GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: אם יש איזשהו אבק של חשד שאנשים שהם לא רווקים נישאים ומקבלים תעודות שלא לצורך – צריך לפתור את זה.
רויטל סויד: אבל המהות של החוק, תכלית החוק, הייתה להרבה מאוד דברים.
רויטל סויד: בין אם זה לאפשר גם לרבנות, בין אם זה גם לאפשר לרבני "צהר", אבל בכל מקרה אנחנו כמחוקקים צריכים לראות אם החוק הזה מיושם או לא מיושם.
רויטל סויד: ואם הוא לא מיושם אז אנחנו צריכים לדאוג שהוא ייושם.
רויטל סויד: אנחנו צריכים לדאוג שהכספים יגיעו; אנחנו צריכים לדאוג שכל הרבנים שהם מורשים לרישום יירשמו, בין אם הם רבני "צהר" ובוודאי הרבנות הראשית; אנחנו צריכים לומר מה דעתו של המחוקק, כי בסופו של דבר זה מה שנבחן, האם הכוונה היא רק לפתיחת תיק נישואין או גם לרישום בפועל?
רויטל סויד: צריך שתהיה פה אמירה ברורה.
רויטל סויד: והאמירה הברורה צריכה להיות שלנו, כי אנחנו בית המחוקקים ואנחנו חוקקנו את החוק הזה ואנחנו צריכים לדאוג גם ליישום שלו.
רויטל סויד: ולכן יכול להיות, אין ספק שאם יהיה מחשוב זה מצוין ואם תהיה הסברת פנים יותר טובה ברבנות – אדרבה ואדרבה.
רויטל סויד: כספים צריכים להגיע ליעדם, ורבני "צהר" שמורשים לכך צריכים גם כן לעשות את הרישום לנישואין.
רויטל סויד: זה תפקידנו לדאוג לכך בוועדה הזו.
ניסן סלומינסקי: תודה.
ניסן סלומינסקי: אז אני אחרון הח"כים, אחר כך אתן לאורחים.
ניסן סלומינסקי: אז רק אולי כמה הערות בינתיים, אולי בסיכום יהיה יותר.
ניסן סלומינסקי: קודם כול, אני חושב שברור לכולנו, וזו גם מהותו של החוק, שלא יעלה על הדעת במדינת ישראל שייערכו חופה וקידושין שלא על-ידי הרבנות הראשית ורבנים שמוסמכים על ידם, נקודה.
ניסן סלומינסקי: וזו נקודה מרכזית.
ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לשמר את זה ולא לאפשר כל דבר אחר, נקודה.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, נקודה שנייה, ופה באמת הנקודה של הרווקות, נגיד כך.
ניסן סלומינסקי: אז אני לא יודע איך זה מתנהל - - -
אורי מקלב: תעודת הרווקות, לא?
ניסן סלומינסקי: תעודת הרווקות.
ניסן סלומינסקי: לא, אבל אנחנו מדברים על הנקודות.
ניסן סלומינסקי: כשמגיעים נניח לרב, מישהו מחיפה שמגיע לרב מרמת-גן, הרי הרב גם כן לא מעלה על דעתו שהוא ירשום אותו בלי שהאיש מביא עדים יחד אתו שמעידים עליו.
ניסן סלומינסקי: אז אל"ף, העדים – ודאי שהם הרבה יותר חזקים מהתעודה.
ניסן סלומינסקי: איך אומרים, כשבא הרוג ברגליו הוא יותר חזק ממה שמביאים תעודה שחתומים עליה.
ניסן סלומינסקי: הוא בא עם עדים.
ניסן סלומינסקי: בי"ת, הרב, אני מניח, שוב, אם הוא הוסמך על-ידי הרבנות הראשית, ואני מדבר רק על רבנים כאלו – זו שוב עמדתי, אולי שונה מאחרים, אבל חייב – ודאי שהוא גם מדבר עם האיש שמביא את העדים.
ניסן סלומינסקי: אז את אותן שאלות שהרב בחיפה היה שואל גם הוא שואל.
ניסן סלומינסקי: הרי אני לא מעלה על דעתי שרב שהוכשר על-ידי הרבנות הראשית יחתן מישהו בלי שהוא ישאל את השאלות הטריוויאליות, הבירור.
ניסן סלומינסקי: הרי זה לא חוקר שחוקר אותו וכו', אלא את השאלות הרגילות, כמו שבחיפה היו שואלים גם הוא ישאל.
ניסן סלומינסקי: הרי כמו שהוא שואל ברמת-גן את תושב רמת-גן שמגיע אליו, הוא שואל אותו את השאלות האלו, אז גם מי שמגיע מחיפה, הוא ישאל אותו את אותן שאלות.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, מהבחינה הזאת זה בסדר גמור, לא צריך לתת לזה חשיבות גדולה יותר מדי.
ניסן סלומינסקי: למרות הכול, אני מבין שיכול להיות שבחיפה, בגלל שזה הקהילה והציבור וכו', אז יכול להיות שיש איזשהן אינפורמציות שיגיעו לרב לא דרך השאלות שהוא שואל את הזוג או את מי שמגיע אליו, כי את השאלות ישאל גם הרב ברמת-גן, את אותן שאלות ששואל הרב בחיפה הרי, אלא יכול להיות שבחיפה יש אינפורמציות שיגיעו אל הרב דרך הקהילה או דרך מישהו אחר – יכול להיות.
