GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד מדיוני: עד כה מונו – אחרי התיקון – 65 רשמים, שמונה מהם כבר מונו להיות שופטים, עשרה מונו להיות רשמים בכירים, ושניים מהם הפכו להיות רשמים בבתי משפט.
<סיגל קוגוט: אלה שמונו לבתי משפט, כמה זמן נהנית משירותיהם?
<דוד מדיוני: בדרך כלל אנחנו אומרים לכולם את הדבר הבא: כדי להיות רשם בכיר, תהיה פה לפחות שלוש שנים.
<דוד מדיוני: מלא את ימיך.
<דוד מדיוני: אבל אם בית משפט בא, כי יש לו חוסר של סוג מסוים של שופט, נגיד שופט משפחה, הוא חייב אותו מחר, אנחנו מוותרים.
<דוד מדיוני: בקטע הזה כולנו בסוף גוש של משרד המשפטים, ואנחנו משתדלים - - -
<סיגל קוגוט: ככלל אתה מצליח ליהנות מהאנשים?
<סיגל קוגוט: זה לא רק מקפצה לבית המשפט?
<דוד מדיוני: בהחלט.
<דוד מדיוני: אנשים מאוד מרוצים.
<דוד מדיוני: מי שהיה נוכח לפני שבועיים בשיחה של שרת המשפטים עם כל רשמי מחוזות חיפה והצפון, הם אמרו לה שהם ממש-ממש נהנים מהעבודה, הם עושים עבודה חשובה לטובת האזרחים, והיא קשה, כי הם עובדים גם בשעות מאוד מאוחרות.
<דוד מדיוני: אבל בהחלט זו רפורמה שהצליחה מעל ומעבר למצופה.
<דוד מדיוני: חוץ מזה יש לנו גם שופט שאחראי על בירור תלונות כנגד רשמי ההוצאה לפועל.
<דוד מדיוני: הוא עצמאי לחלוטין.
<דוד מדיוני: נבחר השופט חמדני, והוא עושה עבודה טובה.
ניסן סלומינסקי: האם יש הרבה תלונות?
<דוד מדיוני: לא הרבה, אבל בקרוב מאוד נציג לשרת המשפטים את התלונות וכמה מהן נמצאו מוצדקות, ובאותו יום שאני אציג לה, אני אשלח לך את החוברת.
ניסן סלומינסקי: אני שואל אם הרבה או לא, לא רק לדעת אם יש הרבה תלונות, אלא אם הוא עומד בעומס ואם גם שם יש תור.
<דוד מדיוני: בסך-הכול כמות התלונות לדעתי זה קצת יותר מ-100 תלונות בשנה.
<דוד מדיוני: אחוז המוצדקות יותר קטן מאחוז המוצדקות שנמצא על-ידי האומבודסמן בבתי המשפט, כי באמת עושים פה עבודה מאוד קשה.
<דוד מדיוני: המסלול המקוצר, כבודו, הוא מאוד חשוב.
<דוד מדיוני: מאוד חשוב לי לשים אותו פה על השולחן, כי הוראת השעה שנקבעה לארבע שנים מסתיימת בספטמבר 2016.
<דוד מדיוני: זה נראה רחוק, אבל זה ממש לא.
<דוד מדיוני: זה אומר שכבר בינואר הקרוב נצפה להיות אחרי ועדת השרים לענייני חקיקה ולבוא לסיגל, להתחיל לשבת בהכנות לקראת הדיונים אצלך.
<דוד מדיוני: זה יהיה דיון סוער, עורכי-הדין רוצים לקבל שכר טרחה ולהרוויח, ואנחנו, מטרתנו שחובות קטנים ייגבו על-ידי עובדי מדינה ללא מטרת רווח, כדי למנוע מהם להגיע להליכי פשיטות רגל וחדלות פירעון לעתיד לבוא.
<דוד מדיוני: זה עובד יפה מאוד.
<סיגל קוגוט: למה אתה חושב שהציבור הרגיל, לא המוסדיים, לא מספיק משתמש?
<דוד מדיוני: כי כמו שראית לפני זה ממילא אחוז הזוכים הפרטיים שלי הוא קטן, ובגלל שהוא קטן, אז גם במסלול הוא קטן.
<סיגל קוגוט: רק בגלל זה?
<דוד מדיוני: זה רק בגלל זה, אין שום סיבה אחרת.
<דוד מדיוני: לא שעורכי-הדין לא שולחים כל יומיים איומים בבית משפט על זה שאנחנו עושים שיווק למסלול המקוצר.
<סיגל קוגוט: אתם צריכים לשווק, אפילו יותר.
<דוד מדיוני: אני אגיד מה הכוונה בשיווק, כי על זה הם באים בתלונות.
<דוד מדיוני: כשאני רואה תיק של המסלול המהיר בתל-אביב, כשלפעמים הוא רק 34 שקלים למעבר – היו לי גם רגעים שאני עברתי ב-100 שקל – מ-34 השקלים האלה ראיתי תיקים שהפכו להיות 1,300 שקל במסלול הרגיל של ההוצאה לפועל, ואני נחרד.
<דוד מדיוני: אני אומר: סליחה 34 השקלים האלה חייבים להיות במסלול המקוצר, כי אין שם שכר טרחה ואין שם הוצאות ויש שם גבייה רכה ולא אלימה, ואחוזי הגבייה שם הם כמעט 60%, שזה המון.
