GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלון דוידי: בוודאי שנשמח שכל עיר תקבל כל הטבה.
<אלון דוידי: אבל התקנה הזו הגיעה עכשיו לשדה של עוטף עזה, שדרות.
<אלון דוידי: יש עיר אחת.
<אלון דוידי: העיר שלי היא עיר של 24,000 תושבים, שלפני 14 ו-13 שנה נטשו אותה 6,000 תושבים.
<אלון דוידי: כל אחד מכם יחשוב מה זה אומר שרואים שכן או קרוב הולך הביתה, עוזב את העיר.
<אלון דוידי: ברוך השם, בזכות התכנית האסטרטגית של ממשלת ישראל אנחנו מצליחים לבלום את הנטישה, ואדרבא, לצמוח.
<אלון דוידי: במקרה של התעשייה אנחנו עדיין לא שם, עדיין לא בצמיחה.
<אלון דוידי: במקרה של התעשייה התקנה הזו היום הובאה על מנת שלא ייסגרו מפעלים בשדרות.
<אלון דוידי: לכן, אני אומר לחברי הכנסת – אני סומך עליכם, תושבי שדרות סומכים עליהם, סומכים עליהם שבעזרת השם תתנו לנו את היכולת הזו להמשיך לעמוד בחזית לצד חיילי צה"ל ולייצג את מדינת ישראל בכבוד, ולא ליפול, לא לנטוש.
<אלון דוידי: אשקלון, ואחרים – בוודאי, בשמחה, אבל שההחלטה היום בוועדה לא תתעכב ולא תיפול לרגע בגלל איזשהו שינוי, כי אם אנחנו נחזור חזרה היום לתושבי שדרות ולמפעלים שמחכים ומשוועים לשינוי התקנה, אני, כראש עיר אומר לך: אנחנו נהיה בבעיה.
<אלון דוידי: אני מזכיר שהעיר שדרות, שהגיעה לגירעון של למעלה מ-100 מיליון שקל, מרכיב הארנונה במפעלים, מעבר למי מועסק ולא מועסק- היא מרכיב מאד מאד חשוב שלנו, על מנת לצמוח.
<אלון דוידי: תודה רבה לכולם.
ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מודיע שב 12:15 נקיים או לא נקיים הצבעה.
ניסן סלומינסקי: כל הדוברים יצטרכו לסיים עד אז את דבריהם.
ניסן סלומינסקי: אני מציע לנציגי המשרדים לצאת ולדבר עם המשרדים.
ניסן סלומינסקי: כל מה שנאמר פה נכון, אבל יש עוד אזור שחל עליו הדבר הזה.
ניסן סלומינסקי: צאו, תעשו את העבודה.
ניסן סלומינסקי: אתם לא צריכים להשתכנע מהדוברים האחרים.
מאיר כהן: אני רוצה לומר מילה אחת – תראו, מתחילה להשתרש איזו תרבות שכל פעם שיש - - ומבלי לנקוט עמדה אני חוזר על דבריי, החלק הדרומי של אזור התעשייה באשקלון חייב תיקון.
מאיר כהן: אבל מה התרבות הזו, שבאים בדקה התשעים כשצריך לאשרר תקנות שקיימות ואומרים – אנחנו בולמים אותן אם לא נצרף עוד דברים.
מאיר כהן: ולכן – "תפסת מרובה, לא תפסת".
מאיר כהן: אני חושב שהיום צריכה להיות הצבעה לאשרר את מה שממילא קיים.
מאיר כהן: אנחנו מחויבים לאשקלון ולאזור התעשייה, ואני אומר לך שאני מקבל את הדברים של היועצת המשפטית מלשכת ראש הממשלה, כך נהגנו בכל הטבות המס, אתה זוכר את זה.
מאיר כהן: רצינו שזה ייהנה וזה לא יחסר, אבל ידענו גם לאשרר את התקנות.
מאיר כהן: חבל היום לצאת מכאן בפגישה הראשונה כשאנחנו דוחים הצבעה כזו לשבוע הבא.
מאיר כהן: אני חושב שחברי כנסת סובריינים להבין את ההיגיון שבזה, והיום נצביע.
מאיר כהן: מחר ייפול שם טיל.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואני הייתי יושב ראש ועדה, אנחנו יודעים – קודם כל אני התרעתי על זה, ללשכת ראש הממשלה ולכולם, שיידעו.
ניסן סלומינסקי: אם היום לא ייכנס – לא ייכנס.
ניסן סלומינסקי: אני חי את זה ויודע.
ניסן סלומינסקי: הדרך שהוועדות עובדות היא אחרת.
מאיר כהן: אשקלון צריכה להיכנס מחר, אין שום ספק, אבל אם זה יתקע את השאר - - -
ניסן סלומינסקי: הניסיון שלנו מלמד שגם זה נכנס וגם זה.
<אלון דוידי: ואחרי זה, אתה יודע מה יקרה?
<אלון דוידי: כל אזור שדרות יילך לאשקלון.
<אלון דוידי: הלכת, עשית מחיר מטרה בקרית גת ובמודיעין, הפסיקו לבנות אצלנו.
<גיל עוז: אני מייצג את לשכת המסחר חיפה והצפון.
<גיל עוז: כבר אומר מראש לכל מי שיושב פה.
<גיל עוז: כל מי שכאן סביב השולחן רוצה את טובת הפריפריה.
