GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: היא ניסתה להגביל את זה בהוצאות.
אורי מקלב: קיבלנו תשובה שהם לא יכולים לדבר הזה.
אורי מקלב: גם אי אפשר להביא את זה להחלטת האסיפה הכללית, כיוון שבסופו של דבר זה לא רק תהליך של שבוע, זה תהליך שיכול לקחת חודשיים ואף יותר מחודשיים.
אורי מקלב: הם לא תמיד יכולים להיערך לדבר כזה.
<איתי ברפמן: מרוב דיון אני לא מבין את החשש שלהם.
<איתי ברפמן: אם מישהו רוצה להיות גנב, הוא יהיה גנב.
<איתי ברפמן: הוא ישחרר שיקים, הוא ירשום שיקים עם אישור ובלי אישור.
<איתי ברפמן: ההנחה שלנו, לפחות הנחת הבסיס, שאנשים הם אנשים ישרים.
<איתי ברפמן: אם הם לא, יש לכם עכשיו כל כך הרבה מנגנונים של חובות אמון, חובות זהירות.
<איתי ברפמן: תתבעו את הדירקטורים, תתבעו את כולם והעניין יוסדר.
<איתי ברפמן: על האנשים האלה יש מורא של החוק ושלכם.
<איתי ברפמן: הם לא יעשו מה שהם רוצים.
<איתי ברפמן: נקודת המוצא הזאת של לחשוב שאנשים מבזבזים כסף רק כדי לגזור דמי מפעיל היא פשוט לא הגיונית.
<איתי ברפמן: זה גם לא עובד ככה בעולם, כי הוא יודע שבפעם הבאה אתה לא תשקיע בו, אתה תשקיע בשותפות אחרת.
<איתי ברפמן: כוחות השוק מאזנים כאלה דברים.
<איתי ברפמן: אני בכלל לא מבין מה החשד.
<איתי ברפמן: אני לא חושב שאתם יכולים להראות מקרה שבו קרה הדבר הזה.
<איתי ברפמן: זה סתם חששות.
<איתי ברפמן: אני לא יודע מאיפה.
<יגאל חבר: אני רוצה להציע הצעת פתרון, אפילו שאני לא בצד שם.
<יגאל חבר: אם צריך להשקיע כי אחרת הרישיון נופל, אז חייבים להשקיע את הכסף, וזה לא סימן שאלה בכלל.
<יגאל חבר: אני חושב שאפשר לבוא בדיעבד לאסיפה.
<יגאל חבר: אם האסיפה תחליט שלא היה פה עניין אישי, אז בכלל אין בעיה.
<יגאל חבר: אם האסיפה תחליט שהיה בזה עניין אישי, יש את בית המשפט שיכול לבוא ולהגיד שאין בזה עניין אישי.
<יגאל חבר: אני חושב שהאינטרס של בעלי היחידות יותר מכולם הוא שהרישיון לא ילך לאיבוד.
<יגאל חבר: אם הדברים עומדים על הפרק, אין לי ספק שגם בצד המשפטי וגם בצד של האסיפה המשמעות תהיה שהרישיון ילך לאיבוד ומקבלים את האישור הזה, אלא אם כן יתברר כשמש באור יום שהסיבה שנעשתה זה על מנת לקבל את אחוז הרווח שנגזר כתוצאה מהפעילות.
<אריאל ינקו: אני רוצה להראות כמה הנושא של הזכויות של השותף הכללי מקובעות, שזה ראה וקדש, ולהציע משהו אחר.
<אריאל ינקו: אם נגיע לאותו מצב היפותטי כמו שהיה עובי הצינור שבגלל ה-GOA נפסיד את הקידוח של 4 מיליון דולר בשביל 100 אלף דולר, כל מה שהשותף הכללי צריך זה לבוא ולהגיד שבמקרה של ה-100 מיליון דולר הוא מוותר על דמי המפעיל, ובא לציון גואל.
<אריאל ינקו: כך הוא יכול לעשות בכל המצבים ההיפותטיים האלה.
<קריאה: לא מדברים אף פעם על 100 אלף דולר.
אורי מקלב: אני הבנתי מה שהוא אומר.
אורי מקלב: הוא אומר: אם לא תיקח את דמי המפעיל, לא תהיה בעיה.
<אריאל ינקו: באותו רגע.
<אריאל ינקו: מעלים מצבים היפותטיים של קצה.
<אריאל ינקו: שאל אותי איתי אם אנחנו מכירים מקרים כאלה.
<אריאל ינקו: התשובה היא כן.
<אריאל ינקו: אם לא הייתי מכיר ממקור ראשון, לא הייתי אומר.
<אריאל ינקו: אני מכיר ששותפים כללים לפני 20 שנה רצו לפרסם תשקיפים בשביל אותם 50 אלף דולר שהם מקבלים על התשקיפים.
<אריאל ינקו: את זה אני יודע ממקור ראשון.
<איתי רפאל טביבזדה: רק תראה איזה מנגנוני בקרה שמו לך היום.
<קריאה: אף פעם לא מדברים על 100 אלף דולר.
<אריאל ינקו: הוא יגיד: אני מוותר, אלא אם האסיפה תאשר לי בעוד חודשיים.
<מרדכי דוד וינברגר: אני ממש תמה.
<מרדכי דוד וינברגר: הדיון פה הוסח לאיזו שהיא נקודה צדדית, לאפיק צדדי לא רלוונטי.