<דוד מדיוני: אם אני קובע יעד, אם יורשה לי, לוועדת החוקה – זה בסוף החלטה שלכם – היעד צריך להיות להפוך את המסלול למסלול פרמננטי לכל החיים.
<דוד מדיוני: אם יורשה לי, חובות קטנים עד סכום מסוים, שעל זה ננהל משא-ומתן או אני או מי שיחליף אותי אחר-כך, אני מאמין שעד סכומים מסוימים זה צריך להיות מסלול חובה ולא מסלול רשות.
<דוד מדיוני: כי היום גוף מוסדי גדול, בגלל שיש לו באי כוח שהוא עובד מולם, הוא מעביר להם, זה נוח לו, לא אכפת לו שאחר-כך יש פה שכר טרחה א' ושכר טרחה ב' ועוד המון הוצאות שמתגלגלות על החייב, וזה שערורייה בעיני, ואני חושב שחובות קטנים צריכים להיגמר שם.
<דוד מדיוני: עד כאן המסלול המקוצר.
<דוד מדיוני: היעד בעיני לוועדת החוקה, חוק ומשפט הוא גם להפוך אותו לפרמננטי וגם להפוך אותו להיות חובה.
<סיגל קוגוט: עד איזה סכום?
<דוד מדיוני: אני חושב שעד 1,300 שקל.
<דוד מדיוני: זה הסכום פחות או יותר שבדקנו במחשבים שהוא סכום סביר.
ניסן סלומינסקי: כמה זה היום?
<סיגל קוגוט: היום אין חובה.
<דוד מדיוני: הוא עד 10,000, אבל עד 1,300 זה צריך להיות חובה.
<דוד מדיוני: עד 10,000 הוא מסלול רשות, אבל עד 1,300 אני חושב וטוען שהוא צריך להיות מסלול חובה.
<דוד מדיוני: את מרבית החובות אנחנו נגבה, ואני חושב שזה יקל על הציבור.
<דוד מדיוני: מה לעשות?
<דוד מדיוני: יכעסו אחרים שתהיה להם פחות פרנסה, אבל התפקיד שלי זה לא להיות יושב-ראש הסתדרות הפרקליטים או עורכי-הדין במדינת ישראל.
ניסן סלומינסקי: היום יש בחירות בלשכת עורכי-הדין.
<דוד מדיוני: שיהיה להם בהצלחה.
<דוד מדיוני: ממילא מחר יהיה אותו דבר.
ניסן סלומינסקי: לשני הצדדים, אתה אומר.
<דוד מדיוני: כך או כך זה אותו דבר.
<דוד מדיוני: זה לא משנה מי ייבחר, כי היום זה חבר של זה, ואז הוא תומך בו, יום למחרת הוא אויב שלו, וכך זה נמשך.
<דוד מדיוני: ראינו את זה כבר שש שנים, זה מחריד.
<סיגל קוגוט: למה במזונות לא מגיעות מספיק נשים לדעתך?
<דוד מדיוני: מגיעות מספיק נשים, תיכף אני אראה.
<דוד מדיוני: אני לא חושב כמוך.
<דוד מדיוני: ממש אני לא חושב כמוך.
<דוד מדיוני: אני אראה את זה.
ניסן סלומינסקי: שתי דקות.
<דוד מדיוני: אז אני רוצה לעבור - - -
<סיגל קוגוט: תעבור למזונות, כי זה נורא חשוב.
<דוד מדיוני: רגע, רק להראות לך גרף מאוד יפה – תיקי המשכנתה שלנו נמצאים בירידה מתמדת, גם בעקבות תיקון 35, ומאוד חשוב – למרות שאליסה פה והיא חברה טובה שלי, אני באמת אוהב את האישה הזאת, היא עושה חסדים גדולים פה להרבה אנשים, ואני משתדל לעזור לה כמיטב יכולתי – רק כדי להיכנס לפרופורציות, בשנת 2014 פונו מדירות המגורים שלהם רק 20 חייבים, זאת אומרת, 20 דירות בסך-הכול מכל הבנקים, כאשר בואו נזכור שכמות האובליגו של הציבור כלפי הבנקים בלקיחת משכנתה היא עצומה והיא הולכת וגדלה כל שנה, כך שאני חושב שגם הלחץ שלנו, שאנחנו עושים בפיקוח על כונסי הנכסים, גם הנושא הזה, גם הדיור החלופי וגם הפיקוח של הרשמים, גם המחאה החברתית לדעתי, הולכים ומקטינים את כמות הבקשות לצווי פינוי של חייבים מדירות משכנתה למגורים.
<דוד מדיוני: פינוי שוכר – אני מדלג.
<דוד מדיוני: מסלול מזונות – הנה מה שרצית, סיגל.
<דוד מדיוני: תראי בטבלה.
<דוד מדיוני: שלום, מרב.
מרב מיכאלי: שלום, דוד.
מרב מיכאלי: באתי רק להגיד לך שלום בקצרה.
מרב מיכאלי: לצערי אני בדיון אחר, אבל לא יכולתי לפספס אותך.
<דוד מדיוני: תודה שבאת לכבד אותנו.
<דוד מדיוני: אנחנו מעריכים את העבודה שאת עושה.
מרב מיכאלי: באתי לכבד אותך.