<גיל עוז: זאת בכלל לא שאלה, רק מה?
<גיל עוז: שכחנו שהדיון כאן לא נוגע רק לעוטף עזה.
<גיל עוז: יש לו השלכות מאד רחבות על כל מדינת ישראל, אזורי פריפריה במדינת ישראל, ואני אומר לך את זה, חבר הכנסת יילין, כקיבוצניק לקיבוצניק.
<גיל עוז: אנחנו לא עוסקים עכשיו רק בעוטף עזה.
חיים ילין: מי לא עוסק?
<גיל עוז: אני.
<גיל עוז: אני אומר לכם שיש פה החטאה מאד גדולה של כל הדיון.
<גיל עוז: מתבקש היה שבדיון מהסוג הזה תונח כאן חוות דעת כלכלית מטעם האוצר מה ההשלכות של תיקון התקנות כפי שנעשו עכשיו לגבי עסקים אחרים, יצרנים אחרים, ברחבי מדינת ישראל.
<גיל עוז: אני אומר לכם שהמשמעות של התיקון הזה זו פגיעה מאד קשה ביכולת שלהם בכלל להשתתף במכרזים.
<גיל עוז: אין לכם מה לעסוק במה יהיו תוצאות המכרזים, הם לא יוכלו להשתתף בהם אפילו, ואני חוזר ואומר: אני רוצה את טובת עוטף עזה.
<גיל עוז: יש בתוך התקנות החדשות ביטוי חדש – "שינוי מהותי כפול".
<גיל עוז: מקודם שמענו פה דעת מלומדים שזה נגזר ממקומות אחרים בעולם.
<גיל עוז: אני אומר לכם שהביטוי הזה קשור אך ורק לענייני מכס.
<גיל עוז: הוא לא קשור למכרזים בכלל.
<גיל עוז: כשאתם מכניסים אותו, אם נכניס אותו, לתקנות חובת המכרזים, אנחנו הולכים לסבך את המכרזים במדינת ישראל, כי אנחנו בכלל לא יודעים מה הביטוי הזה אומר.
<גיל עוז: אני שואל אתכם, חברי הכנסת.
<גיל עוז: אתם הולכים עוד מעט להצביע על תקנות.
<גיל עוז: מישהו יודע מה משמעות הביטוי "שינוי מהותי כפול"?
<גיל עוז: אי חברי ועדת מכרזים במדינת ישראל, כשיצרנים או תעשיינים או כל אחד אחר הולך להשתתף במכרז, איך הם מתנהלים, איך הם מתנהגים עם הביטוי הזה?
<גיל עוז: התקנות האלה לא מוכנות, לא בשלות.
<גיל עוז: יש פה עיסוק שבעיניי הוא מאד חשוב.
<גיל עוז: אני בכלל לא בטוח שהכנסת השינוי המהותי הכפול בכלל תורמת לעוטף עזה.
<גיל עוז: יש לנו בתקנות פתרון טוב.
<גיל עוז: המחוקק הכניס פתרון טוב.
<גיל עוז: הוא הכניס את ה-35%, הוא דיבר על ה-20%.
<גיל עוז: זה פתרון טוב למפעלים שם.
<גיל עוז: כשאתה מכניס גם את השינוי המהותי הכפול אתה מתחיל רק לסבך, כי לא יידעו מה לעשות עם זה.
<גיל עוז: אני עורך דין ואני מבין את התחום.
<גיל עוז: אני משוכנע שלא כולם מבינים אותו כמוני.
<גיל עוז: בטח לא חברי ועדת מכרזים ברשות מקומית כלשהי.
<גיל עוז: זה הכל, תודה.
<רון תומר: אני רוצה לברך את משרדי הממשלה, אני חושב שזה צעד חשוב.
<רון תומר: אפרופו הדיון היום האם להצביע או לא – זה צעד חשוב שכבר נעשה מאוחר מדי, להזכירכם, "צוק איתן" עוד מעט חוגג יום הולדת שנה, ויפה שעה אחת קודם.
<רון תומר: חברי הכנסת שאלו - לגבי המבחן בין תעשיות מעוטף עזה למקומות אחרים בישראל.
<רון תומר: דעתנו, בהתאחדות התעשיינים נחה, ישבו אתנו משרדי הכלכלה והאוצר, וזה בסדר.
<רון תומר: התקנות מנוסחות בדרך שרק נותנת יתרון נוסף לעוטף עזה ולא פוגעת בקיים במדינת ישראל, אנחנו סומכים את ידינו על זה.
<רון תומר: כולכם, חברי כנסת נכבדים, יודעים למה צריך לעזור ליישובי עוטף עזה ודיברו פה חברי הכנסת ילין וכהן לגבי הצורך להביא יזמים לדרום.
<רון תומר: אבל אני רוצה לתאר לכם מה זו שגרת יום יום תחת אש, ולא רק הדבר הטריביאלי שאתם מבינים.
<רון תומר: הוראות פיקוד העורף היום מדברות על כך שעובדים, ברגע שנשמעת אזעקת "צבע אדום", צריכים להיכנס ל-10 דקות למרחב המוגן.
<רון תומר: אתה עוצר את קו הייצור, נכנס למרחב המוגן ויוצא אחרי 10 דקות.
<רון תומר: נניח שאין שום טיל, ולכיפת הברזל יש 100% הצלחה, מספיק 10 פעמים "צבע אדום ביום" כדי לגמור יום עבודה, להוריד את התפוקה מ-100% ל-205.
