GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק רלב"ג: הלוואי שהיה אפשר לבטל, כי אני כל הזמן צעקתי, גם בהיותי ראש מועצה, מאוד כעסתי על שר הדתות, שבשעה שהוא קובע את סולם האגרות, הוא עושה את זה יחד עם האוצר.
<יצחק רלב"ג: כשאתה מדבר עם שר הדתות הוא אומר: מה אני יכול לעשות, זה האוצר קובע.
<יצחק רלב"ג: אז הם יושבים וקובעים.
<יצחק רלב"ג: זה כל כך נעים כשבא זוג להתחתן, שניהם סטודנטים, אין להם גרוש על הנשמה, ואתה אומר להם: תשמע, האגרות מחייבות 700 שקל?
<יצחק רלב"ג: וכי הכסף הולך אלינו?
<יצחק רלב"ג: אנחנו שמחים שמבקשים 700 שקל?
<יצחק רלב"ג: ודאי שצריכים לעשות הכול, אם תהיה המלצה פה שאנחנו מבקשים לבטל את אגרת רישום הנישואין – אדרבה, אחד בא להתחתן, תן לו ב-50 שקל, בוא תתחתן, תראה הכול בסדר.
<יצחק רלב"ג: אז אנחנו כאילו אשמים בזה שזה 700 שקל, 700 שקל.
<יצחק רלב"ג: מה זה שייך?
<יצחק רלב"ג: ודאי לא לרבנות הראשית, וודאי גם לא למשרד הדתות, למחלקה לנישואין.
<יצחק רלב"ג: מה הקשר אלינו?
<יצחק רלב"ג: הכול מכניסים כאילו נגדנו.
<יצחק רלב"ג: עכשיו, על החוק הזה של רבנים פרטיים דיברנו.
<יצחק רלב"ג: העניין של בעלז, אז כל הזמן חוזרים: בעלז, בעלז.
<יצחק רלב"ג: אנחנו מדברים ככה: כל הנושא הזה של בעלז, שיהיה ידוע, בעלז משתמשים בתיקי הנישואין של המועצה הדתית.
<יצחק רלב"ג: בעלז – כל תיק, אחרי שהם גומרים למלא את כל הפרטים, עובר המורשה לנישואין.
<יצחק רלב"ג: מי החותם?
<יצחק רלב"ג: לא בעלז.
<יצחק רלב"ג: מי חותם מורשה נישואין?
<יצחק רלב"ג: אני חתמתי.
<אוריאל גנזל: בדיוק גם ב"צהר".
<אוריאל גנזל: מילה במילה אני חותם על כל מה שאמרת.
<יצחק רלב"ג: רגע.
<יצחק רלב"ג: והיום הרב עמאר – את מדברת על הכסף.
<יצחק רלב"ג: איזה כסף?
<יצחק רלב"ג: הכסף הולך לבעלז?
<יצחק רלב"ג: הכסף הולך למועצה הדתית.
<יצחק רלב"ג: אז זהו.
<אוריאל גנזל: וגם אצלנו הכסף הולך למועצה הדתית.
<יצחק רלב"ג: תשמע, אני פשוט עונה לאווירה שהייתה פה.
<יצחק רלב"ג: הכסף לא הולך לבעלז.
ניסן סלומינסקי: לא, אף אחד לא התכוון שהכסף הולך לבעלז, ההיפך.
<יצחק רלב"ג: אותו דבר, יש מועצה דתית בני-ברק.
<יצחק רלב"ג: עכשיו, במקומות הללו למה עשינו את העניין של בעלז?
<יצחק רלב"ג: בתוך עמי אנוכי יושבת, כן?
<יצחק רלב"ג: במועצה הדתית בירושלים בתקופת הקיץ באים להירשם לנישואין, אז לא כולם באים בצניעות המתבקשת.
<יצחק רלב"ג: אז אנחנו זורקים החוצה מי שלא בא אלינו בכזאת צניעות?
<יצחק רלב"ג: אומרים לה: גברת, תלכי הביתה, זורקים אותה?
<יובל בן-ארי: מתי עשית פעם אחרונה - - -
ניסן סלומינסקי: רגע, ידידי.
<יצחק רלב"ג: אז מה עשינו?
<יצחק רלב"ג: באים חסידי בעלז, באים חסידי גור, כל מיני מהחסידויות האלה, שזה לא מסתדר ביחד, זה לא שידוך טוב.
<יצחק רלב"ג: אז אמרנו: המועצה הדתית, במקום שישב ברח' החבצלת, אז אותם אנשים, החסידים האלה שרוצים להירשם - - -
ניסן סלומינסקי: אז אולי רבני "צהר" מאותה סיבה עשו גם, שזה מפריע להם הלבוש.
<יצחק רלב"ג: עכשיו אגיע ל"צהר".
ניסן סלומינסקי: טוב, אבל נעשה את זה רק קצר, הרב.
<יצחק רלב"ג: תשמע, דיברו כאן רבני "צהר".
<יצחק רלב"ג: רבני "צהר" יכלו לפני "חוק צהר" ואחרי "חוק צהר", יש לנו הרי סיכומים, הבנות עם הרב אריאל וכולם.
<יצחק רלב"ג: רבני "צהר" הם עורכי חופות וקידושין במובהק, אין כל כוונה מצד הרבנות הראשית לפסול.
