעיקר עיקר הפעילות שלנו.
<אילת מליס כהן: חבל שאנחנו צריכים לבלות גם כאן במניעת חוקים כי אז הייתי יכולה לפגוש עוד כמה בני נוער ולמנוע מהם להגיע לסמים.
<אילת מליס כהן: אני רוצה לציין שמה שד"ר הראל פיש אמר זה פשוט מה שקורה בשטח.
<אילת מליס כהן: אני לא מתעסקת עם סטטיסטיקות, אני פוגשת בני נוער ביום יום שלי, ותפיסת המסוכנות זה בדיוק מה שקורה.
<אילת מליס כהן: הם מתרגמים, גם את המילה מריחואנה רפואית הם אומרים לי: זה פשוט בריא.
<אילת מליס כהן: זה התרגום שלהם של השיח הזה שנעשה, זה בדיוק כך.
<אילת מליס כהן: כשיש שיח שנותן לגיטימציה כך הם מתרגמים את זה.
<אילת מליס כהן: אני רוצה לציין שאני בעצמי עבדתי עם ילדים בפרויקט מיל"ה.
<אילת מליס כהן: פרויקט מיל"ה הוא פרויקט מדהים של המשטרה שמאפשר לילדים שנפתח להם תיק פלילי לעבור חינוך מסוים.
<אילת מליס כהן: חינוך, לא מקום של גמילה.
<אילת מליס כהן: הם עוברים שיעורים מסוימים.
<אילת מליס כהן: חלק מהילדים רצו ללמוד להיות מרצים שלנו, זה עד כדי כך מדהים, ואז אם הם עוברים את הפרויקט הזה בהצלחה נסגר להם התיק.
<אילת מליס כהן: זאת אומרת, ניתנות לבני נוער אפשרויות רבות לסגור תיקים אם הם באמת פועלים בתוך מסגרת החינוך שאנחנו חושבים שזו החברה הנכונה.
<אילת מליס כהן: זאת אומרת, אנחנו חושבים שחברה נכונה, כרגע מדינת ישראל חושבת שחברה נכונה, היא חברה שלא צורכת סמים.
<אילת מליס כהן: בהתאם לכך, כך אנחנו פועלים.
<אילת מליס כהן: אנחנו גם חברה שחושבת שלא צריכים להיות פה עבירות מס, ולכן כך אנחנו פועלים ולפי זה כל אחד פועל גם בביתו הפרטי וגם בעסק הפרטי שלו.
<אילת מליס כהן: לגבי מה שציין חבר הכנסת חנין, ואנחנו שומעים את זה רבות מתומכי הלגליזציה, את נושא הכספים: בואו נחסוך קצת כסף למדינה.
<אילת מליס כהן: לא נעבוד על אכיפה, יהיה לנו כסף להרבה דברים אחרים.
<אילת מליס כהן: ראשית, מדינה היא לא עסק רווחי.
<אילת מליס כהן: מדינה לא באה להרוויח כסף, מדינה באה להשקיע בתושביה כדי שתהיה לנו פה מדינה טובה.
<אילת מליס כהן: אבל אם אנחנו רוצים להשוות, בואו ניקח את ארצות-הברית, בואו ניקח שתי תעשיות מזיקות שיש הסכמה עליהן שהן מזיקות, ושהן חוקיות.
<אילת מליס כהן: בואו ניקח את תעשיית הטבק.
<אילת מליס כהן: ההכנסות מתעשיית הטבק במסים ובדברים אחרים זה 25 מיליארד דולר, וההוצאות על תעשיית הטבק, על בריאות, שיקום ורווחה 200 מיליארד דולר.
<אילת מליס כהן: זאת אומרת, כמעט פי 10.
<אילת מליס כהן: בואו ניקח את תעשיית האלכוהול.
<אילת מליס כהן: ההכנסות מתעשיית האלכוהול החוקית לגמרי 14 מיליארד דולר.
<אילת מליס כהן: ההוצאות על בריאות, שיקום ורווחה הן 185 מיליארד דולר – יותר מאשר פי 10.