מרב מיכאלי: אנחנו מעריכות את העבודה שאתה עושה - -
מרב מיכאלי: - - ומצער אותנו שלא תהיה כאן בישיבות הבאות.
מרב מיכאלי: באמת תודה רבה לך.
<דוד מדיוני: סיגל, אני רק רוצה שתראי את הטבלה.
ניסן סלומינסקי: מזונות, אבל דקה ממש.
<דוד מדיוני: הנה, אני מסיים.
<דוד מדיוני: בעמוד 36 אפשר לראות.
<דוד מדיוני: בסוף תזכרו שזה פרויקט חדש, שהוא בתחילת התהוותו, אבל כבר היום בידינו, במסלול המזונות היוזם יש כמעט 4,000 תיקים, 3,500 תיקים של נשים שפקידים שלנו מטפלים בהם, ללא עורכי-דין, ללא שכר טרחה.
<דוד מדיוני: דבר שני, את יכולה לראות, סיגל, שאחוז התיקים שנפתחו ב-2014 על-ידי זוכות מזונות היה 63%, שזה המון לשנה ראשונה, והשנה, אם זה יימשך כך גם ליניארית, אפשר לראות שכבר עלינו ל-66% מכלל תיקי המזונות הנפתחים, שהם נפתחים במסלול שלנו.
<דוד מדיוני: זה ילך ויגבר.
<דוד מדיוני: בתוכנית העבודה שלנו ל-2016 אנחנו אמורים להעלות את קמפיין המזונות - - -
<סיגל קוגוט: היו כאלה שעברו מסלול?
<דוד מדיוני: מעט מאוד.
<דוד מדיוני: 38 עברו חזרה למסלול הרגיל.
<דוד מדיוני: אני מניח שעורכי-דין אמרו להם: בואו.
<דוד מדיוני: צריך לזכור עוד דבר.
<דוד מדיוני: עשינו את המסלול הזה כמסלול חמלה למזונות, אבל אני רוצה גם להגיד, כבוד היושב-ראש, ובזה אני אסיים, מאוד חשוב לזכור שגם אנחנו, בעיניים שלנו, רואים שאין הלימה בין הכסף שמחייב בית המשפט את חייב המזונות לשלם לבין היכולת הכלכלית שלו.
<דוד מדיוני: מאוד חשוב שתדעו את זה.
<דוד מדיוני: אני רוצה להפנות אתכם לדוח ועדת שיפמן.
<דוד מדיוני: אני רוצה שתדעו שאנחנו רואים חייבי מזונות שרוצים להיות נורמטיבים ומתקשים לשלם מזונות, כי המזונות שנקבעו להם על-ידי בתי המשפט למשפחה או בתי הדין הרבניים או השרעיים למיניהם הם אינם הגיוניים.
<דוד מדיוני: הם לא מסוגלים לשלם.
<דוד מדיוני: זה לא הגיוני.
<דפנה רובינשטיין: לא כולם.
<דוד מדיוני: לא אמרתי "כולם".
<רן מלמד: דוד, סליחה, זה לא עניין שלך להתעסק בזה.
<סיגל קוגוט: זה ודאי עניין שלו.
ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא.
ניסן סלומינסקי: רבותי.
<רן מלמד: זה התפקיד שלי.
<רן מלמד: זה לא התפקיד שלך להתעסק בזה.
<דוד מדיוני: אני לא מקבל ממך הנחיות.
ניסן סלומינסקי: דוד ורן.
ניסן סלומינסקי: רן, עוד מעט תקבל זכות דיבור.
<דוד מדיוני: התפקיד שלי זה גם להדליק ספוטים על מה שאנחנו רואים.
<דוד מדיוני: אם נעשה לינקייג' – זה דברים שגם ראו משפטנים במשרד המשפטים – ונגיד: היעלה על הדעת שלפעמים אנחנו יכולים לאסור אדם על חוב מזונות שאין ביכולתו לשלם?
<דוד מדיוני: זה גם דבר שאנחנו צריכים לחשוב עליו.
ניסן סלומינסקי: אתה אומר שמחייבים מזונות בסכום גדול מדי?
<דוד מדיוני: בהרבה מקרים חייבי המזונות אינם מסוגלים לשלם את המזונות.
<דוד מדיוני: אני יודע שוועדת שיפמן ישבה על הדבר הזה ולדעתי ועדת שיפמן עוד לא יושמה, וכדאי שתעשו דיון לראות איך מיישמים אותה.
מרב מיכאלי: ועדת שיפמן אומנם לא יושמה, אבל מסקנותיה של ועדת שיפמן הן מאוד בעייתיות בתחום המזונות, צריך להגיד את זה, וטוב שהיא לא יושמה בשלב הזה.
<דפנה רובינשטיין: גם הנתון הזה לא נכון.
<דוד מדיוני: מכל מקום, העובדים שלנו במסלול המזונות האקטיבי רואים גם בחייב לקוח, אנחנו מקרבים אותו, והרבה מהגבייה שאנחנו גובים היא ללא כל הפעלת אמצעים.
<דוד מדיוני: עצם העובדה שאנחנו מתווכים בינו לבין אשתו, כבר מייצרת מצב של רוגע ואפשרות לסגירה של תיקים ותשלום חובות.
<דוד מדיוני: עד כאן.
ניסן סלומינסקי: דוד, תודה רבה על הסקירה המאלפת.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שאתה כמעין המתגבר וזה רק חלק.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שנוכל בהמשך שוב לשמוע אותך בדיווחים.