ניסן סלומינסקי: ולכן נולד הנושא של המחשב, כדי שאיך אומרים, שבנוסף לשאלות שהרב ברמת-גן ישאל, שהן אותן שאלות שישאל הרב בחיפה, אם הרב בחיפה שמע מהגבאי בבית-הכנסת או ממישהו: שמע, זה, יענקל, הוא בכלל, אולי הוא לא התגייר – לא יודע, סתם אני אומר דברים – אז כדי שהאינפורמציה הזאת תגיע גם לרמת-גן, לכן נולד הנושא של המחשב.
ניסן סלומינסקי: אבל לא לדברים אחרים, כי את הדברים אחרים, הרב ברמת-גן יעשה מה שעושים בחיפה.
ניסן סלומינסקי: אז קודם כול, צריך את זה, ולכן אני מתפלא איך יכול להיות שכבר שנתיים הנושא של המחשוב, שנראה לי, אולי זה פרויקט, אבל פרויקט לא בסדר גודל עולמי.
רועי פולקמן: עברנו כבר דברים יותר גדולים.
ניסן סלומינסקי: כן.
ניסן סלומינסקי: איך אפשר, אם באמת רוצים, ואתם אומר שמתוקצב לזה סכום, סכום גדול, סכום ענק, איך יכול להיות שבמשך השנתיים האלה, אם באמת יש החלטה לעשות וכו'?
ניסן סלומינסקי: ואני לא בא בטענות אליך, אני בא בטענות אולי גם לחברי שישבו שם, אני לא מבדיל בין דם לדם במובן הזה, איך יכול להיות שלא פתרו את זה?
ניסן סלומינסקי: אבל גם אם עדיין לא פתרו, אני אומר:
ניסן סלומינסקי: עיקר הדבר הרי קיים גם בזה, אז זה לא צריך להיות המפריע.
ניסן סלומינסקי: דבר נוסף, הרבנות עצמה, עוד לפני ש"צהר" קמה, הרי נתנה את האפשרויות האלה.
ניסן סלומינסקי: הרי בחורי ישיבות, כל אחד, שלומדים בירושלים – אל תעשה לי, ארז, לא – בחור ישיבה שלומד בירושלים ומקורו מאילת, יכול להירשם בירושלים על דעת הרבנות הראשית.
ניסן סלומינסקי: עוד לפני "צהר" אפילו.
ניסן סלומינסקי: יכול.
אורי מקלב: למה אתה לא אומר סטודנט?
ניסן סלומינסקי: אני עכשיו רוצה להגיע לסטודנט.
ניסן סלומינסקי: רגע, הפוך.
אורי מקלב: תביא דוגמאות על סטודנט בבאר-שבע.
ניסן סלומינסקי: לא הבנת.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לראות הפוך.
ניסן סלומינסקי: ואותו דבר בגין זה, באמת היה ביושר שגם סטודנט יכול.
ניסן סלומינסקי: וזה עוד בלי קשר ל"צהר".
ניסן סלומינסקי: וזה, איך אומרים, כל מה שאמרת, לא היה מחשב ולא היה כלום, ואפשרו את זה.
ניסן סלומינסקי: ואני לא מדמיין לעצמי שהרבנות הייתה מאפשרת דבר אם היא הייתה חושבת שזה חשש עד כדי – אלא נכון, ויתרו על איזו חומרה מסוימת או על איזה בירור נוסף, מה שנקרא לזה, אבל שזה לא פוסל מעיקרו, אחרת לא היו מאשרים דבר כזה.
ניסן סלומינסקי: אותו דבר גם נתנו לגופים.
ניסן סלומינסקי: אני יודע ש"שארית ישראל" יושבת בבני-ברק ומקבלת מכל הארץ, ובכבוד, על דעת הרבנות הראשית, זה כבר הרבה זמן.
ניסן סלומינסקי: ואני לא מדבר על העדה החרדית, שהיא עוד קמה לפני המדינה, אז זה בסדר, אבל אני אומר: "שארית ישראל" קיבלה את האישור, לא יודע אישור פורמלי או בהסכמה שקטה של הרבנות, ועושה את זה.
ניסן סלומינסקי: אני יודע שבעלז עושה את זה, גם עושה את זה במשרדים כאילו נקרא לזה פרטיים.
ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה היא עושה עם הכסף, לאן היא לוקחת, אם היא לוקחת, לא שואל, אבל אני אומר: עושה את זה.
אורי מקלב: את "צהר" כבר שאלת מה הם עושים עם הכסף?
ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר: בעקבות זה.
אורי מקלב: תשאל.
אורי מקלב: הם לוקחים - - -
ניסן סלומינסקי: אורי, אתה נכנסת לקראת - - -
אורי מקלב: בסדר, מספיק מה ששמעתי עד עכשיו.
אורי מקלב: ההיתממות הזאת.
אורי מקלב: אתה באמת חושב, אדוני היושב-ראש - - -
ניסן סלומינסקי: אורי, תסלח לי.
ניסן סלומינסקי: אורי, לא לא לא.
יעל גרמן: אורי, גם לי לא נתנו - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אורי, אתה לא יכול להיכנס באמצע.
ניסן סלומינסקי: אבל מקובלת קריאת ביניים.
ניסן סלומינסקי: כאן דיברו חמישה אנשים על הנושא של "צהר".