<אילת מליס כהן: זאת אומרת שגם לשיקול הזה של: בואו נחסוך כסף, אין שורשים.
<אילת מליס כהן: להיפך, המדינה תצטרך להשקיע הרבה יותר במידה שהקנאביס יהיה חוקי.
ינון מגל: מאיפה המספרים האלה?
<אילת מליס כהן: אני יכולה לכולם את המספרים האלה.
<אילת מליס כהן: קיבלתי אותם ישירות מהממשל הפדראלי, מנציג של הבית הלבן בממשל הפדראלי, מארגון שנקרא הי-דאטה.
<אילת מליס כהן: אנחנו גם יכולים להעלות אותו על סקייפ אם אתה רוצה לדבר איתו ישירות.
<אילת מליס כהן: יש לנו את כל הנתונים.
ניסן סלומינסקי: אילת, אנחנו נשמח אם תוכלי להעביר את זה לוועדה ואנחנו גם נפיץ את זה לכולם.
<אילת מליס כהן: אשמח מאוד.
ניסן סלומינסקי: אחרונת הדוברים היא לאט מהתאחדות הסטודנטים, והיא ויתרה.
ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מודה לכולם.
ניסן סלומינסקי: הדיון היה באמת מרתק.
<יאיר רביב: ביקשתי לדבר.
ניסן סלומינסקי: לא רשום, אבל אם כבר אז אתה תדבר.
ניסן סלומינסקי: אבל ממש ממש קצר.
<יאיר רביב: שלום, אני יאיר מעמותה ישראלית לקנאביס אחראי.
<יאיר רביב: דבר ראשון, אני רוצה לציין כמה נקודות.
<יאיר רביב: אני בן 38, נשוי, שני ילדים.
<יאיר רביב: לוחם לשעבר, אקדמאי, בעל כמה עסקים עצמאיים, וצורך קנאביס כבר 20 שנה בתדירות של לפחות פעם-פעמיים בשבוע, והכול בסדר.
<יאיר רביב: בניגוד למה שאמרה עליזה לביא, אני לא התקבלתי לעבודות של קורס צוערים או משהו כזה בגלל שאני צורך קנאביס.
<יאיר רביב: אני קיבלתי מכות משוטרים, אני עברתי חיפושים לא חוקיים בבית.
<יאיר רביב: אני עברתי חיפושים לא חוקיים באוטו.
<יאיר רביב: אני נרדף על-ידי החוק בגלל שאני בוחר להירגע בצורה שונה מחלקכם.
<יאיר רביב: אני לא פוגע באף אחד, הילדים שלי מאוד בוגרים ואחראיים - הכול בסדר אצלי.
<יאיר רביב: הדבר הראשון שאני חושב שצריך לדבר עליו כשמדברים על קנאביס ועל מדיניות קנאביס, צריך להפריד פה בין שני דברים שונים: אחד, צריכה אישית אל מול סחר.
<יאיר רביב: שנית, שזה הפרטי מול הציבורי.
<יאיר רביב: מה שקורה בבית שלי כשאני עושה לעצמי, זו בעיה שלי, וככזו אני לא חושב שלמישהו פה יש זכות להתערב בזה.
<יאיר רביב: גברת כפר מלכישוע, אני חושב שאם אני הייתי נופל בידיים שלך בגיל 17 היום הייתי במצב שונה לגמרי.
<רונית הורוביץ: מצוין היית.
<יאיר רביב: מצוין?
<יאיר רביב: באיזה מצב מצוין היית רוצה לראות אותי?
<יאיר רביב: לא יוצא מהשכונה?
ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה להתווכח איתה אז חבל על חשבוננו.
ניסן סלומינסקי: זה לא הזמן, אתה יכול אחר כך.
<יאיר רביב: אם הייתי נופל בידיים שלך את היית גומרת לי את החיים, נקודה.
<רונית הורוביץ: ממש לא.
<יאיר רביב: ממש כן.