<מרדכי דוד וינברגר: אין שום קשר בינו לבין התיקון.
<מרדכי דוד וינברגר: אני שואל שאלה מאוד פשוטה.
<מרדכי דוד וינברגר: כיוון שדמי מפעיל אינם בגדר הטבה, אינם בגדר תשלום לשותף הכללי - לזה הוא זכאי במסגרת דמי איזון - הדבר הזה איננו מוצדק.
<מרדכי דוד וינברגר: אין שום הצדקה ששותף כללי יגבה דמי מפעיל אחוז מההוצאות.
<מרדכי דוד וינברגר: אין לזה שום הצדקה מוסרית.
<מרדכי דוד וינברגר: זה מה שהיה בתיקון המקורי.
<מרדכי דוד וינברגר: עכשיו פתאום באה הצעה לבוא במשך 6 שנים, לתת לשותפים הכלליים, במחילה מכבודם, את האפשרות לרוקן את הקופה לחלוטין של השותפות.
אורי מקלב: הם יכולים לעשות את זה עד לקבלת החוק.
<מרדכי דוד וינברגר: רק שעכשיו נותנים להם עוד 6 שנים להמשיך לגבות את אותם אחוזים מכובדים של הדמי מפעיל.
אורי מקלב: אני מעריך אותך שאתה לא אומר שקודם היה המצב יותר טוב.
אורי מקלב: אתה לא טוען את זה.
<מרדכי דוד וינברגר: אני טוען שהמצב עכשיו יותר גרוע, כיוון שהוספתם עלינו, חוץ מאותן ההוצאות האלו - -
אורי מקלב: עוד כסף.
אורי מקלב: הטענה הזאת - -
<מרדכי דוד וינברגר: לא קיבלתי עדיין שום מענה, אדוני, לגבי הגדלת הוצאות השותפות.
<מרדכי דוד וינברגר: מעבר לאותן הוצאות שהם ימשיכו לגבות 6 שנים, תהיה להן אפשרות לרוקן את הקופה לחלוטין.
<מרדכי דוד וינברגר: אם יש עוד איזו שותפות שיש לה כסף בקופה, אני סומך עליהם שהם ידעו לגבות את דמי המפעיל שלהם על הסכום הזה ולהכניס את זה לכיסן.
<איתי ברפמן: את דמי המפעיל גובים מפעולות.
אורי מקלב: כל הפעולה הזאת היא פעולת סרק לטענתם.
<מרדכי דוד וינברגר: במקרים רבים.
אורי מקלב: כמו שמישהו עשה תשקיף רק בשביל לקבל את ה- 50 אלף דולר.
אורי מקלב: אמרת קודם דבר נכון.
אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על אנשים שהם ישרי דרך.
אורי מקלב: מי שמגיע מנקודת מבט שיכול להיות שכל העמקה הזאת היא פעולת סרק רק בשביל לקבל את ה-7% האלה - -
<מרדכי דוד וינברגר: מביאים לנו מצבים היפותטיים של איזו החלטת חירום שחייבת להתקבל.
<מרדכי דוד וינברגר: לעניות דעתי, ברגע שרוצים לקבל החלטת חירום אפשר מידית, תוך שבוע, לכנס אסיפה ולהחליט, או לחילופין, מה שהציע חברי, אם מדובר פה על חשש לעניין אישי, שיוותרו על דמי המפעיל שלהם לגבי אותה הפעולה הספציפית הזאת.
אורי מקלב: הם אמרו שמה שיהיה באותן 6 שנים יהיה גם אחרי ה-6 שנים.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים בכאלה אנשים, תסתכל עלי אחרי 6 שנים כאילו הייתי לפני 6 שנים.
<מרדכי דוד וינברגר: למה 6 שנים, אדוני?
<מרדכי דוד וינברגר: למה צריך לתת עוד 6 שנים?
אורי מקלב: עניתי לך מקודם למה אנחנו משנים, מה אנחנו חושבים שהוא לטובת השותף המוגבל ומה לא.
אורי מקלב: לגבי הקטע הזה שאתה אומר שהם בתוך 6 שנים ירוקנו ולמה לסמוך עליהם, הם באים ואומרים שאם 6 שנים סמכת עליהם, תתנהג איתם אותו דבר גם אחרי 6 שנים.
<מרדכי דוד וינברגר: למה השינוי הזה עכשיו?
<מרדכי דוד וינברגר: מה היה רע בהצעת החוק הקודמת?
<איתי רפאל טביבזדה: איזון.
<מרדכי דוד וינברגר: איזה איזון?
<נחמיה זיסמן: אם הייתי צריך לבקש את פרשת בלעם, היא הגיעה.
<נחמיה זיסמן: באו לקלל ונמצאו מברכים.
<נחמיה זיסמן: אורי העלה נושא.
<נחמיה זיסמן: למרות הדוגמה הנושא הזה לא קרם עור וגידים בצורה פיזית.
<נחמיה זיסמן: אני מכיר את השותפויות.
<נחמיה זיסמן: יש כאן תחומי חיכוך בין השותף המוגבל, המחזיקים, לשותף הכללי.
<נחמיה זיסמן: יש 3 תחומי חיכוך: דמי יוזמה, דמי מפעיל ודמי ניהול.
<נחמיה זיסמן: שני האחרונים בטלים בשישים.
<נחמיה זיסמן: זו פעם רביעית שאני אומר את זה, אבל זה לא זכה להקשבה.