ניסן סלומינסקי: דיברו על זה, אז אני לא צריך לחזור על זה.
ניסן סלומינסקי: ועוד מעט אגיע גם על "צהר".
ניסן סלומינסקי: אבל דיברו על זה, רק על זה.
אורי מקלב: אתה מדבר אבל על "שארית", אני רואה שמאוד מעניין אותך.
אורי מקלב: "שארית" בכל הנושא הזה - - -
ניסן סלומינסקי: לא, כי אתה רואה, זה כמו מישהו שנכנס לבית-הכנסת ושומע שאומרים: ועבדתם אלוהים אחרים.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר: געוואלד.
ניסן סלומינסקי: למה?
ניסן סלומינסקי: כי לא שמעת.
אורי מקלב: אז זה מה שאתה עושה עכשיו.
ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר את הדברים מתוך הלב, כי אני חושב שבאמת זה לא.
ניסן סלומינסקי: ואין הכי נמי, אני חושב שזה דבר לא טוב שעושים, גם "צהר", שאם מישהו עושה ממשרדים פרטיים, זה לא טוב.
ניסן סלומינסקי: גם רבני "צהר" צריכים לעשות את זה במקום ששם יושב הרב, ולעשות את זה בצורה מכובדת.
ניסן סלומינסקי: אני מסכים.
ניסן סלומינסקי: לא יודע למה הם עושים את זה, אני אומר, כרגע אני לא בא, אני לא נציג של זה ולא נציג של זה, לא של אף אחד.
ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר: החוק הזה בא, אז צריכים לממש אותו.
ניסן סלומינסקי: ואם הייתה חס ושלום איזושהי בעיה הלכתית בעניין, הייתי האחרון או הראשון שאומר: אסור לממש אותו, כי לא זוכר שמדינת ישראל חוקקה חוק שהוא נגד ההלכה במפורש מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: יש כאן כל מיני פרוצדורות, אנחנו רואים שהפרוצדורות האלה היו עוד לפני מאז ומתמיד ברבנות, וזה היה בסדר ואף אחד לא ערער על הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר: צריכים להסתכל על התמונה וצריכים לאפשר את הדבר הזה באמת, ההיפך, בנפש חפצה.
ניסן סלומינסקי: המטרה של זה כמו שאמר רועי, ופה אני חולק על יעל, למרות שמתחת לפני השטח יכול להיות, אני מדבר לחוק ואנחנו לא מדברים על הכוונה, החוק הזה באמת מטרתו לייעל, כמו שאמרתי, לעזור לזוגות צעירים מצד אחד, ומצד שני לייעל את השירות במועצות הדתיות.
ניסן סלומינסקי: ואני חושב, ממה שאני ניסיתי לבדוק, שהוא באמת גרם לאיזה התייעלות מסוימת במועצות הדתיות, גם מבחינת השעות, גם מבחינת השירות, גם מבחינת האפשרות להשתמש במחשב על חלק מהכספים, כל מיני דברים שזה לברכה וזה בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר: בוא נלך כולנו ביחד.
ניסן סלומינסקי: ואם מישהו מרגיש שהמחשב עדיין מהווה איזה בעיה, למרות שלחלק מהדברים זה לא מהווה בעיה, אז בוא נעשה את זה, נגיד: רבותי, תוך חודשיים יש מחשב, וכולנו הולכים ביחד והכול בסדר מהבחינה הזאת, ונקדם את זה.
ניסן סלומינסקי: כי אנחנו רוצים, כל זמן שהחוק קיים, והוא קיים כרגע – שוב, אני לא אומר כרגע, אני אומר: הוא קיים – צריך לוודא שהוא יתממש והוא יתממש בדרך הכי טובה.
ניסן סלומינסקי: וההיפך, כולנו צריכים לשתף פעולה.
ניסן סלומינסקי: הרי מה יקרה?
ניסן סלומינסקי: אם נעשה עיכובים מהצד הזה, ימשיכו לרשום וימשיכו את כל זה.
ניסן סלומינסקי: וההיפך, האינטרס שלנו הוא שהמחשב יתחיל לעבוד כמה שיותר מהר, כדי שזה יהיה יותר מושלם ממה שעכשיו, אבל בפועל הרי זה נעשה, אז החוכמה שלנו לא לעכב אלא ההיפך, להגביר את זה.
אורי מקלב: הוועדה שלי, ועדת המדע, מדברת ודנה בממשל זמין מכל משרדי הממשלה.
אורי מקלב: והנתונים המפחידים שיש לנו, כמה כל משרדי הממשלה לא נגישים, לא ממוחשבים, לא מתקדמים עם הטכנולוגיה הראויה.
אורי מקלב: אני לא רק חוזר עכשיו מנושא של בעלי צרכים מיוחדים, אלא לאזרחים עצמם, כמה שהמחשוב בתוך המשרדים – הבעיה היא לקונה בכל המשרדים.
ניסן סלומינסקי: אמרתי ליואב, שאמר את הדברים האלו: קודם כול, צריכים לתקן בכולם.
ניסן סלומינסקי: אבל אני דורש מעצמנו בנושאים שלנו הרבה יותר, כי תורתנו דורשת הרבה יותר.
ניסן סלומינסקי: לא להגיד: אם בדואר לא עובד ואני לא מקבל חבילות או לא מצליח, אז בגלל זה גם אצלנו – בדיוק הפוך.