ניסן סלומינסקי: אחרי הישיבה אתה יכול לדבר איתה כמה שאתה רוצה.
<יאיר רביב: אם יושב-ראש הרשות למלחמה בסמים מודה שהבת שלו צורכת קנאביס אני לא מבין איך הוא מצפה מהורים אחרים למנוע מהילדים שלהם קנאביס.
<יאיר רביב: אם הוא נכשל כולם ייכשלו בזה.
<יאיר רביב: המדיניות הזו לא עובדת, היא צריכה להפסיק.
<קריאה: אתה אומר.
<יאיר רביב: אני קראתי את זה ב"הארץ".
<איתן גורני: קראת לא נכון.
ניסן סלומינסקי: איתן, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: הדיון היה מדהים.
ניסן סלומינסקי: שמענו פה מגוון שלם, כולל נתונים ומחקרים, רשויות, ואני מניח שזה רק הקדמה או אקדמון ל - - -
ינון מגל: לגל שעומד לשטוף אותנו – דור שלם.
ניסן סלומינסקי: במידה והצעת החוק תתקדם אז זה יהיה רק ההכנה לקראת הדיונים הבאים שיהיו.
ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אני מודה לכולם והישיבה נעולה.
ניסן סלומינסקי: הדיון שלנו הוא על תקנות הסניגוריה הציבורית (חובת תשלום של זכאים לייצוג) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ה-2015.
ניסן סלומינסקי: נושא הסניגוריה הציבורית בכלל זה נושא מאוד מרכזי ומאוד חשוב, בעיניי, ומאוד קריטי, אבל הפעם הדיון הוא לא על הסניגוריה הציבורית אלא על פרט מסוים בתוך הסניגוריה הציבורית.
ניסן סלומינסקי: לפני שאתן לכם, אנשי הסניגוריה, ועוד מעט נזהה אתכם בשמות, תני לנו רקע.
<נועה ברודסקי-לוי: מדובר בתקנות הסניגוריה הציבורית (חובת תשלום של זכאים לייצוג).
<נועה ברודסקי-לוי: אלה תקנות שאושרו על-ידי הוועדה ב-2011, וקבעו, בעצם, את התשלום שישולם על-ידי נאשמים בערכאות השונות.
<נועה ברודסקי-לוי: החובה חלה על כלל הנאשמים, ואין אבחנה בתקנות עצמן – לא לפי עבירה ולא לפי מצבם הכלכלי – אבל נקבעה הוראה לפיה הסניגור הציבורי הארצי יכול, בעצם, לקבוע נוהל למתן פטור לנאשמים שהם מחוסרי אמצעים ולא יכולים לשלם, ואז הסניגורים הציבוריים המחוזיים יכולים להעניק את אותו הפטור בהתאם לנוהל.
<נועה ברודסקי-לוי: בעבר היתה הוראה, בתקנות הקודמות שקדמו ל-2011, לפיה אם אדם לא שילם, הוא לא יכול היה לקבל את הייצוג שלו, וב-2011, למעשה, נקבע שאין בכך כדי להגביל ולפגוע בייצוג; ללא קשר לגביית החוב הוא יקבל את הייצוג.
<נועה ברודסקי-לוי: לפי התקנות, החוב נגבה על-ידי המרכז לגביית קנסות.
<נועה ברודסקי-לוי: למעשה, הסניגוריה מחויבת מדי שנה להעביר דיווחים לוועדה על גביית החובות לפי התקנות.
<נועה ברודסקי-לוי: בעצם, כרגע, מוצע להאריך את התוקף בשנה אחת נוספת במטרה, לפי מה שהבנתי, ואני מניחה שהסניגוריה עכשיו תסביר, להגיע כבר עם תקנות קבועות.
<נועה ברודסקי-לוי: באמת לא הבהרתי את הנקודה זאת – מדובר בהוראת שעה שנקבעה ב-2011, והוארכה כבר פעם אחת לפני שנה, ועכשיו, בעצם, מבקשים להאריך אותה בשנה אחת נוספת.