<נחמיה זיסמן: עושים פה ויכוח שהוא אפילו לא סערה בכוס של מים.
<נחמיה זיסמן: מדובר בסכומים לא גדולים שמאמירים בזמן קידוח.
<נחמיה זיסמן: בזמן קידוח יש בעיה של עניין אישי, כי השותף הכללי מקבל אחוזים מהקידוח.
<נחמיה זיסמן: אין שום בעיה לקחת את תקציב הקידוח כפי שהוא ולקבע אותו .
<נחמיה זיסמן: אורי חושש.
<נחמיה זיסמן: התקציב קידוח עצמו יוצא.
<נחמיה זיסמן: מה שמדברים פה זה על דמי המפעיל שהם 4.5% מהקידוח.
<נחמיה זיסמן: אני לא יודע כמה בשותפויות אחרות.
<נחמיה זיסמן: מדובר פה על משהו שהוא קטן.
<נחמיה זיסמן: לאור העובדה שתקציב הקידוח הוא 20 מיליון דולר, אז יש 900 אלף דולר לשותף הכללי.
<נחמיה זיסמן: היה ויחרוג מאותם 20 מיליון דולר, הוא לא יקבל, לא קרה שום דבר.
אורי מקלב: זאת הצעה.
אורי מקלב: מישהו הציע שנוריד את דמי המפעיל במקרה הזה.
אורי מקלב: זאת ההצעה?
<אריאל ינקו: אם האסיפה לא תאשר, הוא לא יוותר.
אורי מקלב: נשאיר את דמי המפעיל לאסיפה הכללית.
<נחמיה זיסמן: הקטע של השחרת המחזיקים כאילו הם יעשו דווקא כשהם בעצמם רוב הכסף שמושקע נראה לי מגוחך.
<נחמיה זיסמן: אם יש לשותף הכללי 30%, הוא ילך להפסיד?
<נחמיה זיסמן: למה שבעלי ה-90% ירצו להפסיד?
<נחמיה זיסמן: מדובר פה בסתם סערות ובסתם קשקוש.
<נחמיה זיסמן: אני לא מתכוון לפגוע באף אחד, אבל פשוט זה המצב.
<נחמיה זיסמן: המחזיקים מעוניינים בהצלחה בדיוק כמו שהשותף הכללי.
<נחמיה זיסמן: המחזיקים מעוניינים לשמור על דל"ת אמות מסוימות שבהן השותף הכללי זכאי לכסף.
<נחמיה זיסמן: היה ויש בעיה, תקום הבעיה ותצוף.
<נחמיה זיסמן: אם אין לשותפות כסף, היא תבוא ממילא לשותף המוגבל ותביא לו כסף.
<נחמיה זיסמן: זה המצב.
<נחמיה זיסמן: זה לא קשור לדמי המפעיל.
<נחמיה זיסמן: משום מה אף אחד לא נגע פה בתמלוגי העל, אותם דמי יוזמה.
<נחמיה זיסמן: זו פעם שלישית שעוקפים את הדיון בנושא הזה.
<נחמיה זיסמן: לגופו של עניין, 6 שנים, לטעמי, זאת בריחה של המחוקק מהחלטה.
<נחמיה זיסמן: ההחלטה היא ממש לא מסובכת פה.
<נחמיה זיסמן: אני יכול לחיות עם 6 השנים שפה.
<נחמיה זיסמן: זה יקבע את אותם הסכמים קיימים.
<נחמיה זיסמן: איפה הבעיה?
<נחמיה זיסמן: ברור לך פה שזאת סתם סערה.
אורי מקלב: אתה אומר שדמי היוזמה בתגמול?
<נחמיה זיסמן: שותף כללי שיתקצב ב-10 מיליון דולר ויבצע ב-20 מיליון דולר, קובע את המחיר על בסיס הוצאות מחיר.
<נחמיה זיסמן: לא סביר שהוא יקבל עמלה על חריגה מתקציב.
<נחמיה זיסמן: יש כאן דברים נוספים.
<נחמיה זיסמן: נניח אנחנו רוצים עכשיו לשים מסופי גז.
<נחמיה זיסמן: זאת לא פעולת קידוח.
<נחמיה זיסמן: מסופי גז עולים 20 מיליון דולר.
<נחמיה זיסמן: כתוב במפורש שבדברים כאלה השותף הכללי יבוא במו"מ עם השותף המוגבל.
<נחמיה זיסמן: הם יסכמו מה הוא שיעור דמי המפעיל.
<נחמיה זיסמן: בפירוש מדובר פה במשהו שהוא חריג.
<נחמיה זיסמן: מדובר בפעולה של בינוי שהיא לא קידוח.
<נחמיה זיסמן: יש פתרונות בהסכמים הקיימים.
<נחמיה זיסמן: אם רוצים להפוך את הכל למשהו שהוא בלתי פתיר, קל מאוד.
<נחמיה זיסמן: זה לא המצב.
<אורי רוזנברג: בגבעות עולם לא נתקלו בבעיה, כי אין להם היום הגנה בעסקאות שיש בהן עניין אישי.
<אורי רוזנברג: אין היום בהסכם שותפות של גבעות עולם מגבלה לעשות עסקאות שיש בהן עניין אישי.
<נחמיה זיסמן: ישב פה עו"ד אינדיג.