אורי מקלב: במשרד הפנים אתה יכול להירשם או לתבוע לא במחוז שלך ולא בעיר שלך?
רועי פולקמן: לא.
רועי פולקמן: אבל נגיד היום בדרכונים עשו את זה כך שאתה לא צריך להגיע.
ניסן סלומינסקי: רועי, עזוב.
אורי מקלב: אבל חוץ מדרכונים, שזה דבר טכני.
אורי מקלב: אבל אם אתה רוצה לרשום משהו, אתה צריך לעמוד מול פקיד - - -
ניסן סלומינסקי: אורי, אני מסכים אתך, אבל אני דורש מאתנו הרבה יותר, כי זה מה שתורתנו רוצה.
אורי מקלב: אבל אתה בא ואומר: אני רוצה לפתוח את זה לכולם.
אורי מקלב: אתה באמת חושב שאין יתרון - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אני דורש מאתנו הרבה יותר לאָהב את התורה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה חשוב.
ניסן סלומינסקי: ניסן, השאלה אם אתה באמת חושב מה שאמרת כאן - -
ניסן סלומינסקי: אני בוודאי חושב.
אורי מקלב: - - שאין שום יתרון, שום יתרון, כשמדובר על בירור וחקירה, למקום, לאותו אזור, מהניסיון שמכירים את מה שסביב, מכירים את העדים.
ניסן סלומינסקי: אז אני כן הסברתי.
אורי מקלב: אמרת: חיפה.
אורי מקלב: דיברת על חיפה.
אורי מקלב: חוץ מחיפה אין - - -
ניסן סלומינסקי: בין חיפה לרמת-גן, סתם נתתי דוגמה.
רועי פולקמן: במאה ה-21 מי מכיר את הסבים - - -
אורי מקלב: אתה רוצה להגיד שברמת-גן אין לרבנים יתרון לאנשים שהם מכירים?
ניסן סלומינסקי: אמרתי שיש יתרון מסוים ולכן צריכים את המחשב.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שצריך.
אורי מקלב: לא, גם תעודת הרווקות אותו דבר וחקירת העדים.
ניסן סלומינסקי: אבל מה פירוש?
ניסן סלומינסקי: נניח אותו זוג מחיפה מגיע לרמת-גן עם שני עדים, לא עם תעודה, שני עדים שהם יותר חזקים ממה שהתעודה.
ניסן סלומינסקי: ומה שהרב בחיפה יעשה - - -
אורי מקלב: התעודה היא בעקבות העדים.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם, אני מסביר, אבל מה שהרב בחיפה יעשה, יעשה הרב ברמת-גן.
אורי מקלב: באמת אתה חושב ככה, שאחד שמכיר את התיק - - - הוא יידע מה לשאול אותם.
ניסן סלומינסקי: אבל הסברתי.
ניסן סלומינסקי: עוד פעם, רגע, שנייה, מה שהרב יודע לשאול בחיפה הוא יודע גם ברמת-גן.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שיש יתרון מסוים, בגלל שיכול להיות שיש דברים שלא הרב בשאלותיו יודע אלא אולי הקהילה, אז לכן צריכים את המחשב.
ניסן סלומינסקי: אבל עובדה שאת המחשב הזה שחררו, הרבנות הראשית שחררה לגבי הרבה מאוד קבוצות.
אורי מקלב: זה ידע שלא נמצא על המחשב - - -
ניסן סלומינסקי: שחררו את זה, לא דורשים, אמרתי, מבחורי ישיבות, מסטודנטים.
אורי מקלב: מהקהילות או מהניסיון.
ניסן סלומינסקי: אבל כל זה לא קיים לגבי אותם אלה שהרבנות נתנה.
רועי פולקמן: איזה קהילה?
רועי פולקמן: אם אני בירושלים, מכירים אותי 800,000 תושבים?
רועי פולקמן: מי מכיר?
ניסן סלומינסקי: אבל זה לא קיים.
ניסן סלומינסקי: טוב, רק שנייה, אני רוצה לתת לרב אורי גנזל רק לומר, כי באמת, נתתי לצד – שנשמע אותו.
ניסן סלומינסקי: אחר כך נתקדם קצת, ונגיע לסיכום, שאני חושב שהוא יהיה - - -
אורי מקלב: ההבדל בין "שארית" ל"צהר", ש"שארית" לא עוברים על החוק ו"צהר" עוברים על החוק.
אורי מקלב: ויש מכתב של המשרד לשירותי דת שהם עוברים על החוק.
אורי מקלב: ואל תשווה בין "שארית" ל"צהר".
אורי מקלב: "שארית" לא עוברים בשום דבר על החוק, ו"צהר" עוברים יום-יום על החוק.
אורי מקלב: זה ההבדל.
ניסן סלומינסקי: בסדר, נו.
אורי מקלב: צריך להוציא אותם מהחוק, הם ארגון לא לגיטימי בכלל.
אורי מקלב: כן, יש לך מה לעשות בוועדת החוקה.
ניסן סלומינסקי: טוב, אוקיי.
ניסן סלומינסקי: הרב אורי, בבקשה.
<אוריאל גנזל: אני קודם כול רוצה להודות לאדוני על הדיון, ועל המינוי, לברך שתנהיג את נשיאותך ברמה.