<רון תומר: זה מטורף, זה לא הגיוני, ועל כן צריך לחזק עוד יותר, כי הפגיעה היא פגיעה ישירה, היא לא פגיעה עקיפה.
<רון תומר: לכן, כשאנחנו מדברים על הסירנות ועל הצבעים האדומים, צריך להבין שהדיון הזה שמדבר על האם דרום אשקלון כן, והאם 9-6 ק"מ כן, או לא, הפגיעה היא פגיעה אחידה, והכלי שעוזר צריך להיות אחיד, ואני שותף לדעה של היושב ראש שיש כאן איזשהו עיוות מסוים.
<רון תומר: בדרום אשקלון, בהחלט – המפעלים שם סובלים באותה מידה.
<רון תומר: אני מבין שיש פה איזו מסגרת כללית שאומרים למשרדי הממשלה - זה משליך, והחוק ישליך על אשקלון, ועל דברים אחרים, ואני חרד גם ממצב שבו, בסופו של יום, נרצה להשיג את הכל, וימשכו לנו את האישור פה רק בגלל דרום אשקלון.
<רון תומר: אמר ראש העיר של שדרות, ואני מצטרף אליו- אין לנו יום אחד נוסף לוותר.
<רון תומר: לכן אני מבקש, כבודו, שתפעיל את כל כובד משקלך להכליל את דרום אשקלון בתוך התחום הזה, כי מגיע להם לא פחות מלאחרים, ובאותה מידה, אני אומר שהיה ואין ברירה, אני מבקש שהתקנות האלה תעבורנה, אם אין ברירה, כמו שהן, אבל אני מאד מבקש – גם עם דרום אשקלון, אבל שלא יידחו בהקשר הזה.
<רון תומר: מילה אחרונה לחברים מלשכות המסחר - שינוי מהותי כפול זה דבר מאד ברור.
<רון תומר: יש לנו מפעלים באזור עוטף עזה שנפגעים מזה.
<רון תומר: עובדים בשדרות, ועושים את השינוי המהותי הכפול הזה, עובדים 200 עובדים מתוך שדרות ואז אומרים להם – המוצר לא עבר להיות ישראלי, למרות שעובדים עליו 200 אנשים.
<רון תומר: זה לא דבר טכני, זה דבר חשוב וזה דבר שגורם פה להצלת חיים למפעלים לא קטנים.
<רון תומר: לכן מאד חשוב, אני מברך את משרדי הממשלה על המהלך הזה.
<שבתאי צור: קודם כל אני רוצה לשבח את היושב ראש.
<שבתאי צור: באמת, בנושא אשקלון קיימנו דיונים מקיפים בקדנציה הקודמת, זה נעשה בעזרתך, בראשותך, בתיאום עם לשכת ראש הממשלה, עם שר האוצר דאז וכל השרים, והגעתם למסקנה בראשותך, אדוני היושב ראש.
<שבתאי צור: התמזל לנו מזל היום שאתה מכיר היטב את אשקלון.
<שבתאי צור: אם לא, היו מורידים בכלל את אשקלון מסדר היום.
<שבתאי צור: לכן אני מודה לך בשם תושבי אשקלון.
<שבתאי צור: אין שום סיבה שלפני כמה חודשים כן נכללת אשקלון והיום עוד פעם דנים.
<שבתאי צור: לכן הבאנו, גם בתוספת אז - - ומה שאני רוצה לציין – רבותי, השכל הישר אומר:
<שבתאי צור: למה נבחרי ציבור צריך להחליט - - ולהפעיל שיקול דעת- - איזה פקיד מסוים, אתה בגבולות שם, אשקלון זה 6.3 ק"מ אזור התעשייה הדרומי.
<שבתאי צור: הבית נמצא במרחק 8 ק"מ.
<שבתאי צור: אין טעם לשפוט, מי שעשה את הטעות הזו.
<שבתאי צור: לכן, על פי שיקול הדעת של היושב ראש דאז, ואז, אנשים שקיבלו ואז, הפסקנו את הישיבה לשעה, היו דיונים מקיפים והגיעו למסקנה כן לכלול את אשקלון.
<שבתאי צור: אז מה השתנה היום?
<שבתאי צור: אנחנו לא מבקשים שום טובות אבל בגלל המצב הביטחוני הכלכלי וגם הסוציואקונומי, היו אז דיונים מקיפים.
<שבתאי צור: , ואני מאד מבקש – בלי טובות.
<שבתאי צור: 6.3 ק"מ זה הגבולות של אשקלון, אזור התעשייה הדרומית.
<שבתאי צור: לכן אנחנו לא מבקשים פה שום טובות, רבותי.
<שבתאי צור: איזה פקיד טעה.
<שבתאי צור: אדוני היושב ראש, אני מודה לך.
חיים ילין: הערה קטנה.
חיים ילין: בשביל להבין את השלכות הרוחב – חקלאים שנמצאים 9 ק"מ מהגבול ומעבדים את הקרקע, עד התלם האחרון, שהקרקעות שלהם נמצאים על יד כפר עזה או נחל עוז, אבל הם גרים במרחק 9 ק"מ, המשמעות של מה שאתה מבקש היום, אין להם הטבות, זה לקבל הטבות.
חיים ילין: יש לזה השלכות רוחב שאתם שולפים אותם פה, ככה.
