GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם רביץ: אי אפשר לשלול מאדם את הזכות שלו לומר את דברו.
סיגל קוגוט: בוודאי, אבל יש להגדיר באיזה אופן עליו לומר את דבריו.
אברהם רביץ: בכך אני סומך על היועצת המשפטית של הוועדה.
אופיר פינס-פז: בהצעת החוק הזאת החלטנו, בסופו של דבר, להטיל מגבלה על פעילויות של קטינים שנראתה מאוד מאוזנת ונכונה.
אופיר פינס-פז: זוהי מגבלה סבירה, אולם היא איננה פשוטה.
ענת אסיף: אי אפשר להפוך את הצעת החוק למנגנון שמחייב את שני ההורים.
סיגל קוגוט: ח"כ רביץ רוצה שתהיה לכל אחד מההורים זכות וטו, אולם על ההורה האחר להגיע לבית העסק ולהתנגד.
אברהם רביץ: ההורה צריך להגיע, להוכיח שהגיע ושאמר לבעל העסק שלא יעשה זאת.
אופיר פינס-פז: אפשר להסמיך את שר הפנים להתקין תקנה שלפיה ההורה האחד יחתום שההסכמה היא על דעת שני ההורים, או שהיא על דעתו של הורה אחד וההורה האחר מתנגד.
אברהם רביץ: אני מסתפק בכך.
סיגל קוגוט: אולם זהו שינוי של התנאי האחר.
סיגל קוגוט: אין טעם לכתוב בטופס שהמעשה הוא על דעת הורה אחד בלבד, אלא אם כן לפי התנאי בחוק יש צורך בהסכמת שני ההורים.
סיגל קוגוט: אם לבעל העסק מותר לבצע את הפעולה על דעת הורה אחד גם אם ההורה האחר מתנגד – מדוע יש צורך לכתוב בטופס שההורה האחר מתנגד?
סיגל קוגוט: ההבהרה בטופס שאחד ההורים אינו מסכים משמעה בעצם שביצוע כתובת הקעקע צריך להיות על דעת שני ההורים.
אברהם רביץ: אינני מרחיק לכת עד כדי כך.
אברהם רביץ: אני מצמצם מאוד את ההצעה.
אברהם רביץ: אינני דורש שהמעשה יהיה על דעת שני ההורים.
אברהם רביץ: די בדעת הורה אחד.
אברהם רביץ: אולם ייתכן שההורה האחר יבוא ויתנגד.
סיגל קוגוט: כיצד ידע ההורה לאיזה בעל עסק פנה הילד?
אברהם רביץ: אולי זה ילד טוב שמספר בבית שהוא הולך לעשות כתובת קעקע?
אברהם רביץ: בכל מקרה, אני מבקש שהסייג הזה יהיה, למקרים שאחר כך יהיה צורך בכך.
אופיר פינס-פז: אפשר לכתוב שבתקנות יותקן טופס שיהיה בו סעיף שכזה.
ענת אסיף: מרגע שהורה אחד הסכים למעשה אין רלוונטיות להתנגדות של ההורה האחר.
סיגל קוגוט: תקנה יכולה להיות פירוט של החוק אך היא איננה יכולה לסתור אותו.
סיגל קוגוט: בעצם המשמעות היא שמקבלים את העמדה שאם ההורה האחר התייצב ומחה – יש לו מעין זכות וטו.
אופיר פינס-פז: ההורה האחר יצטרך לדעת על המעשה, וכך ייכתב בטופס.
אופיר פינס-פז: כך נהיה בטוחים שההורה האחר ידע על הדברים.
ענת אסיף: והורים גרושים יצטרכו לתאם זאת ביניהם?
אברהם רביץ: אגב, ברוב המקרים האמהות הן שיתנגדו למעשה.
אברהם רביץ: הן רגישות למראה החיצוני, רוצות לשמור על שלמות הגוף והנפש – הרי הילד יכול לסבול מכך בעתיד.
אופיר פינס-פז: יש להוסיף סעיף כללי של תקנות באישור ועדת החוקה, והדבר יוסדר שם.
ענת אסיף: האם התקנות יקבעו את טופס ההסכמה בלבד?