<אוריאל גנזל: אני רוצה לפתוח בזה שאנחנו מאוד מאוד חפצים ביקרה של הרבנות, של המשרד לשירותי דת, ורוצים שלהיפך, הציבור כולו יכבד ויוקיר את הפעולות ויתקרב לדת.
<אוריאל גנזל: והחוק הזה תכליתו בין השאר לגרום לאהבה הזאת, מפני שברגע שהמונופול נגמר, קרי המונופול בתוך הרבנות, שאדם יכול לעבור ממועצה למועצה, אז אני לא יודע מה בדיוק אמרו פה, אבל התוצאה שכולנו רואים אותה בשטח, ואני רוצה פה לשבח ולהלל, זה שיפור השירות ברמות גבוהות מאוד: שעות, הסברת פנים, חלוקת מתנות, אני יודע מה, הנחות במקווה.
<אוריאל גנזל: כל מיני דברים מעניינים וטובים, ואני רוצה לשבח.
<אוריאל גנזל: אבל אני לא מקבל שקרים.
<אוריאל גנזל: ואם אדוני ימשיך לשקר פה - - -
ניסן סלומינסקי: לא לא לא, סליחה.
ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתמחק את זה מהפרוטוקול.
ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד שהאיש לא דייק או משהו.
<אוריאל גנזל: אוקיי, אז הוא אמר לא אמת.
<ארז מלול: אני מבין את המצוקה שלו.
ניסן סלומינסקי: ארז, בבקשה, תן לי לעשות את זה.
<ארז מלול: זה הדרך ארץ, אלה הרבנים של "צהר".
ניסן סלומינסקי: ארז, בבקשה.
<אוריאל גנזל: בסדר, לא אגיד שיקר, אומר שאני מוחה על דברים שהם לא אמת.
<אוריאל גנזל: בסדר, מקובל?
<אוריאל גנזל: בניסוח הזה.
<אוריאל גנזל: ראשית, ובוא נתחיל לפי הסדר, ואדוני גם הזכיר את זה, שמשום מה קרה נס, בחורי ישיבה זה בסדר שתהיה פתיחת אזורי רישום, סטודנטים זה בסדר, בעלז, "שארית ישראל".
<אוריאל גנזל: אגיד יותר מזה: בדוח מבקר המדינה מ-2013 כתוב ש-67% מהמועצות הדתיות – לא "צהר", לא שום דבר – מקבלות שלא לפי הכללים של האזורים.
<אוריאל גנזל: כתוב, לא אני המצאתי, אתם מוזמנים לקרוא.
<אוריאל גנזל: אז אל תיתממו ותגידו: פה המציאו - - -
<חזקיהו סאמין: אבל לא לפתוח סניפים.
ניסן סלומינסקי: רגע, רבותי, לא להתערב.
<אוריאל גנזל: רגע, נגיע גם לכספים, חברים.
<חזקיהו סאמין: לא היו לכם סניפים.
<אוריאל גנזל: רגע, שנייה, חברים, אני לא הפרעתי לאף אחד מכם, יש לי ציפייה לדרך ארץ, שגם אתם תתאזרו בסבלנות.
<אוריאל גנזל: קחו פתק, תכתבו את כל השאלות, מבטיח לענות.
<אוריאל גנזל: כל מה שתשאלו, אענה.
<אוריאל גנזל: אני אדם ישר, אני יודע לענות.
<אוריאל גנזל: זה דבר ראשון.
<אוריאל גנזל: דבר שני, הוזכר פה קודם כאילו החוק נעשה בהסכמה ובהבנה ובאהבה.
<אוריאל גנזל: רק אזכיר את ההיסטוריה בקצרה, לא אכנס לזה: לא מיניה, לא מקצתיה, הייתה מלחמת עולם, ניסו לסגור את "צהר", ניסו לסגור הרבה דברים אחרים, ניסו פה בעצם להכריז מלחמה על עשרות אלפי זוגות שמתחתנים כדת משה וישראל בזכות התהליך הזה.
<אוריאל גנזל: אז זה דבר שצריך לשים אותו על השולחן ולדבר עליו.
<אוריאל גנזל: דובר על המערכת, אני לא יודע, אני באמת לא בקיא בפרטים, רק אגיד שכשהיינו בסיור במשרד הדתות הציגו לנו מערכת מקסימה ונהדרת, שיודעת לברר דברים מדהימים לטובה, קרי: כל מי שהתחיל עם גיור, כל מי שהתחיל עם הוכחת יהדות, כל מי שיש לו פסול חיתון.
<אוריאל גנזל: באיזה רמה זה עובד?
<אוריאל גנזל: לא יודע, אבל המערכת היא מדהימה, היא טובה, היא נהדרת, שמחים מאוד בעניין הזה.
<אוריאל גנזל: ועכשיו לעניין תעודת הרווקות.
<אוריאל גנזל: אני חייב להגיד, וקודמי אמרו, אז רק אגיד במשפט אחד ואחזק את זה, זה לא עולה על הדעת להגיד שהרב של – אמרו חיפה כל הזמן, נגיד חיפה, נגיד תל-אביב, הוא הרי לא מכיר את כל תושבי העיר, אולי יש חלקיק האחוז שהוא מכיר.
<אוריאל גנזל: אין לזה שום חשיבות לשאלה.
<אוריאל גנזל: יש חשיבות עצומה שהבירור יהיה תקיף, הוא יהיה רציני, הוא יעשה כל מה שצריך בעניין הזה.