<יצחק רלב"ג: רבני "צהר" עומדים בקריטריונים של הרבנות הראשית, יופיעו - - - לא כארגון, ויכולים לרשום חופה.
<יצחק רלב"ג: אני הייתי מורשה נישואין הרבה שנים.
<יצחק רלב"ג: תראה לי רב אחד מ"צהר" שיבוא אלי בטענות שאני פסלתי אותו מלערוך חופה וקידושין.
<אוריאל גנזל: את כל הרשימה?
<יצחק רלב"ג: לא לא לא.
<יצחק רלב"ג: אם היה מביא מכתב: ההוא ראש ישיבה, מגיד שיעור, הרב אריאל כותב לי שהוא מכיר אותו והוא יודע לסדר חופה וקידושין – אז הוא לא קיבל אישור אצלנו?
<יצחק רלב"ג: זה סתם הכול דיבורים, הכול שקרים.
<יצחק רלב"ג: זה לא נכון, זה לא נכון.
<יצחק רלב"ג: אז עכשיו ככה: אם יש לה טענות שבאחת הרבנויות שלא רוצים לרשום את הגרים – מה הקשר לזה?
<יצחק רלב"ג: מה הקשר לזה?
ניסן סלומינסקי: היה פעם שמי שלא היה לו זקן, אני לא רוצה להגיד את השם של הוועדה ומי עמד בראשה, דווקא אני מכבד אותו, לא אישרו רבנים אם לא היה לו זקן.
ניסן סלומינסקי: לדוגמה, סתם אני אומר.
ניסן סלומינסקי: בסדר, אלה לא הימים היפים.
<יצחק רלב"ג: חבר הכנסת סלומינסקי, אנחנו מדברים בשם הרבנות הראשית.
<יצחק רלב"ג: הרבנות הראשית מכבדת כל רב, בפרט רבני "צהר".
ניסן סלומינסקי: לא, זה ועדה של הרבנות הראשית.
<יצחק רלב"ג: יש גם רבני "צהר" שברובם הגדול עברו בחינות ברבנות הראשית.
<יצחק רלב"ג: אז לא שאנחנו מונעים - - -
<יצחק רלב"ג: אבל אם בא אחד, רוצה לערוך חופה וקידושין – מהו?
<יצחק רלב"ג: יש לו חברה להובלות.
<יצחק רלב"ג: אז מה יש?
<יצחק רלב"ג: אז בגלל שיש לו חברה להובלות אז צריכים לתת לו לעשות חופה וקידושין?
ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קשור.
<יצחק רלב"ג: אם הוא רב, מישהו מעיד שהוא רב, עבר בחינות לרבנות, הבעיה לא הייתה מעולם ולא – ואני אומר: אפשר לתקן את הדבר הזה.
<יצחק רלב"ג: העניין הזה של המחשב, שאתה מדבר על המחשב הזה.
<יצחק רלב"ג: "צהר" אולי לא חושבת ככה – בסדר, אבל הרבנות הראשית רשאית לחשוב אחרת.
<יצחק רלב"ג: הרבנות הראשית חושבת שכדי לבטל את התקנה הזאת, את הנושא הזה של תעודת רווקות, וכמו שהסברתי קודם, תעודת הרווקות זה לא רק עניין אם הוא רווק או לא.
<יצחק רלב"ג: אז אם הוא לומד בירושלים אז הוא מביא שני סטודנטים שלומדים אתו – הוא רווק, הוא לא התחתן.
<יצחק רלב"ג: זה הכול?
<יצחק רלב"ג: זה תעודת רווקות?
<אוריאל גנזל: זה מה שקורה היום.
<יצחק רלב"ג: למה אתה אומר שזה קורה היום?
<יצחק רלב"ג: כשאני מוציא תעודת רווקות אז אני יודע: אחותו התחתנה אצלנו, האח התחתן, ההורים התחתנו.
ניסן סלומינסקי: הרב, אנחנו חוזרים על הדברים.
<יצחק רלב"ג: אז לכן אני אומר:
<יצחק רלב"ג: כדי לא לשפוך שמן למדורה ולא להרבות מחלוקות ולא סתם לערבב – חברי כנסת, תסלח לי, עם כל הכבוד, הם אנשים מאוד חשובים, אבל מה הם מבינים ברישום נישואין?
<יצחק רלב"ג: מה הם מבינים בכללים האלה?
<יצחק רלב"ג: אז לערבב אותם, להשתמש בהם, בשביל הצרכים שלכם.
<יצחק רלב"ג: אני אומר לכם: חדל לכם, לא תהיה תפארתך על הדרך הזאת.
<יצחק רלב"ג: הרבה יותר פשוט ללכת יחד עם הרבנות הראשית, כמו שהלכו בעבר וכמו שהרבנות הראשית מבקשת ללכת ביחד עם רבני "צהר", לא נגד.
<יצחק רלב"ג: הדברים כאלה פשוטים, אפשר לעבור עליהם.
<יצחק רלב"ג: ואם חבר הכנסת סלומינסקי אמר את זה כל כך נכון: למה צריך לערוך מחשב שנה וחצי?
<יצחק רלב"ג: – אני יודע?
<יצחק רלב"ג: אני רבנות ראשית, אני יכול להגיד לך?
<יצחק רלב"ג: זה לא בסדר, זה לא בסדר.
<יצחק רלב"ג: אז אם יושב-ראש המדע יכול לסדר שהמחשב ייגמר בחודש ימים, אז הבעיה תיפתר בחודש ימים.