<נחמיה זיסמן: הוא דיבר במפורש על גבעות עולם, על כך - -
<אורי רוזנברג: הסכם השותפות המוגבלת בגבעות עולם הגנה על בעלי היחידות במקרה של עסקה שיש בה עניין אישי.
<אורי רוזנברג: אני לא כל כך מבין את בעלי היחידות.
<אורי רוזנברג: מצד אחד הם אומרים שדמי המפעיל או דמי הניהול שנותנים בהכנסות זה גזל, זה גניבה, זה בלתי קביל, ואז באים ואומרים להם: יש לכם עכשיו אסיפה כללית שהשותף הכללי לא משתתף, יש לכם אפשרות לבטל את ההסדר הזה כך שמהיום והלאה זה לא יהיה.
<אורי רוזנברג: הם אומרים: לא, אנחנו רוצים להמשיך את הגזל, את ההסדר הנוראי הזה, אבל אם נגיע להחלטה מסוימת, שהשותף הכללי יוותר על דמי המפעיל.
<נחמיה זיסמן: איפה שמעת דבר כזה?
אורי מקלב: הוא לא דיבר אליכם, הוא דיבר אלינו.
אורי מקלב: אתם לא יכולים להגיב.
<נחמיה זיסמן: אתה פעם שמעת מהשותף המוגבל דברים כאלה על השותף הכללי?
<איתי ברפמן: נחמיה, אתם לא מבינים את הדיון.
<איתי ברפמן: אני רואה שיש איזה קצר בתקשורת.
<נחמיה זיסמן: תסביר לי מה יש פה להבין בדיון.
<נחמיה זיסמן: הסבירו לכם שיהיו שתי חלופות, רק אחת תחול.
<נחמיה זיסמן: או שמשאירים את המצב הקיים כמו שהוא היום, או שעוברים למודל שמבטלים את המצב של היום לעומת המודל של החזר הוצאות.
<נחמיה זיסמן: רק אתם תחליטו.
<נחמיה זיסמן: אם המודל של היום הוא כל כך גרוע, פשוט תצביעו נגדו ונחסוך את כל הדיון הזה, הוא ממש מיותר.
'<נחמיה זיסמן: הוא אומר שיש לי בעיה עם מודל כזה או כזה.
'<נחמיה זיסמן: רבותיי, אם זה מטר ככה ומטר ככה, מה זה משנה?
אורי מקלב: אורי, הבנתי את מה שאתה אומר.
אורי מקלב: השאלה אם זאת הדרך של בירור העניין.
אורי מקלב: אולי אותו מחליט יחליט לחתור אחרי שהוא קיבל אישור.
אורי מקלב: אולי הוא יגרום להוצאות רק כדי לקבל את הדברים האלה.
<אורי רוזנברג: אי אפשר לטאטא את הבעיה מתחת לשטיח.
<אורי רוזנברג: ככל שיש דיפרנציאציה יותר גדולה בין ההחזקות של השותף הכללי ביחידות לבין המנגנון של החזר הוצאות, כך קיים ניגוד העניינים.
<אורי רוזנברג: בגלל זה הפתרון הזה של ללכת לבית משפט.
<אורי רוזנברג: מתי הולכים לבית משפט?
<אורי רוזנברג: כשהולכים לבית משפט לוקח לו כמה חודשים לדון.
<אורי רוזנברג: הקידוח הסתיים.
<אורי רוזנברג: אם הקידוח יבש, יבואו ויגידו שהשותף הכללי עשה את זה בשביל להעשיר את קופתו.
<אורי רוזנברג: אם הקידוח יצא מצוין, אף אחד לא יבוא בטענות.
<אורי רוזנברג: אי אפשר לנהל ככה את השותפות.
<אורי רוזנברג: אתה לא יכול שבית משפט יגיד שלא היה לו עניין אישי, כאשר אינהרנטי קיים עניין אישי.
<אורי רוזנברג: זה לא רק קיים על מקרה גבול או על מקרה קצה של עכשיו להעמיק את הקידוח או עכשיו להחליט אם הכביש יהיה 3.5 או 4 סנטימטר, זה גם החלטה לעשות קידוח.
<אורי רוזנברג: אתה לא יכול לנהל שותפות מוגבלת באסיפה כללית.
<אורי רוזנברג: אף תאגיד לא עובד ככה, כולל השותפות המוגבלת, לכן בא משרד המשפטים ואמר שהחגיגה הזאת של החזר הוצאות תיגמר, יהיה לזה סוף ויעברו למנגנון של החזר הוצאות.
<אורי רוזנברג: מאותו רגע שיהיה מנגנון של החזר הוצאות אין יותר ניגוד עניינים לשותף הכללי בהחלטות האלו, כי הוא יקבל את השכר שלו.
<אורי רוזנברג: אם זה יהיה 10 אלפים דולר, 5000 אלף שקל, 30 אלף שקל, זה יהיה השכר שלו, בין אם הוא יעשה העמקה של הקידוח, בין אם הוא לא יעשה העמקה של הקידוח.
<אורי רוזנברג: זה הפתרון לבעלי היחידות שיגידו: אנחנו מפסיקים את המנגנון הזה שתלוי בהחזר הוצאות, מעכשיו והלאה לא יהיה ניגוד עניינים.
<אורי רוזנברג: אתם רוצים להמשיך במנגנון הנוראי הזה של דמי ניהול שהם פונקציה של ההוצאות של השותפות?
<אורי רוזנברג: זה חלק מהחבילה.
<אורי רוזנברג: אני לא רואה פתרון לזה, כי ניגוד העניינים קיים.