חיים ילין: אני כבר מתבשל בזה 10 שנים.
חיים ילין: אני אומר לך – אתם טועים.
ניסן סלומינסקי: קיבלתי עכשיו SMS מהיועצת המשפטית של ועדת הכספים.
ניסן סלומינסקי: יש תיקון.
ניסן סלומינסקי: אשקלון נכנסה בפיצויים לדרום - - -
ניסן סלומינסקי: בנושא השקעות הון – שם כנראה שלא.
ניסן סלומינסקי: אז רק לתקן את מה שהיא אמרה לי בהתחלה.
ניסן סלומינסקי: אבל לא חשוב, אזור התעשייה נכנס.
<שמואל דורנשטיין: אני המנכ"ל והבעלים של חברת "רב בריח".
<שמואל דורנשטיין: לנו, באשקלון, יש שישה מפעלים.
<שמואל דורנשטיין: שניים וחצי מתוכם נמצאים בתוך ה-7 ק"מ, ואחרים בטווח של 7.2 או קצת יותר.
<שמואל דורנשטיין: אנחנו מעסיקים 650 איש, חצי מהם מגיעים מנתיבות, שדרות והאזור.
<שמואל דורנשטיין: אנחנו עובדים בשלוש משמרות, ובשבוע שעבר, אני יכול לספר לך שמשמרת שלישית, בכל האזור, הפסיקה לעבוד, כתוצאה מ "צבע אדום".
<שמואל דורנשטיין: אני שמח על הביטויים הגיאוגרפיים או על הביטויים של "להוציא עין" או לא.
<שמואל דורנשטיין: אבל אני לא מבין נכון.
<שמואל דורנשטיין: אני, דרך אגב, למען הגילוי הנאות, תושב מרכז הארץ שנוסע יום יום ומעסיק למעלה מאלף איש במדינת ישראל, 650 מתוכם מהפריפריה ועוטף עזה.
<שמואל דורנשטיין: אז ראשית, אני לא מתנצל על זה.
<שמואל דורנשטיין: אני גם גאה בזה שאני מספק מקומות עבודה באזור הדרומי לשדרות, נתיבות, כולל באזורים שלך, חיים.
<שמואל דורנשטיין: ודבר שלישי, אני רוצה לומר: למה להחריג?
<שמואל דורנשטיין: מילא הם היינו מבקשים להוסיף אותנו.
<שמואל דורנשטיין: אבל למה להחריג אותנו?
<שמואל דורנשטיין: למה כשה "צבע אדום" נופל בטווח של 6.3 מישהו בא ואומר – המפעל שנמצא באזור הדרומי, שיכול להיות שרק הוקם לפני חצי שנה, מחדש.
<שמואל דורנשטיין: לידיעתך, בשנתיים האחרונות נסגרו שישה מפעלים באזור התעשייה הדרומי באשקלון.
<שמואל דורנשטיין: לכן אני מבקש – אם יצביעו היום ולא יכלילו היום את אזור התעשייה הדרומי, זה לא יקרה לעולם.
<שמואל דורנשטיין: ייצאו מכאן עם הרגשה שאולי זה יקרה, וזה לא יקרה.
<שמואל דורנשטיין: דבר שני, אנחנו לא מדברים כאן לא על קבלת הטבות, אנחנו מדברים על קבלת הזדמנות, על עזרה.
<שמואל דורנשטיין: אנחנו מדברים על האפשרות שבדרום אשקלון יקומו מפעלים ויעסיקו אנשים שגרים בפריפריה.
<שמואל דורנשטיין: דרך אגב, צפון אשקלון רחוקה מהאזור הדרומי לא פחות מאשר חלק מהמושבים שבאשכול קרובים לאזור הזה.
<שמואל דורנשטיין: כלומר, אנחנו בסך הכל מדברים פה על תושבי עוטף עזה, שעובדים באזור התעשייה הדרומי של אשקלון, שהוא קרוב אליהם לפעמים יותר מאשר תושבי אשקלון.
<שמואל דורנשטיין: אנחנו לא מבדילים פה בין צבע לדם או אזור מגורים.
<שמואל דורנשטיין: אנחנו לא מדברים על צבע או דם, אנחנו מדברים על למה להחריג פה אזור תעשייה שכבר קיים בתוכו, אחרי שבמלחמה האחרונה, 296 פעם, אפרופו 10 דקות - 296 פעם היה "צבע אדום".
<שמואל דורנשטיין: 296 פעם הפסקנו את הייצור ל-10 דקות.
<שמואל דורנשטיין: אם אנחנו לא ראויים לאיזושהי עזרה או עדיפות, אז אני לא יודע מה תפקידה של הוועדה כאן ומה התפקיד של ההצבעה כאן.
<שמרית רלבג: אני מייצגת את לשכת המסחר והתעשייה אזור הצפון.
<שמרית רלבג: אנחנו מבקשים לחזור על משהו מאד עקרוני – התקנות כאן היום הן חריג בתוך חוק חובת מכרזים.
<שמרית רלבג: חברת הכנסת גרמן העלתה את הנושא הזה קודם.
<שמרית רלבג: זה חריג.
<שמרית רלבג: השאלה אם אנחנו לא מייצרים תקנות שבהן הגולם קם על יוצרו.
<שמרית רלבג: אנחנו מדברים על רצון לייצר מכרזים, רצון לייצר שוויון.