<אוריאל גנזל: אבל למיקום הגיאוגרפי אין חשיבות.
<אוריאל גנזל: ומי אמר את המשפט הזה?
<אוריאל גנזל: לא אני אמרתי.
<אוריאל גנזל: אל"ף, העובדה היא שלציבורים רבים אפשרו את זה, אז מה פתאום להפלות בין ציבור לציבור?
<אוריאל גנזל: בי"ת, במאי 2007 החליטה ועדת הנישואין הארצית של מועצת הרבנות הראשית להמליץ למועצה לוותר על תעודת הרווקות.
<אוריאל גנזל: מאז ההמלצה הזאת, לצד אגב המלצות נבונות וחכמות אחרות, אני גם מצטט את דוח מבקר המדינה בעניין הזה, לצד החלטות נבונות נוספות, ומאז העניין הוקפא, כאילו זה כאבן שאין לה הופכין, כאילו זה לא חשוב.
<אוריאל גנזל: עם מחשוב, בלי מחשוב, המחשוב ישפיע מאוד על אחוז קטנטן.
<אוריאל גנזל: אני בעד המחשוב ובעד שהוא ייעשה והכול ייעשה, אבל להגיד שהעובדה שתעודת הרווקות היא לא מתקיימת בעיר פלונית אלא בעיר אלמונית זו סוגיה הלכתית?
<אוריאל גנזל: אנא, הסעיף בשולחן ערוך, נשמח לשמוע, איפה כתוב המיקום הגאוגרפי שיבדוק.
<אוריאל גנזל: הרי גם אתם יודעים שאין שום קשר בין זהות הרב לבין היכרותו עם הבאים להירשם.
<אוריאל גנזל: זה חשוב שייאמר.
<אוריאל גנזל: גימ"ל, דל"ת, ה"א, לא יודע לאן הגענו, סוגיית הכסף – נאמרו פה דברים שהם לא אמת לחלוטין.
<אוריאל גנזל: הכסף נגבה באופן ישיר, לא עובר דרך "צהר" ולא נעליים, עובר באופן ישיר אל המועצה הדתית במקומות שיש מועצה דתית, מחלקת שירותי הדת במקום שאין מועצה דתית.
<אוריאל גנזל: אם יש לכם בעיה עם גביית כספים על-ידי מחלקת שירותי דת, אנא תפנו לרשות ההיא, כמו לעוד שבע-שמונה רשויות אחרות, פנו למשרד הפנים ותנהלו את סוגיית הגבייה על-ידי מחלקת דת ולא מועצה דתית, שהיא שולית, היא זניחה, מול משרד הפנים, מול המועצות.
<אוריאל גנזל: מה זה קשור אלינו?
<אוריאל גנזל: אבל אל תחזרו על הדבר הזה שהוא לא אמת, הוא פשוט מדבר שקר תרחק, אל תחזרו על דבר שהוא לא נכון.
<אוריאל גנזל: הכסף נגבה, נסלק באופן ישיר או למועצה הדתית או למחלקת שירותי הדת, לפי העניין, לפי מי שזה נמצא אצלו.
<אוריאל גנזל: זה פשוט דבר שהוא לא אמת, הוא לא נכון ואסור לעשות אותו.
<אוריאל גנזל: עכשיו, רק למען הסר ספק, כי אני חושב שלא התכוונו, כל סיפורי בית הקפה לא התכוונו ל"צהר", ו"צהר" לא רושמת בבתי קפה, לא עושה את כל הדברים המוזרים האלה.
<אוריאל גנזל: מדובר בהכנה מאוד יסודית, מאוד רצינית, שבסופו של דבר התהליך הסופי של הרישום נמצא אצל הרב רושם הנישואין.
<ארז מלול: מה עם פתיחת הסניפים מחוץ ל - - -
ניסן סלומינסקי: לא, ארז.
<ארז מלול: הוא סיים.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל מי נתן לך רשות?
ניסן סלומינסקי: יושב כאן יהודי מכובד שביקש באופן מסודר – הרב חזקיהו?
<חזקיהו סאמין: חזקיהו סאמין.
ניסן סלומינסקי: אבל נתחיל רק קצר, שלא נחזור על הדברים.
<חזקיהו סאמין: כן כן, ממש חצי דקה.
<חזקיהו סאמין: המערכת הממוחשבת תוכננה בלי קשר לתעודת הרווקות, ואנחנו עובדים עליה בצורה מאוד מאוד רצינית.
<חזקיהו סאמין: דיברתי עם חבר הכנסת רועי, כי מאוד התרשמתי מהכנות שלו בנושא הזה, והזמנתי אותו למשרד, ואני מזמין את כל מי שרוצה לראות על איזה מערכת מדובר, כי זה יהיה מאוד מאוד חשוב לדיונים שיתקיימו בהמשך.
ניסן סלומינסקי: תוכל להגיד לנו זמן?
<חזקיהו סאמין: תלוי בכם, מתי שיתאים לכם.
ניסן סלומינסקי: לא לסיור.
ניסן סלומינסקי: מתי תוכל להגיד לנו: המערכת עובדת, נקודה?
<חזקיהו סאמין: אני צריך לשאול ולהגיד בדיוק.
<חזקיהו סאמין: אז נעמוד גם בנושא הזה בקשר.