<יצחק רלב"ג: ייפתר בשלושה חודשים – ייפתר.
ניסן סלומינסקי: אחרון המבקשים זה עורך-דין אלעד קפלן, מכון "עתים".
<אלעד קפלן: אז שאלו פה כמה פעמים על מערכת המחשוב, מתי היא תהיה מוכנה.
<אלעד קפלן: במענה לשאילתה ב-14 במאי 2014, לפני קצת יותר משנה, השיב סגן השר לשירות דת, הרב אלי בן-דהן, שאני משער שאיש פה לא מפקפק ביושרתו, הוא השיב שמערכת המחשוב מוכנה, הוא השיב שהיא מותקנת בכל המועצות הדתיות, והוא השיב שמערכת המחשוב מייתרת את הצורך להוציא תעודת רווקות ממקום המגורים.
<קריאה: מי נתן את זה?
<אלעד קפלן: זה לפני למעלה משנה.
<אלעד קפלן: הרב אלי בן-דהן אמר לפני למעלה משנה במענה לשאילתה שמערכת המחשוב מוכנה ומותקנת בכל המועצות הדתיות.
<יצחק רלב"ג: אז הוא אמר.
<אלעד קפלן: עכשיו, למעלה משנה אחר כך, לאחר שהושקעו כספים רבים, אנחנו עדיין מדברים מתי מערכת המחשוב תהיה מוכנה.
ניסן סלומינסקי: לא, רבותי, אני מתנצל, רציתי שהוא יבוא לפה, אבל היום הוא בתל-אביב בקריה.
<אלעד קפלן: עוד שתי הערות, דיברו פה גם על הכסף וגם על המהות.
<אלעד קפלן: אני חושב שעל הכסף החשוב ביותר לא דיברו פה.
<אלעד קפלן: תעודת רווקות גם עולה כסף, זו לא דרישה רק מנהלית, זה לא רק שמטרטרים את הזוגות בכל רחבי הארץ.
<אלעד קפלן: פונים אלינו מאות זוגות, אנחנו מלווים אותם בהליך הרישום, הם אומרים: קודם כול, למה אנחנו צריכים להטרטר בכל רחבי הארץ, גם למקומות שאנחנו כבר לא נמצאים בהם ולא נרשמים בהם?
ניסן סלומינסקי: סליחה, חסר לי: מי זה פונים אלינו?
<אלעד קפלן: אנחנו מסייעים ומלווים אלפי אנשים בשנה בעמותת "עתים" מול שירותי הדת, בפרט בגיור, ברישום נישואין, בבירור יהדות.
<אלעד קפלן: בין השאר אנחנו מסייעים לאנשים בהליך ואנחנו גם שומעים מהם מה קורה כשמגיעים ללשכות הרישום.
<אלעד קפלן: וכשהם הולכים ומטרטרים בין לשכות הרישום המקומיות כדי להוציא תעודת רווקות, הם גם משלמים סכום נוסף על תעודת רווקות של 150 ש"ח נוספים, מעבר ל-700 ש"ח של אגרת הרישום.
<אלעד קפלן: ומספר מועצות דתיות, ביושרה, אמרו לזוגות: תירשמו רק במקום המגורים.
<אלעד קפלן: הם ביקשו להירשם לא במקום המגורים, כמו שהחוק מאפשר להם, ואמרו להם: אם אתם נרשמים פה, זה יעלה לכם 300 שקל יותר, כי אתם תצטרכו להוציא תעודת רווקות גם פה וגם שם, ועדיין לשלם את אגרת הרישום.
<אלעד קפלן: כלומר במקום 700 ש"ח זה יעלה לכם 1,000 ש"ח.
<אלעד קפלן: ובגלל זה זוגות בחרו להירשם במקום המגורים אף על פי שהם לא רצו להירשם שמה.
<אלעד קפלן: זה ברמה של הכסף.
<אלעד קפלן: וכמובן זה לוקח זמן, לוקחים יום חופש כדי לנסוע לעוד רבנות.
<אלעד קפלן: גם בעניין המהות.
<אלעד קפלן: הסיפור הזה התחיל לא רק כעניין בירוקרטי פשוט, אלא בגלל שהיו בעיות מהותיות בלשכות שונות של רישום נישואין.
<אלעד קפלן: ו"עתים" הגישה שתי עתירות לבג"ץ, אחת על רבנויות שסירבו לרשום מתגיירים לנישואין, ואחד על הרבנות בראשון-לציון שהחליטה לשלוח אנשים שביקשו להירשם לנישואין, בעיקר יוצאי ברית-המועצות, לחוקרי יהדות פרטיים.
<אלעד קפלן: והחוק הזה בין היתר נועד לתת להם מענה, ולאפשר לאנשים לא להגיע ללשכות מסוימות שבהן חוקרים את יהדותם ולא מכירים בגיור שלהם, גם כשמדובר בגיור ממלכתי וגם כשיש להם אישור יהדות מבתי-הדין הרבניים.
<אלעד קפלן: והרב של ראשון-לציון שהיה אחראי לדברים האלה הוא בין הרבנים, הוא עדיין מכהן בתפקידו.