סיגל קוגוט: בהצעת החוק נכתב שההודעה המפרטת את הוראות סעיף 1(א) תוצב במקום בולט באופן שיקבע שר הפנים.
סיגל קוגוט: יש להוסיף לקביעות שר הפנים גם את נוסח הטופס.
אופיר פינס-פז: בטופס יכתוב הורה אחד שההורה האחר יודע על הדברים.
אופיר פינס-פז: שר הפנים יביא את הטופס לאישור הוועדה ואנחנו נדון בו.
אברהם רביץ: ועדת החוקה איננה יכולה להרשות לעצמה לקבוע שלאחד ההורים מעמד גבוה יותר מלחברו.
אברהם רביץ: ואם ההורים גרושים?
אברהם רביץ: האם לאב או לאם יש זכות רבה יותר?
אברהם רביץ: אפשר להגיע לבג"צ בגלל קביעה כזאת.
אברהם רביץ: עלינו להוציא הצעה נכונה תחת ידינו.
נועה בן אריה: בעצם מכאן מגיעים לדיון בחזקת השיתוף.
אופיר פינס-פז: המעשה המתואר בהצעת החוק הזה איננו פשע של ממש.
אופיר פינס-פז: בדו"ח מבקר המדינה נמצא פשעים רבים אחרים.
אופיר פינס-פז: אני מציע שלא נאבד פרופורציות.
אופיר פינס-פז: החוק צריך להיות מאוזן: די באחד ההורים.
אברהם רביץ: אגב, האם הגיל שנקבע בהצעת החוק משמש כגיל הקובע בחוקים נוספים?
אופיר פינס-פז: זהו גיל תעודת הזהות.
סיגל קוגוט: הוא משמש בעוד מקומות.
סיגל קוגוט: גם חבר ועדת קלפי יכול להיות בן 16.
אברהם רביץ: נדמה לי שגם בהטרדות מיניות מופיע הגיל הזה.
סיגל קוגוט: זאת בנוגע לקרבנות.
סיגל קוגוט: אני מבקשת להבהיר: אם בחוק הראשי כתוב "בהסכמת אחד מהוריו", הטופס איננו יכול לחייב מעבר לכך.
סיגל קוגוט: כל מה שיידרש הוא הסכמת אחד ההורים.
סיגל קוגוט: הטופס איננו יכול לבקש יותר ממה שהחוק הראשי מבקש.
סיגל קוגוט: אפשר להתייחס לידיעת ההורה האחר, אולם גם אם הוא איננו יודע, לפי החוק הראשי הדבר מותר.
אברהם רביץ: אם כתוב שההורה האחר יודע, אותו הורה אחר יוכל לקבל סעד משפטי למקרה שלא ידע?
דורית ואג: תמיד אפשר להערים קשיים על הצד האחר, אם מדובר בהורים גרושים למשל.
ענת אסיף: בכל מקרה אין ספק שהסכסוך איננו צריך ליפול על כתפיו של בעל העסק.
סיגל קוגוט: נכון, זהו בדיוק המצב.
סיגל קוגוט: לכן אני מבקשת להבהיר: כל עוד כתוב "בהסכמת אחד מהוריו", הטופס לא יוסיף על כך.
סיגל קוגוט: אני קוראת את סעיף 1(ב) בנוסח מתוקן: "המתבקש לעשות כתובת קעקע כאמור בסעיף קטן (א) רשאי לדרוש ממי שמבקש לעשות בגופו כתובת קעקע שיציג לפניו תעודה שבה ניתן לוודא את גילו, ורשאי הוא לדרוש תעודה מהורהו או מאפוטרופסו, שמזהה אותו ככזה".
אופיר פינס-פז: וזו איננה חייבת להיות תעודת זהות.
סיגל קוגוט: נכון, יש תעודות שונות.
סיגל קוגוט: די בתעודה שתציג את הגיל ואת הקשר.
סיגל קוגוט: אני קוראת את סעיף קטן (ג).
סיגל קוגוט: במקום סעיף קטן (א) שמופיע כאן, יש לכתוב "סעיפים קטנים (א)-(ב)".