<חזקיהו סאמין: דבר שני, מדברים כאן כל הזמן על "שארית ישראל" ובעלז, ואני רוצה לומר את ההבדלים.
<חזקיהו סאמין: גם "שארית ישראל" פועלים אתנו, המועצה הדתית בבני-ברק, הכסף הולך לבני-ברק.
<חזקיהו סאמין: במילים אחרות, בני-ברק, המועצה הדתית פתחה סניף נוסף לרישום נישואין.
<חזקיהו סאמין: ולא אכפת לי שירושלים יפתחו עשר סניפים: ברמות, בהר-נוף, בכל שכונה.
<חזקיהו סאמין: אין בזה שום בעיה.
ניסן סלומינסקי: אבל היא רושמת גם חבר'ה שלא מבני-ברק, נכון?
<חזקיהו סאמין: לא משנה.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש לא משנה?
ניסן סלומינסקי: הרגע הרי דיברתי על זה.
ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה, כי זה מממש את החוק, וזה בסדר.
ניסן סלומינסקי: אז אל תבוא - - -
<חזקיהו סאמין: לא, החוק נתן את הזכות לכל בן-אדם לבחור איפה הוא רוצה להירשם לנישואין - -
ניסן סלומינסקי: אמת.
<חזקיהו סאמין: - - אבל לא נתן את הזכות למועצות הדתיות לפתוח סניפים איפה שהן רוצות.
<חזקיהו סאמין: החוק נותן זכות לאזרח הקטן לבחור איפה שהוא רוצה.
<חזקיהו סאמין: ולכן כשמישהו רוצה לבוא לבני-ברק, יש כמה סניפים של בני-ברק.
ניסן סלומינסקי: אבל מה נעשה כשהמחשב עוד לא עובד?
<חזקיהו סאמין: לא, זה לא קשור למחשב.
ניסן סלומינסקי: מה פירוש?
ניסן סלומינסקי: כשמגיע מישהו מחיפה ל"שארית ישראל" להירשם, זה לא קשור למחשב?
<חזקיהו סאמין: יש להם מחשב שמה.
<חזקיהו סאמין: מה זה קשור?
ניסן סלומינסקי: לא, אבל איך הוא מברר, את האינפורמציות מחיפה איך הוא מקבל, מי שרושם?
ניסן סלומינסקי: הרי זו הבעיה שעליה דיברת.
<חזקיהו סאמין: לא, יש מערכת ממוחשבת שמה.
ניסן סלומינסקי: כלומר יש מערכת מיוחדת ב"שארית ישראל" שמחוברת לכל הארץ?
<חזקיהו סאמין: לא, שקשורה למועצה הדתית בני-ברק.
<חזקיהו סאמין: הם פועלים מטעם מועצה דתית בני-ברק.
ניסן סלומינסקי: לא, אני עוד פעם אומר: מועצה דתית בני-ברק, עזוב "שארית ישראל", מקבלת ורושמת אנשים מחיפה?
<חזקיהו סאמין: מכל מקום בארץ.
<חזקיהו סאמין: ודאי, זה החוק לפתיחת אזורים - - -
ניסן סלומינסקי: לא, אז זה נפלא.
ניסן סלומינסקי: אבל למה אתה אומר שבגלל שאין מחשב אי-אפשר לעשות את זה?
ניסן סלומינסקי: הרי זה מה שהסברתי.
<חזקיהו סאמין: דיברנו לגבי תעודת רווקות.
<חזקיהו סאמין: אמרתי שהשר הקודם חשב שצריך לבטל את זה, ויש לו טענות חזקות, אבל הרבנות הראשית מתנגדת, ולכן - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, אתה רוצה להגיד לי שכל אלה שמגיעים ל"שארית ישראל" לבני-ברק מביאים איתם תעודת רווקות, כל אחד מהמקום שלו בארץ?
ניסן סלומינסקי: אני בטוח שלא.
ניסן סלומינסקי: אל תגידו לי את זה, כי אני בטוח שלא.
<חזקיהו סאמין: בוא אגיד נתונים:
<חזקיהו סאמין: 60% מהאנשים לא מבקשים תעודת רווקות.
<חזקיהו סאמין: זו האמת, זו המציאות.
ניסן סלומינסקי: וואו.
<חזקיהו סאמין: כן, זו המציאות.
<חזקיהו סאמין: אני אומר נתונים.
<אוריאל גנזל: למה מחלק מבקשים, מחלק לא?
ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר:
ניסן סלומינסקי: אז אי-אפשר - - -
<חזקיהו סאמין: פעם דרשתי מכם תעודת רווקות?
ניסן סלומינסקי: מה שאני רק אומר, מה שהסביר גם הרב וגם אתם, שבגלל שאין את המחשב ואין את היכולת - -
<חזקיהו סאמין: אז מקבלים את ההסכמה של הרבנות הראשית.
ניסן סלומינסקי: - - אז לכן אי-אפשר לממש את החוק.
<חזקיהו סאמין: לא, זה לא לממש.
ניסן סלומינסקי: זה מה שהוסבר לנו בהתחלה.
<חזקיהו סאמין: החוק קיים.
<חזקיהו סאמין: כל מי שרוצה להירשם לנישואין, יכול להירשם איפה שהוא רוצה.