<אלעד קפלן: ועכשיו, כשאומר נציג הרבנות הראשית שצריך לשלוח אנשים למקום מגוריהם לא רק כדי לבדוק את רווקותם אלא גם כדי לבדוק יהדותם ולחקור אותם, אז מדובר בדיוק על זה, מדובר בעצם על לבטל מהותית את כל מה שהושג בחוק הזה, לשלוח אנשים חזרה לרב לראשון-לציון, שבזמן שהרב ריסקין מוזמן לשימוע ברבנות הראשית, הרב שמפלה מתגיירים וחוקר עולים מברית-המועצות על בסיס קבוע באופן שיטתי, הוא ממשיך לכהן בתפקידו.
<אלעד קפלן: והם רוצים להחזיר אותו לשם ולהחזיר את כל הנרשמים לנישואין ולשמר את המונופול המקומי.
<אלעד קפלן: ויש בזה גם השלכה על הכסף וגם השלכה על המהות, ואסור לוותר על אף אחד מהדברים האלה.
ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם, אם כי קשה לסכם.
<מאירה בסוק: צריך לומר את האמת.
<מאירה בסוק: שמי עורכת-דין מאירה בסוק מנעמ"ת.
<מאירה בסוק: אני פשוט רוצה לחזק את דבריו, כי מה שנאמר פה, חלק מהדברים, היו פשוט לא אמת.
<מאירה בסוק: לא אמת במובן הזה של בוא לא נדבר על זה, כי זה האמת.
<מאירה בסוק: בוא נדבר רק על כסף – וזה חבל, חבל.
ניסן סלומינסקי: אז אני רוצה לסכם ולומר: מאחר שהחוק קיים, ואני שומע מהדברים כרגע, לפחות מה שאנשים אומרים, באמת גם מצד הרבנות הראשית וגם מצד משרד הדתות וגם מצד רבני "צהר" ואחרים, שבאמת כולם יש להם אותה מטרה: אל"ף, לאָהב את התורה, לאָהב את התהליך הזה, כדי שכמה שיותר זוגות, קודם כול, יבואו להירשם לנישואין ולא יעשו את זה בדרך אחרת.
ניסן סלומינסקי: בי"ת, מטרה שמשותפת לכולם, שרוצים באמת לעשות את זה כמה שיותר נעים, כמה שיותר מכובד וקל יותר, ומצד שני גם בשעות ובכל הדברים שיקלו על כולם.
ניסן סלומינסקי: אז זה אני חושב משותף לכולם.
ניסן סלומינסקי: עכשיו, יש כאן כל מיני מחלוקות, נגיד כך, שקשורות אולי לחוק או לא.
ניסן סלומינסקי: מה שאני רוצה לבקש: קודם כול, שתוך חודש-חודשיים תיגמר הסאגה הזאת שנקראת מחשב.
ניסן סלומינסקי: זה גולם שאסור שהוא יקום על יוצרו, זה לא יכול להיות.
ניסן סלומינסקי: כי מה שקורה בפועל, הרי בפועל ממשיכים, הכול ממשיך, וחלק גם בידיעה ובהסכמת הרבנות הראשית, שנתנה את זה גם בכלל לפני כן.
ניסן סלומינסקי: אז מבחינת כולנו טוב שיהיה את המחשב – זה יותר מייעל, מייתר הרבה דברים שיצטרכו.
ניסן סלומינסקי: אז לגמור תוך חודש-חודשיים עם הנושא הזה של המחשב.
ניסן סלומינסקי: ומצד שני, אני אומר שוב, אני פונה רק לרבני "צהר" בנושא, שמאחר שיש כן ביקורת שנשמעת על הנושא של לוד, נגיד כך, בהיבט הזה: אם אתם עושים תהליך בלוד ואחר כך צריכים להגיע לרב במקום אחר, אז אתם מטרטרים את האנשים, וזה בדיוק ההיפך מהמטרה של החוק.
<אוריאל גנזל: עובדה שהם באים.
ניסן סלומינסקי: רק שנייה.
ניסן סלומינסקי: כן, בסדר, אבל אני אומר:
ניסן סלומינסקי: המטרה של החוק היא בדיוק הפוך, הרי לתת להם כמה שיותר קל.
ניסן סלומינסקי: אם הם באים ככה, בטוח הם היו באים בשמחה הרבה יותר גדולה אם זה היה במקום אחד.
ניסן סלומינסקי: תנסו לפתור את הנקודה הזאת, כי זו באמת נקודת תורפה, ששוב, אני לא יודע לגבי "שארית ישראל" אם אכן באמת הם פועלים, ואם הם ידא אריכתא או בשליחות – זה מחלוקת של ה"מחנה יהודה" וה"מנחת חינוך" – לא חשוב, אם הם ידא אריכתא, תהיו גם אתם ידא אריכתא של איזה מועצה דתית או מקומות כאלה, אבל תעשו את זה.
ניסן סלומינסקי: שווה לתקן, כי זו נקודה שאני שומע לא רק מהצד הזה, גם ממקומות אחרים.
ניסן סלומינסקי: טפלו בזה, תקנו את זה, ואז זה יהיה הרבה יותר מסודר.
ניסן סלומינסקי: ומצד שני אני אומר:
ניסן סלומינסקי: הרבה מאוד דברים שנאמרו פה – תרדו מזה, הם לא לוקחים את הכסף לעצמם.
ניסן סלומינסקי: שמעתם, חס ושלום כל הדברים האלה, תרדו מכל הדברים, ובואו נעשה את זה באהבה ובחיבה ובשלום וברעות, את הדברים האלו.