<דוד מדיוני: אני תמיד לרשותו של אדוני.
ניסן סלומינסקי: אתה יודע למה אני מתכוון.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים ב-11:55 להפסיק, יש לנו ב-12:00 נושא אחר.
ניסן סלומינסקי: ניתן לאלה שביקשו.
מרב מיכאלי: אני באמת מתנצלת שלא יכולתי לבוא לכל הדיון ואני לא יכולה להישאר לשאר הדיון, אבל אני באמת באתי לכבודו של דוד מדיוני, ראש ההוצאה לפועל, פשוט איש נדיר ביכולותיו ובמסירות שלו ובמחויבות שלו וביכולת שלו לראות את כל הצדדים - -
מרב מיכאלי: - - לא רק לראות באופן אישי, אלה להאציל את זה על המערכת, ולגרום לכך שגם המערכת הופכת להיות כל-כך הרבה יותר קשובה, וכתוצאה מזה באמת מסוגלת ורלוונטית.
מרב מיכאלי: חבל מאוד שאתה הולך באמצע, כי אלוהים יודעת שיש עוד המון, המון עבודה לעשות.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, שיפרת את ההוצאה לפועל, אבל היא רק בתחילת דרכה - -
<דוד מדיוני: אני משאיר תוכנית עבודה מאוד סדורה.
מרב מיכאלי: - - רפורמות שעוד נדרשות, ואני מאוד-מאוד מקווה שההפטר שהגשנו וגם שרת המשפטים מביאה יעבור ממש בקרוב, נצטרך לטפל בריביות, באי-הסדר והטירוף בתחום הריביות, ולאט-לאט לאתגר את הקונספציה של ההוצאה לפועל כמוסד וכתפיסה הגיונית במדינה דמוקרטית, מדינה ששואפת לשוויון בין האזרחיות והאזרחים ומבינה ששוויון אזרחי לא נפרד משוויון כלכלי.
מרב מיכאלי: אין דמוקרטיה בלי יכולת כלכלית מתקבלת על הדעת לציבור שאמור להיות אזרחיות ואזרחים שוות זכויות.
מרב מיכאלי: אז תודה רבה-רבה לך על תרומתך הגדולה וחיזוק ידיים באשר תלך.
ניסן סלומינסקי: מאחר שזה בפניך, זה רק מקצת שבחך, כך הכלל אומר.
ניסן סלומינסקי: הראשון שביקש זה רן, ואחריו – אליסה.
ניסן סלומינסקי: בבקשה, רן.
<רן מלמד: אני סמנכ"ל עמותת ידיד.
<רן מלמד: אני מתחיל מהצטרפות לברכות שנאמרו כאן ולדברים החמים.
<רן מלמד: אני מודה שכאשר קיבלתי את ההודעה שדוד עוזב, התגובה שלי המיידית, האינסטינקטיבית, היתה – וואלה הרגתם אותי, מה עושים עכשיו?
<רן מלמד: זה כתוב, זה נמצא אצל הדוברת שלו.
<רן מלמד: זו היתה התגובה הראשונה שלי.
<רן מלמד: זה אומר קודם כול הערכה רבה שיש לי, כי אני חושב שחל שינוי רב.
<רן מלמד: אבל אני רוצה גם להגיד כמי שהיה מעורב בחלק גדול מהשינויים ועזר לקדם אותם וגם לייצר שיח ציבורי, כדי שאפשר יהיה לייצר אותם.
<רן מלמד: באמת דברים התקדמו בצורה מאוד טובה, ומפה יש לי כמה הערות, חלקן חיוביות וחלקן גם דברים שאני חושב שצריך לשים לב אליהם.
<רן מלמד: אני רוצה להתחיל במילה על המסלול המקוצר.
<רן מלמד: אני חושב שזה אחד הדברים היותר חשובים שנעשו במסגרת ההוצאה לפועל או רשות האכיפה והגבייה, ואני חושב שחייבים להפוך אותו למשהו הרבה יותר מסודר והרבה יותר מחייב.
<רן מלמד: בדיוק בשבוע שעבר הצעתי הצעת חוק – אנחנו כותבים כרגע הצעת חוק, ואולי נביא אותה, אולי אפילו אתה, אדוני, תשמח להגיד אותה – שאומרת שהמסלול המקוצר בשלב הראשון שלו – אני קורא לו "הוצאה לפועל על תנאי" – עוד לפני שנפתח תיק נותנים הזדמנות לחייב, אני דיברתי על עד 1,500 שקל, לשלם את חובו, ופה הדגש על תשלומים או לשיעורין.
<רן מלמד: אני מאמין שזה יוכל לחסל חלק גדול מהחובות הקטנים.
<רן מלמד: ההערה השנייה נוגעת לפקודת המסים (גבייה), וגם פה אני מחזק את הדברים שדוד אמר.
<רן מלמד: אנחנו פועלים ביחד בנושא הזה.
<רן מלמד: פקודת המסים (גבייה), בכל מה שקשור ללא גבייה ממשלתית, לצורך הנושא, הוא דבר שצריך לעזוב את העולם – לא ברשויות המקומיות ולא בתאגידי המים ולא במד"א – פשוט חייבים לחסל את זה.
<רן מלמד: זה יופי של דבר כדי לייצר הרבה מאוד כסף לעורכי-דין שמייצגים, הרבה פחות כסף למערכת שצריכה לקבל.