סיגל קוגוט: שר הפנים יכול לקבוע את התקנות בחצי השנה עד תחילת החוק.
סיגל קוגוט: בסעיף קטן (ג) אפשר להוסיף שגם הטופס שההורה יחתום עליו יהיה לפי נוסח שיקבע שר הפנים.
סיגל קוגוט: כמו ששר הפנים קובע את השלט הוא גם רשאי לקבוע נוסח סטנדרטי של טופס וחתימה.
אופיר פינס-פז: נכון, יש לעשות זאת.
דבי סולו: לעניין הצגת שלט במקום בולט – הדבר איננו דורש מומחיות, ולכן שר הפנים האמון על החוק צריך לעשות זאת.
דבי סולו: אולם קביעת קריטריונים שנוגעים לתעודת זהות וכו' – אלה דברים בעלי מובן פלילי, ואינני יודעת אם שר הפנים הוא השר המתאים.
סיגל קוגוט: אין צורך בכך.
סיגל קוגוט: כל מה שנדרש הוא לקבוע את החומר שממנו ייעשה השלט, גודל האותיות, מקום התלייה וכו'.
סיגל קוגוט: כמו התקנות בנוגע לשלטים האוסרים על העישון.
אברהם רביץ: את נושא "מיהו יהודי" לא נקבע שם.
סיגל קוגוט: אני קוראת את סעיף קטן (ד).
סיגל קוגוט: אני מבהירה שיש צורך בו כדי להחיל את חוק רישוי עסקים על מי שמפר את תנאי הרישיון.
סיגל קוגוט: אני קוראת את סעיף 2 להצעת החוק.
סיגל קוגוט: יש לכתוב כאן "ואולם אם לא קיים תנאי כאמור בסעיף 2(א) או (ג)...".
סיגל קוגוט: הקנס המקסימלי הוא 9,600 שקלים.
אופיר פינס-פז: זה סכום גבוה מאוד.
סיגל קוגוט: בשלב זה מדובר בעברה פלילית, ולכן יש צורך בכתב אישום, בהגעה לבית משפט וכו'.
סיגל קוגוט: כדי שהעברה הפלילית תהפוך לעברה מנהלית, על שר המשפטים להחליט בצו שסעיף מסוים נכנס לתוספת הרלוונטית.
סיגל קוגוט: הדבר נתון לסמכותו של שר המשפטים.
סיגל קוגוט: הוא צריך לבדוק את הדברים.
סיגל קוגוט: ייתכן שהוא לא יהיה מעוניין שכל חוק רישוי עסקים יהיה עברה מנהלית, יש שם סעיפים אחרים, חמורים מהסעיפים הללו.
ענת אסיף: אין שום בעיה פרוצדורלית בעניין זה.
סיגל קוגוט: נכון, קובעים בצו שמדובר בעברה מנהלית ומחליטים אילו פקחים אוכפים אותה, האם פקחים של העירייה או של הממשלה.
אופיר פינס-פז: וכל אחד מהצדדים מעוניין בוודאי שהגורם האחר יטפל בנושא.
נועה בן אריה: בהנחה שהרשות המקומית היא שתאכוף, ראוי עוד יותר לקבוע שמדובר בעברה מנהלית.
ענת אסיף: אני מבהירה שאי אפשר לקבוע את העברה כמנהלית כבר בשלב זה.
ענת אסיף: ראשית עליה להיות עברה פלילית.
נועה בן אריה: אני מבקשת להתייחס לסעיף קטן (ד) בסעיף 1.
נועה בן אריה: כתוב שם שהוראות סעיפים (א) ו-(ג) הם תנאי מתנאי הרישיון.
נועה בן אריה: האם הפיקוח צריך להיות לעניין השלט, או לעצם האישורים?
סיגל קוגוט: צריך להיות פיקוח בשני הנושאים.
נועה בן אריה: כלומר, המפקח העירוני יגיע לבית העסק, והמקעקע יציג לפניו אישורים ששמר מהתקופה האחרונה?
נועה בן אריה: ונוסף על כך הפקח יבדוק גם את השלט?
ענת אסיף: בבדיקות שגרתיות המפקח יכול רק לעיין באישורים קודמים.