ניסן סלומינסקי: מה שאני מסכם: החוק ימשיך, חודשיים למחשב, וננסה לקרב את הדברים ולהרחיק את – וכל אחד יתקן במקומו.
ניסן סלומינסקי: טוב, הישיבה נעולה.
ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת חוקה.
ניסן סלומינסקי: זאת לא הישיבה הראשונה.
ניסן סלומינסקי: בנוגע ליושב-ראש הוועדה הקודם, כבר ערכנו כאן אתמול מעין התייחדות של הוועדה כך שאנחנו יכולים להתחיל לפתוח ישר בישיבה עצמה.
ניסן סלומינסקי: אני שמח לקבל בברכה את חברתי איילת שקד, שרת המשפטים.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שכבר בזמן הקצר שאת מכהנת, הוכחת שהבחירה הייתה נכונה ומוצלחת.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך את השופטת בדימוס והנציבה, הילה גרסטל, ששמה כשופטת ונשיאת בית המשפט המחוזי מרכז הולך לפניה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו בטוחים שבאותה עוצמה שהיית שם את גם תפעלי כנציבה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו מברכים את ידידנו ומכובדנו שי ניצן, פרקליט המדינה, שעל כתפיך הרחבות אתה מוביל את התביעה של מדינת ישראל, מוביל אותה ביושר, בהגינות, בשום שכל ובלב פתוח.
ניסן סלומינסקי: אני מברך אתכם, חבריי חברי הוועדה.
ניסן סלומינסקי: אני מקווה שהמרובע הזה של שופטת, נציבה, פרקליט המדינה ואנחנו, הוועדה, נפעל ביחד להעצים את בית המשפט והתביעה במדינת ישראל, לרענן אותה, להביא להפריה הדדית ולדו-שיח חיובי בינה לבין הגוף המחוקק שהוא כנסת ישראל, מצד אחד, ומצד שני בינה לבין הציבור הרחב, כדי המערכת תחוש את הדופק של הציבור הרחב וממילא תוכל להיות לו לפה על כל גווניו.
ניסן סלומינסקי: אני גם מברך את הפרקליטים ואת נציגי ארגון הפרקליטים.
ניסן סלומינסקי: הפרקליטים בסך הכל עושים עבודת קודש.
ניסן סלומינסקי: המערכת והפרקליטים מצוינים, אבל תמיד יש מקום לשמירת הקיים ולשיפורים.
ניסן סלומינסקי: אני מברך את השרה ואת היועץ המשפטי לממשלה שהחליטו להקים את הנציבות, ואת הבחירה המצוינת שלהם להעמיד בראשה את הנציבה, את הילה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו כחברי הוועדה ניתן יד וגם ניזום מהלכים לחיזוק ושיפור מערכת המשפט, התביעה והסנגוריה.
ניסן סלומינסקי: אני חושב שהעם בישראל זכאי לזה.
ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך את כל האורחים הנוספים שנמצאים פה, גם את המערכת השלטונית על גווניה, גם את האורחים והמכונים האחרים שנמצאים פה, שאני חושב שחלק מהם, אולי כולם, ילוו אותנו לאורך כל ה-4.6 שנים שאנחנו נפעל כאן במסגרת הכנסת הזאת.
ניסן סלומינסקי: השרה הגיעה למתווה שבגינו חזרו הפרקליטים לעבודה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים בדיונים עכשיו וגם בהמשך לפגוע במתווה הזה.
ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לאפשר לשופט עליון בדימוס לבצע את התפקיד שהוטל עליו.
ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו לא יודעים מה יהיה המתווה שהוא יציע, ואנחנו גם לא בטוחים שהשרה תקבל את זה או הפרקליטים יקבלו את זה, יכול להיות שנזדקק לאישור המתווה.
ניסן סלומינסקי: אם לא, נדון בהצעת חוק קיימת שהשרה לשעבר, חברת הכנסת ציפי לבני, הגישה בנושא של הפרקליטים.
ניסן סלומינסקי: חשבתי שראוי שכבר מעכשיו נלמד את הנושא, נכנס לעומקו.
ניסן סלומינסקי: בלי להפריע יהיה מתווה שיהיה מקובל על דעת כולם, ויבוא לפה אם יהיה צורך כדי שנדון.
ניסן סלומינסקי: אם לא, תהיה הצעת החוק שבה נצטרך לדון.
איילת שקד: > בוקר טוב, אני שמחה לראות את כל הנוגעים בדבר בישיבה אחת.
איילת שקד: הנושא של נציבות הביקורת ושביתת הפרקליטים זה הנושא הראשון שהחלטתי לעסוק בו ביום הראשון שנכנסתי לתפקיד.
איילת שקד: נפגשתי עם כל הנוגעים בדבר, גם עם אנשים שאינם נוגעים בדבר, על מנת לשמוע את דעתם.
איילת שקד: הנציבות, בראשות השופטת בדימוס הילה גרסטל, היא עובדה מוגמרת.
איילת שקד: אני חושבת שעל זה יש קונצנזוס.
איילת שקד: דרך אגב, גם בקרב הפרקליטים.
איילת שקד: בשיחות איתם הבנתי מרובם שהם לא מתנגדים באופן עקרוני לביקורת.
איילת שקד: הייתה להם התנגדות על חלק מהתהליכים, לא על הרעיון.
איילת שקד: אני באופן אישי תומכת ברעיון, אני חושבת שזה דבר נחוץ וטוב.