<רן מלמד: הדבר השלישי שאני רוצה לחזק את ידיו של דוד, ואלה גם דברים שנאמרו פה, זה נושא הייצוג.
<רן מלמד: אנחנו מדברים היום על 7% בסך-הכול מהאוכלוסייה של החייבים שמיוצגת בהוצאה לפועל.
<רן מלמד: אם לא תטפלו בהגדלת יכולת הייצוג, בין אם באמצעות הסיוע המשפטי ובין אם באמצעים אחרים, אני אומר לכם שהרבה מאוד אנשים שצריכים לשלם חובות משלמים הרבה-הרבה יותר ממה שהם צריכים לשלם היום.
<רן מלמד: על הריביות לא נאמר מספיק, ואני חושב שחייבים להגיד.
<רן מלמד: הריביות בהוצאה לפועל זה רעה חולה, זו רעה שמורידה חייבים שנקלעו – שמעתי מושג חדש, אגב, במשרד האוצר ובמערכת הכללית ובמשרד ראש הממשלה, הם קוראים לזה "תקלה כלכלית" – יש הרבה מאוד אנשים שקרה להם משהו זמני, הם נכנסו לאיזו מצוקה, המערכת של הריביות גורמת להם לקריסה כלכלית טוטלית.
<רן מלמד: מצד שני, אם יבטלו אוטומטית ריביות, אנשים לא ישלמו חובות ויחכו להגיע להוצאה לפועל.
<רן מלמד: צריך למצוא פה איפשהו את האיזון ולעשות את זה בצורה מידתית.
<רן מלמד: בלי לטפל בנושא הריביות אני חושב שיש לנו בעיה.
<רן מלמד: הנקודה הבאה נוגעת להגבלות שמוטלות במסגרת תיקון 29, שחלקן אגב הן הגבלות שאני חושב שהן מוצדקות.
<רן מלמד: אני דווקא מחייב או חושב שהשימוש בנושא רישיונות הנהיגה הוא לא כל-כך פסול, אבל אני כן חושב שיש בעיה של מידתיות מאוד גדולה בכל הנושא של המוגבלים החמורים בבנקים, ואני רוצה להסביר במה מדובר.
<רן מלמד: חוק צ'קים ללא כיסוי קובע שאדם יכול להיות מוגבל בבנקים אם חזרו לו 10 צ'קים.
<רן מלמד: הוא יהיה מוגבל חמור אם אחרי שנה של הגבלה חזרו לו עוד פעם.
<רן מלמד: במסגרת ההגבלות שניתנו להוצאה לפועל ניתן גם על סכומים מאוד קטנים להפוך אדם למוגבל חמור.
<רן מלמד: זה נכון שאם הוא הופך למוגבל חמור על-ידי ההוצאה לפועל והוא משלם את חובו ומגיע להסדר, מסירים את ההגבלה הזאת, אבל המערכת הכלכלית שלו באותו זמן כבר מתרסקת – היום מדברים על חוק נתוני אשראי, שאדוני מכיר היטב מוועדת הכספים, רוצים להקים לשכות לדירוג אשראי שיוכלו לעשות דירוג – אנשים שהוגבלו, גם אם לזמן של יומיים על-ידי ההוצאה לפועל, מאבדים באופן מיידי את הדירוג שלהם.
<רן מלמד: אין מידתיות היום בחלוקת ההגבלות האלה על המוגבלים בבנקים.
<רן מלמד: היום, על-פי הנתונים של בנק ישראל והנתונים של רשות האכיפה והגבייה, כמעט 70% מהחשבונות המוגבלים הם חשבונות של מוגבלי ההוצאה לפועל ולא מוגבלי צ'קים ללא כיסוי.
<רן מלמד: זו נקודה שחייבים לתת עליה את הדעת.
<רן מלמד: אני מגיע בקרוב לסיום.
<רן מלמד: נושא המשכנתאות עבר תיקון במסגרת חוק ההוצאה לפועל שמחייב את הבנקים לתת דיור חלוף לאוכלוסייה שלא מצליחה לשלם את המשכנתה שלה.
<רן מלמד: זה לא אומר שלא מוציאים נגד האוכלוסייה הזאת צווי כינוס, זה לא אומר שלא פותחים לאוכלוסייה הזאת תיקים בהוצאה לפועל.
<רן מלמד: המימוש בפועל הוא מאוד-מאוד נמוך, כמו שאמר דוד, כי פשוט לא כדאי לבנקים לעשות את זה.
<רן מלמד: הם כן משתמשים היום בכלים האלה של השוטים שנמצאים להם במסגרת היכולות, כדי להוציא מאנשים כספים עבור משכנתאות ובריביות מטורפות.
<רן מלמד: אני חוזר עוד פעם לנושא הריביות, אני מדבר על כונסי הנכסים עם שכר טרחה מטורף, לא דנו גם בדבר הזה, וצריך לדון בו.
<רן מלמד: הנקודה האחרונה ברשותך, אדוני.
<רן מלמד: יש דבר חדש שעלה לאחרונה וזה הנושא של ביצוע חקירות יכולת באמצעות וידיאו קונפרנס.
<רן מלמד: זה עבר בוועדת השרים לענייני חקיקה, לדעתי בשבוע שעבר, וזה יגיע לשולחנך בקרוב.