ענת אסיף: אם יהיה לקוח במקום, הוא יוכל לפקח על אותו מקרה.
נועה בן אריה: אם כן התקנות צריכות להכיל גם חובת שמירה.
סיגל קוגוט: לדעתי חובה זו עדיין בגדר ביצוע.
נועה בן אריה: לפיקוח אין שיקול דעת.
נועה בן אריה: הדברים צריכים להיות מוגדרים.
נועה בן אריה: זוהי סמכות מנהלית גרידא.
סיגל קוגוט: אפשר לכתוב בחוק כמה זמן נדרש בעל העסק לשמור על הטפסים.
דבי סולו: לפקח אין סמכות חיפוש, אין לו סמכות מעצר וכו'.
דבי סולו: הוא יכול רק להיכנס לבית העסק.
סיגל קוגוט: הפקח יבקש שיוצגו לו האישורים והוא יבדוק האם בנוגע ללקוח שנמצא במקום התקיימו כל הדרישות.
אברהם רביץ: נכון, ואם בעל העסק יסרב לעשות זאת, הפקח יוכל לנקוט צעדים נגדו, לסגור את המקום בצו, למשל.
דבי סולו: סמכויות הפקח מוגבלות מאוד.
ענת אסיף: נכון, נוסיף סעיף הסמכה.
דבי סולו: ייתכן שיש צורך להוסיף סמכויות משטרה.
יצחק סבן: אני מבין שהרשויות הן שיאכפו את החוק.
יצחק סבן: כיוון שכך, מה יעשה הורה שגילה שבבנו נעשתה כתובת קעקע?
יצחק סבן: למי יפנה?
ענת אסיף: ההורה יכול לפנות גם למשטרה ולהתלונן.
ענת אסיף: אם במשטרה יוחלט שהטיפול בידי גורמים אחרים, המשטרה תפעל בעניין במסגרת הקשר הפנימי שלה עם הרשויות.
ענת אסיף: כל עוד אין הופכים את העברה לעברה מנהלית – ברור מאליו שיש לפנות למשטרה.
ענת אסיף: לאחר מכן סמכות האכיפה בפועל עוברת לרשויות, אולם אם ההורה מתלונן למשטרה – הרשתות אמורות לעבוד בשיתוף פעולה, והמשטרה תעביר את המידע לגורמים הנכונים.
סיגל קוגוט: בחוק העברות המנהליות יש לתובע סמכות להחליט האם בשל חומרת העניין בכל זאת יוגש כתב אישום.
סיגל קוגוט: אני מבקשת לסכם את הדברים: לח"כ רביץ תהיה הסתייגות לדיבור, אולם אין הסתייגויות מהותיות.
אופיר פינס-פז: אני מאשר את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית ומברך את חברי, ח"כ יצחק סבן.
אופיר פינס-פז: זהו חוק נכון, לדעתי.
אופיר פינס-פז: אני מודה לכולם על ישיבה קצרה, תכליתית ופורייה.
אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
אופיר פינס-פז: אנחנו עוסקים היום בהצעת חוק מגורי רבנים במקום כהונתם, התשס"ב-2002, ביוזמתו של חבר-הכנסת נחום לנגנטל.
אופיר פינס-פז: קיימנו דיון יסודי בהצעת החוק בהכנתה לקריאה ראשונה.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת לנגנטל מציע לנו דבר שאני חושב שמקובל ברמה העקרונית על כל הכנסת, שרב הוא אדם שצריך להיות קשור לקהילה ומטבע הדברים הוא צריך להיות צמוד אליה במידת האפשר.
אופיר פינס-פז: לכן זה הגיוני שאם אדם התמנה להיות רב של קהילה במקום מסוים, הוא יגור בקהילה או בסמוך אליה.
אופיר פינס-פז: כאשר אנחנו מדברים על רבנים של רשויות מקומיות אנחנו מדברים על ערים, שכונות, מועצות מקומיות, מועצות אזוריות ומושבים בתוך מועצות אזוריות.
דוד טל: כפי שאמר היושב-ראש הצעת החוק היא נכונה וראויה.