<שמרית רלבג: תקנות תוצרת הארץ – כולם יודעים שזה איזה חריג.
<שמרית רלבג: זה חריג חיובי, אבל זה חריג שבנוי על איזשהו מנגנון עדין, של מרכיב ישראלי בתוך מוצר.
<שמרית רלבג: המרכיב הישראלי הוא חלק מאד מהותי בכל הסיפור הזה של המכרז.
<שמרית רלבג: כלומר, היום אתם הולכים להכניס סל שלם של מוצרים שבעצם, אחוזי חומר הגלם שבהם, שעד היום הסיפור של חומר הגלם הוצא החוצה מהמרכיב הישראלי, כי הם חומרי גלם מיובאים, עד היום הם לא היו חלק מהמרכיב הישראלי.
<שמרית רלבג: היום אנחנו מאמצים אותם כחלק מהמרכיב הישראלי ומכניסים פה סל חדש של מוצרים לתקנות של ההעדפה.
<שמרית רלבג: למה זה יכול לגרום, בפועל?
<שמרית רלבג: זה יכול לגרום להרבה מאד מכרזים לא להיות מכרזים יותר.
<שמרית רלבג: אנחנו מדברים פה על העדפה שתיצור מצב שבו, הסיכון להתמודד על מכרז הוא סיכון לא כדאי.
<שמרית רלבג: אין פה עניין בכלל להיכנס למכרז.
<שמרית רלבג: האם אנחנו, בתוך חוק חובת מכרזים, אומרים – אנחנו הולכים לשלול את היכולת ליצור מכרזים בכל מה שנוגע למפעלים בעזה?
<שמרית רלבג: כולנו, כל מי שיושב כאן סביב לשולחן רוצים מאד מאד לסייע, והסעיף הזה של ההחלטה הוא סעיף מתוך 50 סעיפים אחרים, של החלטה של סיוע.
<שמרית רלבג: השאלה האם לא בעקבות ההחלטה של הסיוע אנחנו כורתים יד אחרת שהיא חלק מהמדינה הזו.
<שמרית רלבג: יושב פה לידי מר יאיר דוכובני, הסיעה שלו והמפעל שלו שמעסיק גם הוא 50 עובדים, גם הוא – מהרגע שיעבור הסעיף הזה, חד משמעית הוא לא יוכל להתמודד במכרזים יותר.
<שמרית רלבג: אין לו יכולת להתמודד במכרזים.
<שמרית רלבג: אני אעביר לו את זכות הדיבור.
<שמרית רלבג: אני חושבת שהדיון פה הלך הרבה מאד על העניין של הרצון לסייע, והרצון לסייע הוא מאד חשוב, אבל גם כלי הסיוע הם בעצמם חשובים כדי להתמקד איך אנחנו מתמקדים.
<שמרית רלבג: האם באמצעות הסיוע של ההעדפה זו הדרך הנכונה לסייע?
<שמרית רלבג: אני חושבת שצריך להקדיש מחשבה גם לזה, ברשותכם, גם לסיפור הזה של השינוי המהותי הכפול, שכמו שאמר גיל עוז, הכלי הזה לא נבדק מספיק, ואנחנו לא יודעים את ההשפעה שלו לטווח רחוק.
<שמרית רלבג: אנחנו מדברים פה על 5 שנים.
<שמרית רלבג: לכאורה זה מדתי, אבל ב-5 שנים – כל מכרז שנפתח, יכול להיות מכרז ל-10 שנים.
<שמרית רלבג: זה יכול להיות מעכשיו קדימה לעוד הרבה שנים.
<שמרית רלבג: 5 שנים – האם זה מדתי?
<שמרית רלבג: אנחנו לא בטוחים.
<רון תמיר: יש, עכשיו, בעוד אנחנו מדברים, "צבע אדום באשקלון".
ניסן סלומינסקי: אתם מייצגים את לשכת המסחר?
<שמרית רלבג: את לשכת המסחר והתעשייה, חיפה ו הצפון.
ניסן סלומינסקי: יש לשכת מסחר ארצית?
<שמרית רלבג: יש את איגוד לשכות המסחר.
<שמרית רלבג: לשכת המסחר והתעשייה היא לשכה עצמאית.
<שמרית רלבג: היא מאד ותיקה, היא מ-1928.
<שמרית רלבג: יש כ-700 עסקים, חלקם יצרנים, חלקם יבואנים.
<שמרית רלבג: אנחנו מדברים על זה שהתקנות האלה לא נבדקו לעומק, ושהפגיעה שלהם בכל מי שמתמודד על מכרזים היא פגיעה מאד רחבה.
ניסן סלומינסקי: האיגוד עצמו, הארצי, שלכם – אין לו עמדה?
<רון תמיר: דואגים פה ליבואן אחד, צר לי, אדוני.
ניסן סלומינסקי: לא להיכנס לזה, בבקשה.
ניסן סלומינסקי: אני שואל – אין לכם עמדה אחידה?
<שמרית רלבג: אנחנו מדברים כרגע כלשכת המסחר חיפה והצפון, לא כאיגוד לשכות המסחר, זה גוף אחר.
ניסן סלומינסקי: התאחדות התעשיינים – מישהו נמצא פה?
<רון תמיר: כן, כן.
<רון תמיר: זה מציל, כמו שאמרתי, 200 מקומות עבודה בשדרות.