<רן מלמד: אנחנו חושבים בעמותת ידיד שיש פה בעיה מאוד-מאוד קשה.
<רן מלמד: אותן אוכלוסיות לא מיוצגות לא יוכלו לממש את הזכות שלהן בנושא הזה.
<אליסה דברה: קודם כול, תודה.
<אליסה דברה: אני רוצה להצטרף לברכות שמרב מיכאלי בירכה את דוד מדיוני.
ניסן סלומינסקי: לא שמעת, גם אנחנו בירכנו אותו בפתיחה וכולנו מצטרפים לברכות.
<אליסה דברה: כולנו מצטערים כי אנחנו מרגישים שבהוצאה לפועל באמת יש שינויים ורוח חדשה.
ניסן סלומינסקי: מאחר שאני חדש רק תציגי את עצמך.
<אליסה דברה: אני מ"בנקים לא מעל החוק", הקבוצה שלנו קמה מלכתחילה כקבוצה לעזרה עצמית של נפגעי בנקים למשכנתאות, ולאחר מכן הפכנו לקבוצה שמבקשת להוביל בנקאות הוגנת ולקדם רפורמות בהוצאה לפועל למען גביית חובות אמת בהגינות, והדגש – גביית חובות אמת בהגינות.
<אליסה דברה: הפראזה הזאת היא לא רק פראזה, זו מטרה נעלה, כי חובות, כולם אומרים, חובות יש לשלם.
<אליסה דברה: כן רבותי, חובות אסור לייצר ואסור לנפח, ומכאן אני מקווה שהוועדה תידרש בכל מיני פעמים לדון בריביות ובתפקודם של עורכי-דין המייצגים תאגידים ובנקים וכונסי הנכסים, מה הם עושים ברגל גסה ברשות האכיפה והגבייה, וידידי דוד מדיוני ואריה כהן ושתי עורכות-הדין הנכבדות ענת וענת וגם שאר העובדים בהוצאה לפועל ברשות האכיפה והגבייה יודעים על התקלה הזאת, שאנשים לובשי חליפות, מעונבי עניבות, מבצעים פשעים חמורים כנגד האנושות, כאשר הם משתמשים ברשות האכיפה והגבייה כאקדח טעון וסוחטים את החייבים ואת ה"חייבים".
<אליסה דברה: חובות מיוצרים ואנשים נסחטים.
<אליסה דברה: אחרי שאמרתי את זאת, אני רוצה להתייחס ברשותכם לכמה נקודות.
<אליסה דברה: קודם כול, בנושא משכנתאות.
<אליסה דברה: בנקים למשכנתאות נוהגים בצורה קשה בחייבי משכנתאות, מסרבים למחזר משכנתאות ונוגשים בחייבים בשיטות סחיטה קשות.
<אליסה דברה: כרגע במשק יש תמונת מצב מעוותת, אנחנו כביכול רואים שיש רגיעה ופינויים, כאילו שיש תשלומים סדירים של משכנתאות.
<אליסה דברה: וממה זה בא?
<אליסה דברה: זה בא מכל אותן חברות פרטיות שקמו – אני אמצא לך משכנתה.
<אליסה דברה: זה יוצר בלון זמן ובאמת כל מיני מסורבי בנקים מצליחים כיום למחזר משכנתאות, גם אם הם היו מאוד פרובלמטיים בהתנהלותם מול הבנקים, ונוצר בלון.
<אליסה דברה: הבלון הזה, רבותי, מטעה.
<אליסה דברה: הבלון הזה יתפוצץ לנו בפנים, ואני מקווה שלא, אני מקווה שאתבדה.
<אליסה דברה: זה לעניין משכנתאות.
<אליסה דברה: לגבי ריביות של משכנתה שהבנקים מצליחים לגבות בהוצאה לפועל, ולא רק במשכנתה, על 150 טבלאות ריבית, שלא לדבר על שיעורין.
<אליסה דברה: 150 טבלאות ריבית – 150 גוונים של אפור בהוצאה לפועל.
<אליסה דברה: רבותי, לדרוש מן הפקידים הללו לבצע את עבודתם ולא לטעות טעויות אנוש או טעויות הקלדה או טעויות בעלמא, אינני יודעת איזה טעויות – איך אנחנו מצפים מבני אדם לא לשמוע?
<אליסה דברה: כאשר מי מכתיב את הטבלה בדרך כלל?
<אליסה דברה: בא פקיד ממשרד עורכי-הדין ואומר לפקיד: תקליד טבלה.
<אליסה דברה: הדבר הזה צריך לעבור מן העולם.
<אליסה דברה: קודם כול, צריך לאחד ולאפס את הטבלאות.
<אליסה דברה: התחילו ברשות לטפל בנושא הזה.
<אליסה דברה: הבאנו את זה לפתחה של הרשות.
<אליסה דברה: זעקנו וצעקנו על כך שנים.
<אליסה דברה: צריך לטפל בזה בצורה מאוד-מאוד-מאוד מהודקת ולמנוע את הגזל, כי אנחנו, רבותי, ברשות החוק מאפשרים גזל עושק ורמיסה של זכויות אדם, של זכויות כלכליות, זכויות אישיות, ויש לי עוד הרבה מה להגיד.
<אליסה דברה: אני מצטרפת לדברים החמים שרן מלמד אמר קודם, ובפעם הבאה נשמע עוד.