איילת שקד: אני רואה ביקורת לא ככלי לעריפת ראשים, אלא ככלי להשתפר, לתחקר.
איילת שקד: מטרת הביקורת היא לתחקר בעיות ולהשתפר, לא לפגוע באף אחד.
איילת שקד: ביקשתי מהשופט גולדברג שיבחן את הדרך שבה הנציבות עובדת היום.
איילת שקד: מניסיונו כמבקר מדינה, כנציב תלונות על שופטים וגם כשופט עליון, הוא יבדוק האם המתווה שעובד כיום הוא המתווה הנכון, האם צריך לשנותו, האם צריך ללכת לחקיקה.
איילת שקד: ביחד עם היועץ המשפטי לממשלה הגענו למתווה מסוים שהפרקליטים קיבלו.
איילת שקד: אני שמחה שהפרקליטים הפסיקו עם השביתה.
איילת שקד: השביתה הזאת של הפרקליטים לא הייתה כמו השביתה בנתב"ג שאחרי שעה כל הציבור מזדעק, זאת הייתה שביתה שפגעה בכל שלטון החוק.
איילת שקד: אני מאוד שמחה שהיא הסתיימה.
<הילה גרסטל: בוקר טוב.
<הילה גרסטל: תודה רבה שהזמנתם אותי.
<הילה גרסטל: כמו שאמר יושב ראש הוועדה, אני התבקשתי להקים את גוף הביקורת המכונה נציבות הביקורת על מערכת תביעה ומייצגי המדינה בערכאות.
<הילה גרסטל: אני נכנסתי לתמונה לאחר שנחתם מסמך עקרונות על ידי שרת המשפטים הקודמת, ציפי לבני, ועל ידי היועץ המשפטי לממשלה.
<הילה גרסטל: מסמך העקרונות התווה את גבולות הגוף, את סמכויות הגוף, את נושא העיסוק של הגוף.
<הילה גרסטל: הוא מבחינתי היה המסמך הראשון שהכרתי.
<הילה גרסטל: בדיעבד אני יודעת שקדמו לחתימת מסמך העקרונות ויכוחים רבים ומרים שהתנהלו סביב הקמת הנציבות.
<הילה גרסטל: כמו שאני חייבת להודות, אולי לבושתי, אולי לא לבושתי, לא הייתי מודעת למלחמה העזה שהייתה בין מצדדי חקיקה מיידית וקשה להקמת גוף ביקורת - שתי הצעות חוק שהיו, אם אני לא טועה, בשנת 2011 - לבין מתנגדי הקמת הגוף ומתנגדי החקיקה, שהם בעצם אנשי הפרקליטות.
<הילה גרסטל: כמו שאמרתי, אני נכנסתי למצב נתון בתאריך מסוים, בלי לדעת שבעצם אמורה להתפתח דרמה כמו שהתפתחה מבחינת התייחסות ארגון הפרקליטים.
<הילה גרסטל: אחד הדברים הראשונים שנתקלתי בהם עוד לפני שמינויי אושר בממשלה, זה שארגון הפרקליטים הודיע שהוא לא מתכוון לשתף פועלה עם הגוף הזה.
<הילה גרסטל: אני עד עכשיו לא ממש יודעת על מה, למה ומכוח מה ארגון פרקליטים מודיע שלא במסגרת סכסוך עבודה שהוא לא משתף פעולה, אבל עובדה היא שמארגון הפרקליטים, מהיום הראשון של הקמת הנציבות - הנציבות הוקמה באופן מהיר יחסית, ב-1 באפריל 2014 התחלנו לפעול - לא זכינו לשיתוף פעולה.
<הילה גרסטל: כן זכינו לשיתוף פעולה באותה עת של הנהלת הפרקליטות.
<הילה גרסטל: פרקליט המדינה, פרקליטי המחוז ומנהלי המחלקות שיתפו איתנו פעולה.
<הילה גרסטל: חשוב לציין שארגון הפרקליטים הודיע שהוא לא מתנגד לביקורת המערכתית, הוא מתנגד רק לנושא התלונות הפרטניות, אני מיד אתייחס לזה.
<הילה גרסטל: למרות זאת, אנחנו, הביקורת המערכתית, לא זכינו לשיתוף פעולה מארגון הפרקליטים במסגרת אותו שיתוף פעולה כולל.
<הילה גרסטל: להשלמת התמונה לנושא שיתוף הפעולה אני אומר שבספטמבר הוכרז סכסוך עבודה.
<הילה גרסטל: מאז יש חוסר שיתוף פעולה מוכר על פי משפט העבודה.
<הילה גרסטל: בפברואר עלתה דרגת הסכסוך לא בהקשר שלנו, כי בהקשר שלנו מלכתחילה היה חוסר שיתוף פעולה, אלא בהקשר של הרמה הלאומית, שהפסיקו להגיש כתבי אישום, הפסיקו להגיש כתבי הגנה, טענו רק בעל פה וכיוצא באלה דברים.
<הילה גרסטל: אנחנו התחלנו לעבוד.
<הילה גרסטל: התחלנו לעבוד בצורה מאוד מאוד מסודרת ומאוד רצינית, גם בהיבט של הביקורת המערכתית וגם בהיבט של התלונות הפרטניות.
<הילה גרסטל: הנציבות הוקמה, גויסו האנשים והתחלנו גם בביקורות.
<הילה גרסטל: הדוח נמצא פה.