דוד טל: אני סבור שהרב המקומי הוא הרועה הרוחני של צאן מרעיתו והוא צריך להיות קרוב וצמוד אליהם.
דוד טל: דא עקא, לפעמים יש בעיות למשל במועצות האזוריות ואני מבקש להתחשב בהן ולהוציא אותן מחוץ לענין.
דוד טל: יש מצבים שבהם מועצה אזורית כוללת את אחינו בני הקיבוצים, או המושבים, כשהרב לא מוצא את עצמו בשום מקום.
דוד טל: בכל זאת הרב זקוק לסביבה מינימלית לו, לבניו ולאשתו שיוכלו להיות בה אבל אין דבר כזה.
דוד טל: הפתרון יכול להיות על-ידי זה שנאפשר לאותו רב אזורי להתגורר באחד הישובים, מהגדולים יותר או מהגדולים פחות, מחוץ למועצה האזורית.
דוד טל: אם נקבע זאת בצורה שרירותית, נשפוך את התינוק עם המים וייווצר מצב בלתי אפשרי.
דוד טל: רב, או כל יהודי דתי שמקיים מצוות, זקוק לדברים אלמנטריים מבחינת ביתו ומשפחתו, הוא לא יכול להיות מנותק לגמרי.
דוד טל: יש מועצות אזוריות, רובן, שזה לא יכול להתבצע.
דוד טל: לכן כדי לא להרוג את החוק הראוי והטוב הזה יש לאפשר לאותם רבנים אזוריים לבחור איפה הם רוצים לגור מסביב.
דוד טל: זה יביא לאיזון בין הדברים.
אופיר פינס-פז: אני מניח שאתה מסכים שיהודי שגר בחיפה לא יכול להיות רב במועצה אזורית לכיש.
אופיר פינס-פז: בכוונה אני מקצין את הדברים.
דוד טל: אין ספק.
דוד טל: איך אמר השופט ברק – צריך איזו שהיא מידתיות וסבירות.
דוד טל: אם מדברים לדוגמה על מועצה אזורית מעלה יוסף, הרב יכול לגור בנהריה או בסביבה שם.
דוד טל: קח בחשבון שמועצה אזורית היא חבל ארץ מאוד גדול.
דוד טל: מבחינתי, הוא יכול לגור איפה שהוא רוצה מסביב לחבל הזה.
אופיר פינס-פז: זו הצעה סבירה.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת נחום לנגנטל, תציג בבקשה את החוק.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא נכנסים עכשיו לוויכוח פילוסופי או הלכתי אם בכלל צריך רב כי את הדיון המהותי בחוק עשינו לקראת הקריאה הראשונה, עכשיו אנחנו בהשלמות האחרונות לקראת ההכנה של החוק לקריאה שניה ושלישית.
נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, תודה לך ולמנהלת הוועדה על כך שאתה מקיים את הישיבה כי אני יודע שזמנה של הוועדה יקר ולחוץ.
נחום לנגנטל: החוק הזה הבסיס שלו היה רבני ערים ודיינים.
נחום לנגנטל: העקרון בא ואמר שרב צריך להיות רועה את צאן מרעיתו בקהילה כי זה חלק מהמהות של רב.
נחום לנגנטל: הבנו שהעקרון לגבי דיינים צריך להיות הפוך ועדיף שלא יגורו באותו מקום שבו האנשים נשפטים בפניהם ומייד הורדנו את זה.
נחום לנגנטל: אחר-כך אמרנו שאם מדובר על רב עיר, נחשוב גם על רב שכונה ורב אזור וזה התוסף לקראת הקריאה הראשונה.
נחום לנגנטל: אני מודה שלא הייתי מספיק מוכן לקראת הנושא של רבנים אזוריים.
נחום לנגנטל: מה התברר?
נחום לנגנטל: פנו אלי אנשי מושבים ואמרו לי: אנחנו מושב שכולו לא דתי אל תארגן לנו מצב שבו הרב יגור אצלנו.
נחום לנגנטל: גם הרב לא רוצה לגור אצלנו וגם אנחנו לא רוצים שהוא יגור אצלנו.