<אליסה דברה: רק דבר אחד, דוד, אני מקווה שמי שיחליף אותך בתפקיד, ימשיך את אותה רוח.
<אליסה דברה: אנחנו לא רוצים להחליף אותו, הוא החליף את עצמו.
<דני וקס: אני מאיגוד הבנקים.
<דני וקס: אני רוצה רק משפט אחד, שלא יימצא מצב שאני נוכח כאן ולא מגיב, אבל נאמרו כאן הרבה דברים קשים ולא נכונים – אני מעדיף לטפל בכל נושא בפני עצמו כאשר הוא יגיע לדיון, בטבלאות ריבית ודברים אחרים – חלק כנראה מחוסר ידע מעמיק, אבל אני לא רוצה לבוא בטענות כרגע, אלא כשנדון לגופו בכל נושא.
ניסן סלומינסקי: אתה צודק, כי כרגע זו סקירה.
ניסן סלומינסקי: איש הביטוח הלאומי.
<חנן פוטרמן: רציתי להוסיף לתשובה שעניתי לחבר הכנסת מאיר כהן לגבי ההצעה שלו.
<חנן פוטרמן: ההצעה שלו מבקשת שלא להביא בחשבון את ההכנסות ממשלח יד.
<חנן פוטרמן: כמו שציינתי קודם מדובר במבחן לקבלת - - -
ניסן סלומינסקי: אני מציע, לטובת העניין, אם ההצעה לא תאושר, היא לא רלוונטית, אם היא תאושר, הרי היא תגיע ואז יתקיים פה דיון מעמיק.
<חנן פוטרמן: צוין פה 28 מיליון השקלים, והנתון הזה נכון להיום, אבל למעשה אם מעגל הזכאיות יורחב, מדובר על תוספת של עוד עשרות ואולי מאות מיליוני שקלים.
<חנן פוטרמן: שנית, עוד צעד להעברת האחריות לתשלום המזונות מהחייבים אל המדינה.
ניסן סלומינסקי: שוב חבל, כי דבריכם טובים, אבל כרגע הם לא נופלים על אוזן קשבת.
ניסן סלומינסקי: כשיהיה דיון לגופו, נשמח בהחלט לשמוע אותך.
<חנן פוטרמן: שיירשמו בפרוטוקול - - -
ניסן סלומינסקי: כרגע זו היתה זווית מסוימת.
ניסן סלומינסקי: דוד.
<דוד מדיוני: רק כמה מילים.
<דוד מדיוני: קודם כול, תודה על כל הברכות מצד כולם.
<דוד מדיוני: בכוונת מכוון יש דברים שלא דיברתי עליהם, כמו שאמרתי בפתיחה של דברי, כי אני צריך קודם לשבת עם כבוד השרה, ואני לא חושב שהיא צריכה לדעת על זה מגורמים אחרים.
ניסן סלומינסקי: גם מקוצר הזמן.
<דוד מדיוני: גם מקוצר הזמן.
<דוד מדיוני: בכל אופן, גם נושא הריביות מטופל על-ידינו, גם נושא שכר הטרחה – כל הדברים האלה כרגע בעבודה, נמצאים על האש ועובדים עליהם – גם הנושא של המוגבלים בבנק ישראל, עובדים על המלצה שתלך לכל הרשמים מבחינת הסכום הכי נורמטיבי שנראה לנו שנכון להטיל הגבלה בבנק ישראל.
<דוד מדיוני: אנחנו בדו-שיח עם איגוד הבנקים בנוגע לתהליך חדש ויותר זול של טיפול בתיקי משכנתה, וכמובן, אם זה יעלה יפה, נספר לכם על זה, ואם זה לא יעלה יפה, נגיש הצעת חקיקה ונבוא אליכם לפה לסיבוב נוסף.
<דוד מדיוני: ריבית, למי שרוצה לדעת – ריבית על משכנתה לדירת מגורים נקבעת על-ידי שר הכלכלה ושר האוצר, כך שאם המחוקק רוצה, הוא יכול לבקש מהם להפחית את ריבית הפיגורים על תיקי משכנתא בהוצאה לפועל.
<דוד מדיוני: זה צו של שר הכלכלה ושר האוצר, ולדעתי שני השרים הללו הם מאוד חברתיים ובטוח הם ישמחו לעשות את הדבר הזה.
<דוד מדיוני: בנוגע לטבלאות ריבית של חובות אחרים של הבנקים, כי הרי זה ריביות הסכמיות, אנחנו בעניין הזה עובדים בדיוק בימים האלו, גם היה לזה הד תקשורתי, מול המפקח על הבנקים.
<דוד מדיוני: בסוף יהיו מעט מאוד סוגי ריבית של הבנקים על הלוואות ואשראי שוטף של הצרכנים ומשקי הבית, ואני חושב שאנחנו בדרך לשם.
ניסן סלומינסקי: דוד, תודה.
ניסן סלומינסקי: מכל קצות הקשת הפוליטית, החברתית וכו' שמענו רק תשבחות, באמת זה ייאמר לזכותך.
ניסן סלומינסקי: תקוותי שהכול יסתדר ואתה תמשיך אתנו עוד הרבה זמן.
ניסן סלומינסקי: אבל אם לא, שרוחך תמשיך אתנו ותשתתף אתנו.
ניסן סלומינסקי: אני מודה לך, ואני יודע שבלי הצוות הנפלא שיש לך הדברים היו קשים למימוש, אז גם לכל הצוות מגיע יישר כוח גדול.