מאיר כהן: אתה יושב בכנסת ואומר מתחת לשפם שכל מטרת הדבר הזה היא לדאוג למפעל אחד, אתה יכול להרחיב?
<רון תמיר: אמרתי שלשכת המסחר מנסה לעצור את זה בשביל יבואן אחד.
<רון תמיר: יש באזור עוטף עזה לא מעט מפעלים שייהנו מהנושא הזה.
<יאיר דוכובני: אני הבעלים והמנכ"ל של חברה במפרץ חיפה שעובדים בה כ-50 עובדים, יבואן של - - אני חבר בלשכת המסחר חיפה.
ניסן סלומינסקי: אבל נתנו כבר לשניים מהלשכה לדבר, שזה חריג.
<יאיר דוכובני: אני מבקש להציג את עמדתי.
<יאיר דוכובני: יש צד שני של המתרס שאף אחד לא - - -
ניסן סלומינסקי: אנא, תצטמצם בדקה, כי זה חריג.
<יאיר דוכובני: אני אבקש להביע את עמדתי בשתי דקות.
<יאיר דוכובני: אני חושב שבכל החלטה צריכים לשמוע את שני צדי המתרס.
<יאיר דוכובני: אני שמעתי שהוויכוחים פה הם 7 ק"מ - - -
ניסן סלומינסקי: נתנו לשני נציגים מכובדים שלכם לדבר.
<יאיר דוכובני: אבל אני רוצה להציג את עמדתי האישית, כבעלים של חברה, ומה זה עושה, לפי נקודת המבט שלנו.
<יאיר דוכובני: אני מנהל ומנכ"ל ובעלים של חברה בת 50 עובדים מכל המגזרים, עובדים מבוגרים.
<יאיר דוכובני: חברת חשמל היא לקוח מאד משמעותי בשבילנו.
<יאיר דוכובני: אם תתקבל ההחלטה הזו, אין שום מצב שהחברה שלי, שמייצגת יצרן זר, ואני לא חושב שזו מילת גנאי - - -
<יוסי לוי: איזה יצרן זר?
<יאיר דוכובני: יש כמה יצרנים זרים.
<יאיר דוכובני: אין שום מצב שנוכל לזכות במכרז.
<יאיר דוכובני: אני אזרח ישראלי, הלב שלי הוא עם עוטף עזה ועם כל הדברים שנשמעו פה.
<יאיר דוכובני: אני שמעתי שהוקמה ועדה להגברת התחרות, למניעת חסמים ביבוא.
<יאיר דוכובני: אף אחד לא דיבר על המחיר שיעלה למשק הישראלי ולחברת חשמל אם תתקבל ההחלטה הזו.
<יאיר דוכובני: ואני, כבעל עניין, יכול להגיד לכם שאם תתקבל ההחלטה הזו המחירים בחברת חשמל יעלו ב-20%, עכשיו.
<יאיר דוכובני: אין מצב שאוכל לזכות במכרז הזה ואת זה אני מדבר על ההווה.
<יאיר דוכובני: בואו נחשוב על מה יקרה למכרזים בעתיד.
<יאיר דוכובני: אני אומר לחברי הוועדה שאם תתקבל ההחלטה אני אחשוב 10 פעמים ועוד אנשים יחשבו 10 פעמים אם להשקיע שנתיים עבודה, שאנחנו משקיעים במכרז הזה, עם סיפורים טכניים, עם עזרה לתעשיות הביטחוניות , אנחנו עוזרים עוזרים ברכש גומלין לתעשיות, הם מברכים כשאנחנו זוכים במכרזים, כי אנחנו עוזרים להם ברכש הגומלין.
<יאיר דוכובני: במכרזים הבאים של חברת חשמל אני אחשוב פעמים, ולדעתי, במכרזים הבאים ישתתף יצרן אחד בלבד, והמחירים יעלו במאה אחוז.
<יאיר דוכובני: מה שזה יעשה למשק החשמל הישראלי ולצרכן הישראלי אתם יכולים להבין בעצמכם.
<ינון אלרועי: כדי לעשות סדר בדברים – לא מדובר על מפעל אחד בעוטף עזה, מדובר על יותר ממפעל אחד, ולא מדובר רק על תחום הכבלים וחברת החשמל.
<ינון אלרועי: אין ביטוח שיצרנים ישראלים יזכו במכרזים בגלל הסיפור הזה, חשוב לדעת.
<ינון אלרועי: תיאוריות כלכליות, מה שהוצג כאן על ידי לשכת המסחר, חשוב מאד להבין שלשכת המסחר הציגה את הצד הריק של הכוס, אבל יש תיאוריות כלכליות שמראות שהעדפת תוצרת הארץ באשר היא, לפעמים גם גורמת להפחתת המחיר, כי במקרים שבהם היצרן המקומי, למרות הפחתת המחיר לא זכה, בעצם זה גרם לכך שמציע הזר הציע הצעה זולה יותר.
<ינון אלרועי: זאת אומרת, אם לוקחים איזונים, יכול להיות שלפעמים באמת במכרזים יזכו מציעים ישראלים שנתנו מחיר יותר יקר, אבל במקרים אחרים יכול מאד להיות שזה יהיה בדיוק הפוך.
<ינון אלרועי: אז חשוב לקחת את הדברים האלה במלוא התמונה.