<נחמיה זיסמן: הוא קיים גם היום.
<אורי רוזנברג: נכון, אבל אין לך היום הגנה לזה.
אורי מקלב: היום, כשיש דמי מפעיל, לא צריך להגיע עם שום דבר לאסיפה כללית, או שיש מסגרת?
<נחמיה זיסמן: יש מסגרת.
<אורי רוזנברג: זה אינדיבידואלי לכל שותפות.
אורי מקלב: מה קורה היום כשרוצים להגדיל או להעמיק?
<אורי רוזנברג: זה ניתוח משפטי.
<אורי רוזנברג: יש שותפויות שאין בהן הגנה לגבי עסקאות שיש בהן עניין אישי.
<אורי רוזנברג: פשוט אין מגבלה כזאת.
<אורי רוזנברג: אתה יכול לעשות עסקאות שיש עניין אישי.
<אורי רוזנברג: יש שותפויות שבהן מוגדר במפורש.
<אורי רוזנברג: יש שותפויות שכתוב בהסכם השותפות המוגבלת שהעניין האישי שנובע מדמי היוזמה או מהחזר ההוצאות לא ייחשב עניין אישי.
<אורי רוזנברג: יש שותפויות שבהן אין מגבלה, אבל שם זה דומה יותר לחברות שבעלי השליטה מחזיקים כמות מאוד גדולה של יחידות שניגוד העניינים הזה כבר לא קיים כי ההוצאה עולה לו יותר מאשר העמלה שהוא מקבל בהכנסה.
אורי מקלב: מה דעתך על ההצעה שהשותף הכללי יוכל לקבל את החלטה אבל הנושא של דמי המפעיל יצטרך להגיע לאסיפה הכללית?
אורי מקלב: זה צריך לעבור באישור בדיעבד של האסיפה הכללית.
<ניצן רוזנברג: מה שחבר הכנסת מקלב אומר עכשיו זה רק במקרה קיצון, כשיש משהו שאתם חייבים להגיב.
<נחמיה זיסמן: אין מקרה קיצון.
<נחמיה זיסמן: הוא מדבר על תקציב השקעות, הוא לא מדבר על דמי מפעיל.
<אורי רוזנברג: במקרה של הדיפרנציאציה כל הוצאה של השותפות המוגבלת נגועה בניגוד עניינים.
<אורי רוזנברג: כשאני אומר כל הוצאה אני מתכוון לחיפושי נפט, כי רק משם הם מקבלים את דמי המפעיל שלהם.
<אורי רוזנברג: כל הוצאה לחיפושי נפט נגועה בניגוד עניינים הזה, לכן אם אנחנו עכשיו באים ואומרים שאנחנו לא מחריגים את זה מהעניין האישי, אנחנו בעצם נמצאים במצב שניהול השותפות עובר לאסיפה הכללית כאילו כל ביצור השליטה הזה כבר לא רלוונטי.
אורי מקלב: אם אתה מאשר את זה, תאשר את זה כמו שהיה עד עכשיו, אין שום סיבה לשינוי.
אורי מקלב: מה שהיה טוב עד עכשיו צריך להמשיך ככה.
אורי מקלב: אם חוששים, צריך לחשוש מהכל וכו' וכו'.
<איתי רפאל טביבזדה: אנחנו מדברים על המצב אחרי תקופת המעבר.
<איתי רפאל טביבזדה: פה הדיון.
<נחמיה זיסמן: עכשיו יש שותפות חדשה שנכנסת לדבר הזה.
<איתי רפאל טביבזדה: יש רישיון.
<איתי רפאל טביבזדה: נניח שחלפו אותן 6 שנים ורק המיעוט באסיפה הצביע והחליט שאותו מנגנון חמסני וגזלני הוא המנגנון הראוי.
<איתי רפאל טביבזדה: ברישיון הזה מקבלת השותפות מנדט לנהל את החיפושים.
<איתי רפאל טביבזדה: אני רוצה רגע לחדד.
<איתי רפאל טביבזדה: אנחנו לא מדברים רק על אותם מקרי קיצון.
<איתי רפאל טביבזדה: בדרך כלל ברישיון, לצורך העניין, צריך לעשות כמה קידוחים.
<איתי רפאל טביבזדה: כל קידוח עולה מעל 100 מיליון דולר.
<אורי רוזנברג: בים.
<אורי רוזנברג: ביבשה פחות.
<איתי רפאל טביבזדה: בים.
<איתי רפאל טביבזדה: קידוחים בים עולים מעל 100 מיליון.
<איתי רפאל טביבזדה: מה יקרה?
<איתי רפאל טביבזדה: כל קידוח כזה מלכתחילה, בגלל שיש את אותה נגזרת של הוצאות - - למה זה דומה?
<איתי רפאל טביבזדה: זה כמו שעכשיו נגיד שאת המדינה מתחילים לנהל בכנסת.
<איתי רפאל טביבזדה: יש כנסת, יש משרדים, יש שרים, יש תתי משרדים.
<איתי רפאל טביבזדה: בסופו של דבר יש מי שאמור לעשות את ההחלטות האופרטיביות הביצועיות.
<איתי רפאל טביבזדה: לאסיפה באים, כמו לכנסת, עם איזה שהם עקרונות על, מחליטים, נותנים להנהלת השותפות, לפי אותם עקרונות על ובתוך אותם גבולות, להתנהל.