ניסן סלומינסקי: אני גם משבח את העמותות, עמותת ידיד, ואותך ואחרים.
ניסן סלומינסקי: לפעמים בהחלט יכולים להיות חילוקי דעות, אבל האמת הרבה פעמים מתבררת רק מתוך חילוקי הדעות אם באמת חילוקי הדעות הם לשם שמים, כמו שאומרים.
ניסן סלומינסקי: לכן אני משבח אתכם ותמשיכו, גם אם לפעמים לא מקבלים עמדה כזאת או כזאת, אבל דבריכם עושים רושם.
ניסן סלומינסקי: גם אני מודה לנציג הבנקים, לגופים האחרים, לנציגי הביטוח הלאומי, וכל אחד בתחומו משתדל לעשות עבודה גדולה.
ניסן סלומינסקי: זו היתה רק סקירה כללית.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שגם חוקים שיגיעו וגם נושאים ספציפיים, שם נוכל להרחיב הרבה יותר, כל נושא ונושא לגופו, ולהתקדם.
ניסן סלומינסקי: שוב תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.
ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
ניסן סלומינסקי: על סדר-היום: דיון מעקב ליישומו של חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66), התשע"ב-2012 – סגירת תיק בהסדר.
ניסן סלומינסקי: אתמול והיום הם ימים עצובים.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים את דודו בתמונה מולנו.
ניסן סלומינסקי: 5 שנים הוא ישב פה כיו"ר הוועדה.
ניסן סלומינסקי: זה עצוב, לי באופן אישי ואני חושב שגם לכולנו באופן ציבורי.
ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותו הרבה שנים, עוד לפני שהגענו לכנסת.
ניסן סלומינסקי: היינו ביחד בהרבה מאוד פעילויות למען ארץ ישראל ולמען עם ישראל.
ניסן סלומינסקי: אהבתו למרחבי ארצנו ולארץ ישראל היתה גדולה מאוד.
ניסן סלומינסקי: לאורך כל הדרך, למרות שהיינו במועצת יש"ע, הסתייענו בו רבות ובידע העצום שיש לו.
ניסן סלומינסקי: יש לו ידע עצום מעצם היותו עורך דין אבל גם פיקחותו היתה רבה.
ניסן סלומינסקי: אתה יכול להיות חכם ולדעת הרבה אבל צריך להיות גם פיקח.
ניסן סלומינסקי: היתה לו את המידה הזאת של הפיקחות בהרבה מאוד דברים.
ניסן סלומינסקי: ידענו "לגנוב ביחד סוסים", כמו שאומרים, אבל לא לעבור את הגבול.
ניסן סלומינסקי: כלומר, לדעת עד איפה.
ניסן סלומינסקי: בתפיסת העולם שלו היה לו את החיבור הגדול בין תורת ישראל, שכולנו ינקנו ויונקים, לבין עם ישראל וארץ ישראל.
ניסן סלומינסקי: זה משולש שאנחנו מאמינים בו.
ניסן סלומינסקי: לפעמים קורה שאתה צריך להחליט מה אתה מעדיף, את ארץ ישראל או את עם ישראל?
ניסן סלומינסקי: הוא ידע לעשות את הערכים, מה עדיף על מה, כשלא היתה ברירה.
ניסן סלומינסקי: הוא גם בא מבית שהיה בית של תורה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו הכרנו את אביו עוד כשהיה סמנכ"ל במשרד הפנים והיה מראשי פועלי אגודת ישראל.
ניסן סלומינסקי: הוא גם היה איש שינק מהתורה והיה איש שאוהב ארץ ישראל ואוהב את עם ישראל.
ניסן סלומינסקי: יש כל-כך הרבה מה לומר ואנחנו לא בהספד.
ניסן סלומינסקי: בבית הזה הוא דווקא לא הלך למפלגה דתית, מתוך אותה ראייה של הצורך בשילוב חלקים בעם ישראל והוא בחר ב"ישראל ביתנו".
ניסן סלומינסקי: הבית הזה חייב לו הרבה.
ניסן סלומינסקי: הוא הוביל את הוועדה הזאת והוא הוביל הרבה מאוד דברים.
ניסן סלומינסקי: מי שלא הכיר אותו אישית, אולי הוא נראה לו מחוספס, אבל היה לו לב רחב ולב טוב.
ניסן סלומינסקי: הוא היה חבר טוב.
ניסן סלומינסקי: אנחנו חייבים לו הרבה מאוד.
ניסן סלומינסקי: הוא עזב אותנו, כך רצה הקדוש ברוך הוא, אבל הוא יכול היה לתרום עוד הרבה מאוד שנים.
ניסן סלומינסקי: אורי, אתה עבדת איתו הרבה.
אורי מקלב: באמת יום עצוב ושעה עצובה.
אורי מקלב: אנחנו פותחים את היום הזה כשמתנו מונח לפנינו, לפני הקבורה.
אורי מקלב: לראות אותו כאן בתמונה זה מצמרר וזה עושה את זה יותר חי.
אורי מקלב: רק אתמול ממש ישבנו איתו פה בישיבות כשהוא מנהל אותן.
אורי מקלב: אני מדמיין עכשיו את הישיבה בניהולו.
אורי מקלב: אין ספק שהוא משאיר את רישומו המאוד ניכר על הוועדה.