<הילה גרסטל: למי שמעוניין אנחנו נחלק אחר כך עותקים.
<הילה גרסטל: באשר לתלונות הפרטיות, יצרנו נוהל מסודר לבדיקת תלונות פרטניות.
<הילה גרסטל: הנוהל המסודר הזה נעשה בשיתוף פעולה עם פרקליט המדינה לאורך כל הדרך, כשפרקליט המדינה בעצם הביא בפנינו את טענות ארגון הפרקליטים.
<הילה גרסטל: בתוך הנוהל הוטמעו כמעט כל הטענות, כלומר, פתרונות לטענות, פתרונות לחששות, פתרונות לדאגות שגרמו למלחמה הזאת לפרוץ.
<הילה גרסטל: לדעתי, חוץ מנושא אחד שלא היה צריך להיכנס בכלל לתוך נוהל, וזה מימון ייצוג הפרקליטים בפניי, נמצאו פתרונות לכל הטענות שמועלות במשך המלחמה הממושכת והחזקה מאוד של ארגון הפרקליטים בנושא הזה .
<הילה גרסטל: לא הצלחתי להבין, לפי דעתי האובייקטיבית - אני מסתכלת גם כאזרחית, גם כמי שכיהנה 24 שנים כשופטת במדינת ישראל, מתוך זה 7 שנים כנשיאה - את המלחמה הקשה הזאת בסעיף קטן אחד מתוך מסמך העקרונות.
<הילה גרסטל: למה אני אומרת בסעיף קטן אחד מתוך מסמך העקרונות?
<הילה גרסטל: כי מדובר רק על פניות של הציבור.
<הילה גרסטל: אדם שרואה את עצמו נפגע מהתנהלות של תובע או פרקליט, יכול לפנות אלינו.
<הילה גרסטל: זאת השורה שגרמה לפרוץ המלחמה.
<הילה גרסטל: אחת הטענות שמועלות חזור והעלה על ידי ארגון הפרקליטים זה שהיה צוות של 8 משפטנים שמונה על ידי היועץ המשפטי לממשלה, שחשב שלא צריך תלונות פרטניות.
<הילה גרסטל: עיון בדוח של הצוות הזה ומסקנותיו מעלה שרק הנושא הזה של פנייה של אדם - זה יכול להיות אדם נאשם, חשוד, מתלונן, סנגור, עמותה ששלטון החוק חשוב לה - מפריע לארגון הפרקליטים בהתנהלות שלו מול הנציבות.
<הילה גרסטל: לא ידעתי מראש שאמורה להיות כזאת מלחמה.
<הילה גרסטל: במהלך השנה הזאת הייתי די מופתעת מההתנהלות הזאת.
<הילה גרסטל: לא העליתי על דעתי שיכולה להיות התנגדות כל כך נחרצת למשהו שהמטרה שלו היא לא כמו שנאמר על ידי ארגון הפרקליטים "ניגוח שלטון החוק", אלא להיפך, בצורה חד משמעית להיפך.
<הילה גרסטל: אם מישהו היה רוצה לנגח את שלטון החוק או לפגוע בפרקליטות, אז אל"ף, לא היו בוחרים אותי, אני מתארת לעצמי, בי"ת, לא היו מנסחים מסמך כפי שהוא מנוסח על ידי שרת המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה בצורה זהירה ושקולה.
<הילה גרסטל: בוודאי גם אחר כך לא הייתי אני יושבת עם פרקליט המדינה והולכת כברת דרך ארוכה כדי להרגיע את אותן חששות ודאגות.
<הילה גרסטל: אני יכולה לומר מפרספקטיבה של 14 חודש – אני לא יודעת אם באותה נחרצות הייתי מדברת לפני 14 חודש כי בקושי הכרתי את זה, הייתי ספונה בלשכתי בבית המשפט המחוזי מרכז לוד - שאי אפשר להגזים בחשיבות של הקמת הנציבות, אי אפשר להגזים בחשיבות של אותו חלק של התלונות הפרטניות מתוך הנציבות.
<הילה גרסטל: אני חושבת שזה המענה האמיתי והנכון לאזרח אם נגרם לו עוול.
<הילה גרסטל: אם לא נגרם לו עוול, התלונה נדחית.
<הילה גרסטל: יש עוד נתון אחד שחשוב לי מאוד - גם שלחתי את זה אתמול, אני מבינה שזה באתר- וזה שבשורה האחרונה מדובר ב-930 פרקליטים.
<הילה גרסטל: מדובר, נכון להיום, ב-430 או 440 תלונות שהוגשו.
איילת שקד: > צריך לציין שמשום מה לא מגישים תלונות על - -
<הילה גרסטל: זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.
<הילה גרסטל: המבוקרים שלנו זה לא רק הפרקליטות.
<הילה גרסטל: המבוקרים שלנו זה הפרקליטות, זה התביעה המשטרתית החל מ-1 בינואר 2015 וזה כל מי שמחזיק ייפוי כוח או הסמכה מהיועץ המשפטי לממשלה.
<הילה גרסטל: חשוב מאוד לומר שמאז תחילת מהאבק המתוקשר של ארגון הפרקליטים - ארגון הפרקליטים צרב את הנציבות בתודעה הציבורית כגוף ביקורת על הפרקליטות - יש עלייה דרמטית בכמות התלונות המוגשת נגד הפרקליטות בכלל.
מיכל רוזין: בפרטניות?