<איתי רפאל טביבזדה: כך זה עובד, אחרת שום דבר לא יקרה.
<איתי רפאל טביבזדה: את המדינה אפשר לנהל דרך הכנסת?
<איתי רפאל טביבזדה: לא.
אורי מקלב: את 800 המיליון הראשונים - -
<איתי רפאל טביבזדה: בהסכמי השותפות המנגנון עובד כך שמגיעים לאסיפה, אומרים: יש רישיון ביבשה, בים, אני מבקש מהמחזיקים לאשר את הכניסה לשטח הזה על מנת לבצע באותו שטח חיפושים ובעזרת השם גם למצוא ולהצליח.
<איתי רפאל טביבזדה: זה המנדט שאני מקבל.
<איתי רפאל טביבזדה: זה המנדט שהם נותנים לי.
<איתי רפאל טביבזדה: עם המנדט הזה אני הולך וצריך להתחיל להתנהל.
אורי מקלב: נניח שעברת את הסכום הראשוני שקבעת, אתה צריך לבוא עוד פעם?
<איתי רפאל טביבזדה: הסכום שאני מקבל הוא בעצם הסכום שאני מגייס.
<איתי רפאל טביבזדה: כשאני עושה את הגיוס אני עושה את הגיוס לאותם שטחים שנכללים בתוך אותו הסכם שותפות שיש בינינו והם אישרו.
<איתי רפאל טביבזדה: אני בא ואומר להם: אלה השטחים, זה ההסכם, אני מבקש מכם לגייס כספים על מנת לבצע פעולות חיפושים והפקה לטובת אותם שטחים.
<איתי רפאל טביבזדה: זה המנדט שאני מבקש מהם.
<איתי רפאל טביבזדה: זה האמון שהם מביעים בהנהלה.
<איתי רפאל טביבזדה: כך ההנהלה תתנהל.
<איתי רפאל טביבזדה: אם כל רגע נחזור לאסיפה, מה עשינו פה?
<ניצן רוזנברג: אתה אומר שיש מעין עסקת מסגרת ראשונית.
<ניצן רוזנברג: לצורך הגיוס אתה מציג מה אתה הולך לעשות, באיזה שטחים אתה הולך לחפש, אתה לא אומר להם איזה קידוח ספציפי אתה עושה בכל יחידת זמן.
<איתי רפאל טביבזדה: אני אומר להם שאלה השטחים.
<איתי רפאל טביבזדה: אני מבקש לגייס כסף – זה רק מה שמותר לעשות - לטובת חיפושים באותם שטחים.
<ניצן רוזנברג: נניח שנלביש על זה את המצב הקודם שאמרת, שהגעת כמעט למינימום של ה-800 ברף העליון.
<איתי רפאל טביבזדה: אין כסף.
<ניצן רוזנברג: אתה תאבד את הרישיון?
<איתי רפאל טביבזדה: כן, אם אין לי כסף.
אורי מקלב: אני רוצה לחדד את מה שהוא אומר.
אורי מקלב: יכול להיות שאת אותם 800, את אותו כסף שהוא קיבל מהציבור הוא לא מיצה אחרי 6 שנים.
אורי מקלב: מה קורה כשעברו 6 שנים, הוא קיבל מהציבור את הכסף אבל לא עשה בגלל כל מיני עיכובים אחרים?
אורי מקלב: עכשיו הוא רוצה לנצל את אותו כסף שהוא קיבל אישור מהציבור.
אורי מקלב: מה שאנחנו אומרים לו זה לחזור לאסיפה הכללית.
אורי מקלב: נכון או לא?
<איתי רפאל טביבזדה: זה מה שאתם אומרים.
אורי מקלב: אתה לא מדבר על כסף חדש.
<נחמיה זיסמן: אין פה תקציב קידוח רב שנתי.
<איתי רפאל טביבזדה: התקציב לא מאושר באסיפה.
אורי מקלב: אם זה סכום שלא אושר, דהיינו שאתה צריך עוד גיוס, אתה צריך לקחת עוד כסף מהציבור, איך שלא יהיה צריך להגיע עוד פעם לאסיפה.
אורי מקלב: פה מדובר בכסף שיש לך.
<איתי רפאל טביבזדה: אני יכול לעבוד רק עם מה שיש לי.
אורי מקלב: אתה אומר שעל זה כבר קיבלת אישור אחד, למה אתה צריך לקבל אישור פעם שנייה.
<ניצן רוזנברג: איפה מוגדרים הכללים של מה אתה מציג להם כשאתה מגייס את הכסף?
<איתי רפאל טביבזדה: בתוך הסכם השותפות נמצאים הנכסים שיש לי.
<איתי רפאל טביבזדה: את הכספים שגייסתי מהציבור אני יכול להשקיע אך ורק לטובת חיפוש והפקה באותם נכסים.
<איתי רפאל טביבזדה: כך זה עובד.
<אריאל ינקו: למי שייכים הנכסים?
<קריאה: אף אחד לא מגביל אותו שם.
<אריאל ינקו: חזרנו לעובי הצינור והעניין האישי.
<איתי רפאל טביבזדה: אחרי 6 שנים - -
<אריאל ינקו: מה זה משנה 6 שנים או לא 6 שנים?
<אריאל ינקו: אם קיבלת אישור, מישהו יפנה אליך וישאל למה אתה משתמש בזה?
<אריאל ינקו: לא משנה מה הם אומרים, משנה - -
<איתי רפאל טביבזדה: זה הרגולטור.