<חזקיהו סאמין: לגבי תעודת הרווקות, אמרנו, והרב אלי בן-דהן גם מבין את זה, כי כיוון שהרבנות הראשית אומרת:
<חזקיהו סאמין: אנחנו מבקשים קודם כול לראות שהמערכת הממוחשבת תיתן מענה לזה שעושים את בירור היהדות לא במקום של האדם שנרשם לנישואין, יש כל מיני דברים שנותנים מענה לזה, עד שהמערכת הממוחשבת לא תהיה מושלמת אנחנו מבקשים שהעניין של תעודת רווקות יישאר כמו שהיה עד עכשיו.
ניסן סלומינסקי: שלא מבקשים.
ניסן סלומינסקי: אמרת בעצמך, ואני יודע את זה - - -
<חזקיהו סאמין: מה עושים בפועל?
<חזקיהו סאמין: בסדר, זו שאלה אחרת.
ניסן סלומינסקי: אבל הרבנות מאשרת את זה.
<חזקיהו סאמין: בפועל באמת הרבה מהמועצות הדתיות לא דורשות תעודת רווקות – זה בפועל.
ניסן סלומינסקי: לא תקין, אבל - - -
<חזקיהו סאמין: אבל הרבנות הראשית מתנגדת ואנחנו לא מוציאים הנחיה לבטל את תעודת הרווקות.
ניסן סלומינסקי: אבל מאשרים את הדברים האלה בסופו של דבר.
<חזקיהו סאמין: מה זאת אומרת מאשרים?
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה בסדר.
<חזקיהו סאמין: לא, זה לא בסדר.
<חזקיהו סאמין: מה זה בסדר?
<חזקיהו סאמין: גם לפתוח סניפים זה לא בסדר, אבל אנחנו צריכים לעשות סדר בעניין.
<חזקיהו סאמין: עכשיו, שוב, אני רק רוצה להדגיש את ההבדלים בין סניפים בתוך המועצות הדתיות, שהצעתי את זה גם "לצהר": תלכו לתל-אביב, תפתחו סניף מטעם תל-אביב – ארגון "צהר" בתוך תל-אביב, בתוך ירושלים, בתוך חיפה.
<ארז מלול: אבל אז הם מפסידים את הכסף.
<חזקיהו סאמין: אבל בתיאום עם המועצה הדתית.
<חזקיהו סאמין: זה מה שקורה בבעלז פה בירושלים וב"שארית ישראל".
<חזקיהו סאמין: לכן צריך לדעת את ההבדלים בין הדברים.
<חזקיהו סאמין: יש אנשים שפועלים מטעם המועצה הדתית כסניף נוסף בתוך התחום של המועצה הדתית, אבל לא ראיתי שבני-ברק פותחים סניפים בכל הארץ ויש רישום נישואין במקומות אחרים.
<חזקיהו סאמין: שוב, החוק נותן את האפשרות לאזרח להירשם לנישואין איפה שהוא רוצה, באיזו מועצה שהוא בוחר, אבל לא נותן למועצה הדתית את האפשרות לפתוח סניפים בכל הארץ.
<חזקיהו סאמין: זה מה ש"צהר" רוצה.
ניסן סלומינסקי: הרב רלב"ג, בקצרה.
<יצחק רלב"ג: אני רוצה להשיב בקצרה.
<יצחק רלב"ג: פשוט רשמתי לי את הנקודות.
<יצחק רלב"ג: חברת הכנסת גב' לביא, יש לה טענה שהבת שלה באה להירשם ולא קיבלו אותה יפה בנתניה.
<יצחק רלב"ג: בסדר, בוודאי שזה לא בסדר.
<יצחק רלב"ג: הכי הרבנות הראשית נותנת הוראה לא לקבל יפה את הזוגות?
<יצחק רלב"ג: ודאי שהרבנות הראשית מבקשת ודורשת שכולם יקבלו בסבר פנים יפות, זה קידוש השם.
<יצחק רלב"ג: אם זה הפוך, אז זה חילול השם.
<יצחק רלב"ג: אז מה יש כאן לדבר?
<יצחק רלב"ג: אז בשביל זה כל הבלגן, "חוק צהר", כי לא קיבלו את הבת שלה יפה?
<יצחק רלב"ג: זה לא בסדר.
<יצחק רלב"ג: צריכים לאיים, אז זה לא בסדר.
<יצחק רלב"ג: עכשיו, דבר נוסף, העניין הזה של רבנים פרטיים.
<יצחק רלב"ג: מה פירוש רבנים פרטיים?
<יצחק רלב"ג: כל החוק הזה שאסור רבנים פרטיים, הפכו את זה לעבירה פלילית, זה לא בגלל רבנים קונסרבטיבים או רפורמים, להיפך.
<יצחק רלב"ג: אותם הרבנים, נאמר כאלה שאין להם מרות שמיים ואין להם מרות מדינה ואין להם מרות שום דבר, אז כלפיהם דאגנו ורצינו ושמחים מאוד שהפכו את זה לעבירה פלילית.
<יצחק רלב"ג: אם רב עושה חופה וקידושין בלי רישום זו עבירה פלילית.
<יצחק רלב"ג: אז ממילא אנחנו מעודדים את זה.
<יצחק רלב"ג: עכשיו, העניין הזה של הכסף, מה שהוא דיבר.
<יצחק רלב"ג: וכי הרבנות הראשית או האנשים שיושבים כאן מטעם משרד הדתות, אנחנו קובעים?
<יצחק רלב"ג: אנחנו כועסים.