<הילה גרסטל: בפרטניות.
<הילה גרסטל: הפניות האלו יכולות להיות רק פרטניות.
<הילה גרסטל: יש בלבול מושגים שעוד לא החלטתי לעצמי אם הוא בלבול מכוון או מקרי.
<הילה גרסטל: תלונה פרטנית לא אומר שהיא בהכרח תלונה על פרקליט ספציפי, על פרקליט פרטי.
<הילה גרסטל: תלונה פרטנית אומרת שאת או כל מי שיושב פה באולם שנתקל באיזה שהוא עיוות, פונה אלינו ואומר.
<הילה גרסטל: זאת יכולה להיות התייחסות לפרקליט ספציפי, אבל זאת יכולה להיות גם התייחסות למערכת.
ציפי לבני: התלונה היא של הפרט.
<הילה גרסטל: התלונה היא של הפרט.
<הילה גרסטל: התלונה היא פרטנית, כי התלונה מוגשת על ידי הפרט.
<הילה גרסטל: היא יכולה להתייחס לפרט שהוא פרקליט ספציפי, והיא יכולה להתייחס למערכת.
<הילה גרסטל: הניסיון מוכיח שרוב הפניות האלו הן פניות נגד המערכת, לא נגד הפרקליט הבודד כמו שנהוג לכנות אותו.
<הילה גרסטל: מתוך ארבע מאות ומשהו תלונות שהוגשו אלינו עד היום, סך כל הפרקליטים הפרטיים שנדרשו להשיב זה 29 ב-14 חודש, כלומר 2 בחודש נדרשו להשיב לאיזה שהיא תלונה.
מיכל רוזין: את יכולה לאפיין מי הפונה ועל מה הייתה פנייה?
<הילה גרסטל: אני יכולה לומר לך מי לא פונה, כי זה מתחבר לנושא של ארגון הפרקליטים.
<הילה גרסטל: לא פונים אלינו כמעט בכלל סנגורים שרוצים לנגח את הפרקליטות.
<הילה גרסטל: צריך לתת לי את הקרדיט שאני יודעת להבחין מניסיוני רב השנים בין מצב בו סנגור רוצה להחליש את הפרקליטות והוא פונה, לבין מצב שסנגור פונה כי הוא עומד חסר עונים בגלל שהטעו אותו או לא נתנו לו חומר חקירה, עיכבו או הפלו אותו לרעה יחסית לסנגור אחר בנושא של שימוע, יידוע וכאלה דברים.
<הילה גרסטל: שמעתי את האמירות שבעיני היו צריכות להיבדק לפני שהן היו נזרקות לחלל האוויר.
מיכל רוזין: האם מי שפונה יותר אלה נפגעי עבירה או יותר חשודים, גם אם לא דרך הסנגור?
מיכל רוזין: איך את מאפיינת את אותם 29?
<הילה גרסטל: פונים נפגעי עבירה, פונים חשודים שממתינים שנים לתשובות, פונים מתלוננים שלא קיבלו תשובות על עררים, פונים אנשים שלא נסגר התיק שלהם שנים רבות והם חוששים לפנות לפרקליטות כי הם פוחדים שירצו להתנקם בהם.
<הילה גרסטל: אלו התשובות שקיבלתי מאנשים לשאלה: למה לא פניתם לברר.
<הילה גרסטל: פונות עמותות ששלטון החוק חשוב להן, שהן נתקלות באיזה שהא עוול והן משמשות פה לאנשים.
<הילה גרסטל: לא הכל נכון.
<הילה גרסטל: אגב, רוב התלונות נדחות, אבל בעיני מה שחשוב זה לא אלו שנדחות, בין על הסף ובין לגופן, חשוב שיש את האפשרות להציג את זה בפני מישהו שיבדוק.
<הילה גרסטל: קודם כל, סינון ראשוני אם יש מקום לדחות על הסף, אם זה סוג של מניפולציה שבאה כדי להחליש את הפרקליטות.
<הילה גרסטל: אני חייבת לומר כאן שאין לי שום כוונה להחליש את הפרקליטות.
<הילה גרסטל: ממש לא.
<הילה גרסטל: אני חושבת שהפרקליטות זה חלק מאוד מאוד חשוב משמירת שלטון החוק.
<הילה גרסטל: משם אני באה.
<הילה גרסטל: אני בהחלט חושבת שיש מה לתקן.
<הילה גרסטל: לאחר 14 חודש אני חושבת שיש מה לתקן.
<הילה גרסטל: אני חושבת שאם היו מקבלים את הגוף הזה כמו שהוא, בלי להילחם בו, בלי לעלות על בריקדות, בלי לצאת למאבקים, כולנו, וכולנו זה אומר הפרקליטות, הנציבות, כל מדינת ישראל ומערכת שלטון, היינו יוצאים נשכרים כי היו רואים שאין גוף שחף מטעויות וכשלים.
<הילה גרסטל: אין לי שום כוונה, ואת זה אמרתי מהיום הראשון, לערוף ראשים, אין לי שום כוונה לתלות אנשים בכיכר העיר, יש לי בהחלט כוונה לסייע בשיפור המערכת הזאת כדי שהיא תהיה יותר טובה.
<הילה גרסטל: כולנו רוצים להשתפר.
<בני כץ: קיבלתם תלונות של פרקליטים על פרקליטים?
<הילה גרסטל: לא באופן פורמאלי.