ניסן סלומינסקי: קיבלתי מיעל כהן, מהלשכה המשפטית של משרד ראש הממשלה, בכתב יד, שאכן אין להם התנגדות שבכל אזור תעשייה במועצות האזוריות, שנמצא בטווח של 7 ק"מ, ייכנס למסגרת.
ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שלפחות השניים שאנחנו דיברנו עליהם, שמשום מה לא נכתבו, שזה אזור התעשייה אבשלום ואזור תעשייה יח"מ – ייכנסו פנימה.
ניסן סלומינסקי: שאלתי למה היא לא כותבת במפורש, והיא אמרה שהם לא בדקו, יכול להיות שיש עוד אזור, או משהו, אז הם נותנים הנחיה כוללת.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתאמרי לפרוטוקול את מה שכתוב כאן, ואנחנו נצרף את זה לתקנה, לגבי הנושא של אזורי תעשייה.
<יעל כהן: אנחנו אולי, ברמת הנוסח, נצטרך עוד לדייק את זה, אבל במהות, אזורי תעשייה ששייכים לארבעת המועצות האזוריות, שכנראה נצטרך להזכיר אותן בשמותיהן, הן המועצות שמקיפות את עזה, שהמבנים באזורי התעשייה הם במרחק של עד 7 ק"מ ייכללו גם הן בתקנות, בדומה להסדר של היישובים במועצות האזוריות, שבתי המגורים שבהם הם במרחק של עד 7 ק"מ.
ניסן סלומינסקי: אז אנחנו מקבלים את זה, והנוסח הסופי ייקבע בין שניכם, להכניס את זה כבר, כך שאם נצביע זה כאילו שהצבענו גם על זה.
אלעזר שטרן: חשוב שזה יהיה בדרך של קריטריון, ולא בדרך של רשימה שמית.
<יעל כהן: נכון.
<יעל כהן: בסדר גמור.
ניסן סלומינסקי: כרגע יש התרוצצות גדולה ולגבי התקנות האלה, מבחינת משרדי הממשלה והח"כים – אין מי שמגמגם בעניין, ההתרוצצות היא לגבי אזור התעשייה הדרומי שבאשקלון, והדילמה היא שמצד אחד אנחנו לא רוצים לעכב את הדברים האלה, ומצד שני, בפרקטיקה, שאני מכיר אותה טוב, אם נצביע עכשיו, יש סיכוי שאזור התעשייה הדרומי לא ייכנס.
ניסן סלומינסקי: אז יש כאלה שמציעים לדחות את ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: אני מציע שנעשה דבר יותר פשוט – אנחנו נקיים את ההצבעה.
ניסן סלומינסקי: אני אגיש אחר כך רביזיה, על הרביזיה ייתכן שנדון מחר.
ניסן סלומינסקי: דיון ברביזיה זה בדרך כלל קל לעשות, אבל זה ייתן עוד אוויר של נשימה של יום –יומיים למנכ"ל משרד חדש שנכנס, כך אמרו לי.
ניסן סלומינסקי: יכול להיות שעד אז הוא יוכל לעשות את זה.
ניסן סלומינסקי: נעלה את זה להצבעה, ואני מקווה שזה יאושר פה אחד.
ניסן סלומינסקי: שוב אני אומר בגילוי נאות שאני אחר כך אגיש רביזיה כדי לאפשר לנו עוד יום אחד או יומיים להתייעלות.
ניסן סלומינסקי: אז מי בעד אישור תקנות חובת המכרזים – העדפת תוצרת הארץ, הוראת שעה, תשע"ה-2015, בתוספת מה שנאמר על ידי יעל כהן ושינוסח אחר כך על ידי שניכם?
ניסן סלומינסקי: בעד אישור התקנות – פה אחד
ניסן סלומינסקי: <
ניסן סלומינסקי: התקנות אושרו פה אחד.
ניסן סלומינסקי: אני, כאמור, אגיש רביזיה.
ניסן סלומינסקי: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
ניסן סלומינסקי: צהריים טובים, אנחנו מחדשים את ישיבת הוועדה.
ניסן סלומינסקי: בכלל שני הנושאים של היום זה מעקב אחרי חוקים שהכנסת חוקקה, בדרך כלל גם דרכנו, ואנחנו רוצים לעקוב ולראות אם אכן החוק מתממש או לא.
ניסן סלומינסקי: הנושא שעכשיו נלך לדון בו זה חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (מס' 2), התשע"ד-2013, בסוגריים נקרא "חוק צהר", הכוונה פתיחת אזורי הרישום.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, רק כהקדמה, אני רוצה להזכיר לנוכחים שהדיון הוא לא על עצם החוק.
ניסן סלומינסקי: החוק קיים.
ניסן סלומינסקי: הדיונים עליו היו, נמשכו והתקדמו, והחוק קיים.
ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו רק באים לעקוב ולראות: האם הוא מתממש?
ניסן סלומינסקי: באיזה היקפים?
ניסן סלומינסקי: ואם הוא לא מתממש, למה הוא לא מתממש?
ניסן סלומינסקי: אז שניכנס למסגרת של הדיון ולא נתחיל לדון על עצם החוק.
ניסן סלומינסקי: זה דבר ראשון.
ניסן סלומינסקי: דבר שני, מהותו של החוק זה פתיחת אזורי הרישום.
ניסן סלומינסקי: קודם כול, אדם חייב להירשם כדי שנישואיו יוכרו.
ניסן סלומינסקי: המקום – איפה, אז היה עד אז מקום מגוריו של הגבר, אני מניח, או של האישה.