<איתי רפאל טביבזדה: מאוד משנה מה הרגולטור אומר.
<אריאל ינקו: הוא אמר שתשנה החלטה, תחליט ככה או ככה.
<איתי רפאל טביבזדה: סליחה, אתם מפספסים את הדיון.
<אורי רוזנברג: החשש לניגוד עניינים קיים, אי אפשר לטאטא אותו.
<אורי רוזנברג: בכל הדיון הזה בשותפויות האלו אנחנו מדברים על ביצור שליטה שיש שותף כללי שמנהל את השותפות.
<אורי רוזנברג: אם אנחנו נבוא למצב שבעלי היחידות יאריכו את המנגנון הזה של הכנסות שתלויות בהוצאות, כשכל הוצאה, לא רק המקרה חירום והמקרה פרטי, שכרוכה בעניינים האלה תבוא לאסיפה כללית, אין לנו ביצור שליטה.
<אורי רוזנברג: בעצם הפכנו לניהול של האסיפה הכללית, במיוחד כשבאסיפה הכללית הזאת לשותף הכללי אסור להשתתף.
<אורי רוזנברג: באותו רגע אין יותר ביצור שליטה, נגמר.
<ניצן רוזנברג: הרשות לפני זה אמרה שהעמדה שלהם היא שמרבית העניינים האלה זה עניין אישי.
<ניצן רוזנברג: נכון, יש עניין אישי, אבל הוא זניח.
<אורי רוזנברג: רשות ניירות ערך אמרה – יש אולי שתי שותפויות כאלו – שבדרך כלל בחברות בעל השליטה מחזיק מעל 50%.
<אורי רוזנברג: אם הוא יהיה זכאי, שזה דבר שלא קיים היום עם תיקון 16 כי כל פעם צריך להאריך את זה - - אני לא יודע אם יש הרבה חברות שמעריכות שמישהו מקבל שכר שהוא תלוי הוצאות של החברה.
<אורי רוזנברג: אם יש מקרה כזה, אז בגלל ההחזקה הגבוהה שלו והעמלה הנמוכה שלו לא שווה לו לעשות הוצאה מיותרת.
<ניצן רוזנברג: אני לא הבנתי שהם אמרו שזאת הסיבה היחידה - -
<אייל גבע: זאת אחת מהסיבות.
<נחמיה זיסמן: למה לא?
<אורי רוזנברג: כי זה עולה לו יותר ממה שהוא מקבל.
<נחמיה זיסמן: מה רע לקבל 7% מ-3 מיליון דולר?
אורי מקלב: אנחנו עשינו כאן שינוי מהותי.
אורי מקלב: אפשרנו להתיר את ההסכם.
אורי מקלב: במקום להמשיך כל הזמן עם דמי מפעיל אפשרנו לעבור להחזר הוצאות.
אורי מקלב: יש אפשרות לבחור בין החזר הוצאות לדמי מפעיל.
אורי מקלב: אם בחרו במפעיל, למה אנחנו צריכים עכשיו להתערב מה השוני בדמי המפעיל שהיו עד היום לבין מה שהיה ב-6 השנים הראשונות?
אורי מקלב: ההסכם של דמי מפעיל ממשיך הלאה.
אורי מקלב: אנחנו נותנים שני מסלולים.
אורי מקלב: מסלול כזה ומסלול כזה.
אורי מקלב: אנחנו לא מתערבים בתוך המסלולים.
אורי מקלב: זאת השאלה שעמדה על הפרק.
<נחמיה זיסמן: זה כמעט כמו משפט שלמה.
<קריאה: למה לחכות 6 שנים?
<אורי רוזנברג: זה לא רק המנגנון של התגמול, אלא הכנסתם את כל הנושא הזה של עניין אישי שלא קיים היום בשותפויות.
<אורי רוזנברג: זה הולך אחד עם השני.
אורי מקלב: אתה מחזק את זה.
<אורי רוזנברג: אתה לא יכול להגיד שאתה משאיר את מה שהיה, כי היום יש שותפויות שמוגדר במפורש שזה לא עניין אישי.
<אורי רוזנברג: עניין אישי הוא לא פקטור בהחלטות.
<אורי רוזנברג: ברגע שאמרת שיש פה מנגנון סינון של עניין אישי, חייבים לטפל בזה יחד עם התגמול.
אורי מקלב: אתה אומר שאם אני מקבל את המסלול של דמי תפעול, אני צריך לנטרל בחלק הזה את העניין האישי.
<חיים זקס: אנחנו חשבנו שלא נידרש לפתרון ארוך הטווח, כי קבענו הוראת מעבר די ארוכה.
<חיים זקס: חשבנו בשבועות האחרונים על כל מיני פתרונות.
<חיים זקס: חלק מהפתרונות הם פתרונות שעלו עכשיו בדיון.
<חיים זקס: אם היושב-ראש חושב שהוא רוצה, למרות שהסוגיה הזאת תהיה אקטואלית בעוד 6 שנים, שנבוא עם הפתרון הקונקרטי שהוא פתרון לטווח ארוך כבר עכשיו, נבוא לדיון הבא עם פתרון.
אורי מקלב: אני לא יודע אם פתרון, אלא למנוע בעיה.
<חיים זקס: אנחנו חשבנו שאנחנו פותרים בעיה לפחות בטווח הזמן הקצר בינוני.