ניסן סלומינסקי: והחוק הזה, למעשה מה שהוא עושה, הוא משנה את הנקודה הזאת ופותח את אזורי הרישום, ואומר שאדם לא חייב יהיה להירשם דווקא במקום מגוריו או במקום חתונתו.
ניסן סלומינסקי: לפעמים אדם גר בעיר מסוימת אבל החתונה בעיר אחרת, אז יכול להיות שהוא יכול היה גם שם להירשם – אז הוא לא חייב, אלא הוא יכול להירשם, פתחו את זה, וישנם 14 מקומות שבהם אפשר יהיה להירשם.
ניסן סלומינסקי: המטרה – למעשה אני מניח שיש כאן מטרה כפולה בפתיחה הזו.
ניסן סלומינסקי: מטרה אחת זה באמת להקל על הזוגות שרוצים להתחתן, שאם יותר נוח להם או יותר קל להם ללכת למקום פלוני מאשר למקום שהוא גר, אז להקל עליהם.
ניסן סלומינסקי: והמטרה השנייה היא באמת, בתפיסת העולם שאנחנו נמצאים בה, שכדי לייעל שירות, כי בסך הכול גם נותנים כאן שירות, הדבר הכי טוב זה ליצור תחרות.
ניסן סלומינסקי: ברגע שיש תחרות בין גופים, אז ממילא כל אחד מבין שהוא צריך להתייעל, כי אם הוא לא יתייעל, ונניח במקום מסוים פותחים גם בשעה 18:00 בערב, והוא אדם עובד שאין לו את הזמן לבוא לפני כן, מקום אחד לא, אז הוא ילך למקום שפותחים בשעה 18:00, כי זה פשוט יותר קל לו, יותר מסודר לו.
ניסן סלומינסקי: ועיר מגוריו של אותו אחד תרצה ודאי שהוא יירשם אצלה, כי יש גם אינטרסים של כסף, נגיד ככה, כל מיני דברים אחרים, אבל לא רק זה.
ניסן סלומינסקי: אז הוא יצטרך לעמוד בתחרות במובן הזה לטובת הזוגות, אז גם הוא יפתח.
ניסן סלומינסקי: או דברים נוספים, נתתי את זה רק כדוגמה לכך.
ניסן סלומינסקי: כך שהמטרה היא מצד אחד להקל על הזוגות ומצד שני לגרום למועצות הדתיות, לרבנויות וכל זה, לייעל ולשפר את השירות לאזרח, כדי שבאמת השירות יהיה במיטבו מה שנקרא, ואין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה.
ניסן סלומינסקי: אז זה אני מניח מהותו של חוק.
ניסן סלומינסקי: ועכשיו אנחנו מתכנסים כדי לוודא אם החוק הזה מתממש, ואם כן אז זה מצוין.
ניסן סלומינסקי: ולראות גם אם הוא גרם באמת להתייעלויות.
ניסן סלומינסקי: או לחילופין, אם הוא לא מתממש, ואז גם להבין למה לא.
ניסן סלומינסקי: אז מצד אחד, אני רוצה לקבל בברכה את חברתי חברת הכנסת, אני מניח שיצטרפו במהלך הדיון עוד ח"כים.
ניסן סלומינסקי: ומצד שני, לקבל בברכה את הרב יצחק רלב"ג, חבר מועצת הרבנות הראשית, ואת אנשיו, לדרוש בשלום משפחתו וכו', ואת הנציגים האחרים של הגופים האחרים.
ניסן סלומינסקי: יש גם את הרב אורי גנזל, מרבני "צהר" מה שנקרא.
ניסן סלומינסקי: ושוב, אני רוצה מה שנקרא שהדיון יהיה ענייני.
ניסן סלומינסקי: באמת, כי בסופו של דבר אני חושב שכולם, גם אם היו מחלוקות בהכנת החוק, אבל עכשיו החוק קיים, אז כולנו עכשיו רוצים שבאמת הכול יתממש, ויתממש בצורה היותר טובה לטובת המשפחות, הזוגות וכו'.
ניסן סלומינסקי: אז לכן אני מקווה שהדיון יהיה באמת ענייני, ונוכל להתקדם.
ניסן סלומינסקי: אז אני מבקש מהייעוץ המשפטי: אתה רוצה להציג את החוק בקצרה?
ניסן סלומינסקי: אז תציג.
ניסן סלומינסקי: אלעזר יציג את זה, הייעוץ המשפטי של הוועדה, ואחר כך אתן לנציגי משרד הדתות והרבנות להציג, הצד השני, וחברי.
עליזה לביא: אני רוצה גם להירשם.
אלעזר שטרן: סך הכול היושב-ראש הציג את הדברים בצורה די מלאה.
אלעזר שטרן: אוסיף אולי רק שתי נקודות שחשובות לדיון.
אלעזר שטרן: נקודה אחת זה שבאמת הצעת החוק עברה מספר גלגולים, ובאחד השלבים של הגלגולים באמת דובר על זה שיהיו 14 מקומות ברחבי הארץ שבהם יהיו מעין לשכות רישום ארציות.
אלעזר שטרן: בסופו של דבר הוועדה הרחיבה את זה לכל הארץ.
אלעזר שטרן: אז זו נקודה שחשוב להזכיר, שזה לא מוגבל רק ל-14 מקומות, זה חל בכל הארץ.