<חיים זקס: אם אתה רוצה פתרון לטווח ארוך - -
<אייל גבע: ברור לנו שיש בעיה גדולה עם האישור של ההסדר והרצון לבצר שליטה, כי התוצאה של העניין האישי שכל החלטה עוברת לאסיפה.
<אייל גבע: בחרנו בהתלבטות הזאת במתווה לפיו נוכל לייצר תקנה להמשך שתכניס לעניין איזה שהוא קנה מידה סביר, כמו למשל שבאמת יש אישור של סכום מסגרת שכל עוד פועלים בתוכו אין עניין אישי.
<אייל גבע: החלופה האחרת היא פשוט להמשיך את ההוראה הזאת שאין עניין אישי בהגדרה.
<אייל גבע: את זה צריך להחליט עכשיו, להבדיל מתקנה שצריך לעשות מתי שהוא בעתיד.
<אייל גבע: אנחנו מתחייבים לנסח תקנה, לא רק לשים את הסעיף המסמיך.
אורי מקלב: בדיון הבא נשמע.
אורי מקלב: סעיף 65נא.
<ניצן רוזנברג: אני רק אגיד משהו כללי על סעיף 65נא.
<ניצן רוזנברג: הרבה מהטענות היו על זה שזו איזו שהיא התערבות רגולטורית על הסכמים קיימים, פגיעה בזכות קניין.
<ניצן רוזנברג: אני רק מציינת את זה, כדי שיהיה ברור שזה לא משהו שמטאטאים מתחת לשולחן או משהו כזה.
<ניצן רוזנברג: באופן עקרוני, הדברים האלה עלו ומשרד המשפטים התייחס לזה.
<ניצן רוזנברג: גם לפי תיקון 16 לחוק החברות הסכמים עם בעלי שליטה בחברות ציבוריות טעונים אישורים לפי האורגנים שקבועים בחוק אחת ל-3 שנים.
<ניצן רוזנברג: זה משהו שפותחים אותו כל 3 שנים גם בחברות.
<ניצן רוזנברג: זה לא שיש פה איזו שהיא התערבות ברורה של הרגולטור שלא נעשתה מעולם.
<ניצן רוזנברג: הרציונל הוא שאין אפשרות לכבול את המיעוט לנצח בהסכם שלבעל השליטה יש בו עניין אישי.
<ניצן רוזנברג: רוצים לתת למיעוט איזה שהוא כוח מכוח מסוים.
<ניצן רוזנברג: זו הסיבה שקובעים את ההוראה הזאת גם כאן, של התערבות בהסכמים אחת ל-3 שנים, פתיחה שלהם והבאה שלהם לאישור של המיעוט.
אורי מקלב: זה נשאר התערבות של המיעוט.
אורי מקלב: לקחנו את השותפויות ושמנו אותם בתוך המסגרת של חוק החברות.
אורי מקלב: בחלק הזה התערבנו.
אורי מקלב: אחרי זה זה נכנס לסדר רגיל, לא עשינו שינויים מהותיים.
<קריאה: חוץ מהחלקים החשובים.
<אורי רוזנברג: יש הבדל אחד קטן.
<אורי רוזנברג: כשבעל שליטה משמש כמנהל בחברה והאסיפה לא מאריכה לו את ההסכם, אומרת לו: מה שאתה רוצה זה יותר מידי, אז מה שהוא עושה זה אומר: שלום, אני הולך הביתה, ומביא מנהל אחר.
<אורי רוזנברג: פה השותף הכללי נמצא בחתונה קתולית עם השותפות, הוא לא יכול ללכת הביתה, לכן הפתרון היה ללכת למנגנון החלופי של החזר הוצאות.
<אורי רוזנברג: אני חשבתי שאם לא מאשרים אוטומטית את ההסדר, הולכים להחזר הוצאות.
<אורי רוזנברג: עכשיו יוצא שזה שיקול דעת שלהם.
<ניצן רוזנברג: אפשר פשוט להמשיך במנגנון הקיים.
<אורי רוזנברג: אז אנחנו מגיעים לבעיה של עניין אישי.
<נחמיה זיסמן: ההנחיות של רשות ניירות ערך בנושא עניין אישי קיימות.
<ניצן רוזנברג: אנחנו מוסיפים תיקון של הוראת מעבר, סעיף 5(ז) "על אף הוראות סעיף 65נא(ה)(1) לפקודה כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה – (1) עסקה כאמור באותו סעיף שאושרה לפני יום התחילה ושיש לאשרה שוב לאחר יום התחילה בהתאם להוראות הסעיף האמור, תאושר עד למועד המאוחר מבין אלה: (א) שישה חודשים מיום התחילה; (ב) מועד כינוס האסיפה הכללית השנתית הראשונה של בעלי יחידות ההשתתפות לאחר יום התחילה; (ג) תום שלוש שנים ממועד האישור הקודם.
<ניצן רוזנברג: (2) על אף האמור בפסקה (1), עסקה כאמור בסעיף 65נא(ב)(3) שהיא התקשרות עם חברת השותף הכללי, שאושרה לפני יום התחילה ושיש לאשרה שוב לאחר יום התחילה בהתאם להוראות סעיף 65נא(ה)(1), תאושר בתוך שש שנים מיום התחילה".
<ניצן רוזנברג: הוראה נוספת היא הוראת מעבר לגבי העסקות שבגינן מתקבל תשלום של דמי מפעיל שדיברנו עליהן כרגע.