נחום לנגנטל: לא ניכנס להגדרה של אדם דתי או לא דתי, אנחנו מאמינים באמונה שלמה שכל אדם הוא יהודי צדיק, ישר וטוב אבל גם ראשי מועצות אזוריות אמרו לי: רוב התושבים אינו דתי, איפה הרב יגור, מה נעשה אתו?
נחום לנגנטל: היו פה גם משלחות של רבנים אזוריים.
נחום לנגנטל: מבחינתי, היה עדיף להוציא בכלל מהחוק הזה את ההגדרה של רבנים אזוריים כדי למנוע בעיה ולהפעיל את החוק הזה אך ורק על רבני ערים ורבני שכונות.
אופיר פינס-פז: זה מה שאתה רוצה?
אופיר פינס-פז: יכולת להגיד זאת מההתחלה ולא היינו מביאים את החוק.
נחום לנגנטל: כדי לשחרר את רבני הערים ולהפקיע את סמכותם, רבנים האמונים על-פי החוק מעדיפים שזה יהיה חלוט בחוק ולא יהיה נתון לשיקול דעתם.
נחום לנגנטל: כי ברגע שזה נתון לשיקול דעת של מישהו במערכת הרבנית מתחילים להיות לחצים כבדים מאוד והתוצאה היא שהם מתקשים להפעיל את הסמכות שנתונה להם בחוק.
נחום לנגנטל: לכן קבענו בחוק שאם הוא לא גר במקום מינויו פוקע.
נחום לנגנטל: אם נגיד שהעקרון שהם חייבים לגור במקום יחול גם על רבני מושבים או על רבנים של מועצות אזוריות, אפשר יהיה לתת רדיוס יותר רחב לאזור המגורים שלהם, לזה אני מוכן.
אופיר פינס-פז: מועצה אזורית הוא שטח גדול, רב שמשיקולים סבירים לא יכול להתגורר בתוך המועצה האזורית, לא בקיבוץ, לא במושב ולא בישוב הקהילתי יוכל להתגורר בעיר גדולה סמוכה.
אופיר פינס-פז: אם זה במעלה יוסף זה יכול להיות בנהריה, או באזור דומה, בתחום.
אופיר פינס-פז: אתה יכול לגור בקרית-מלאכי ולא במושב שם, או שאתה יכול לגור בבאר-שבע ולא במושב ליד באר-שבע, אתה יכול לגור בירושלים ולא במושב בית-זית.
אופיר פינס-פז: זה סביר והגיוני.
נחום לנגנטל: זה צריך להיות כך שהוא יגור במועצה האזורית ובמושב במרחק סביר מן המקום.
נחום לנגנטל: נניח שיש 40 מושבים באותה מועצה אזורית, גם אם נכריח אותו לגור באחד המושבים שם אין לזה משמעות מבחינת 40 המושבים באזור.
אופיר פינס-פז: מושבניק או קיבוצניק זו תפישת עולם ודרך חיים ואני לא יכול להכריח אותו לחיות כך.
אופיר פינס-פז: אני יכול להגיד לו: תהיה קיבוצניק?
נחום לנגנטל: למשל לגבי המועצה האזורית מטה יהודה – הוא יכול לגור בבית שמש, או בירושלים.
עו"ד אליהו ליפשיץ: יש שני סוגים של רבנים אזוריים: יש רבנים אזוריים שהם רבנים על מספר מושבים או ישובים; יש כאלה שהם רבנים של כל המועצה האזורית.
עו"ד אליהו ליפשיץ: כדי לתת תוקף למשמעות של החוק כדאי לעשות את ההבחנה הזאת.
עו"ד אליהו ליפשיץ: אם רב גר בתחום המועצה האזורית והוא ממונה על מושבים שרחוקים מירושלים כשהוא ממשיך לגור בירושלים, אין שום משמעות לחוק.
נחום לנגנטל: לגבי רב שכונה סיכמנו שהוא צריך לגור במרחק של 2 קילומטר.
אברהם רביץ: לפי מה?
אברהם רביץ: יש תחום עירוב.
עו"ד סיגל קוגוט: זו שאלה נכונה.
עו"ד סיגל קוגוט: הם עשו את זה לפי תחום שבת אבל לא חשבו על תחום עירוב.
אברהם רביץ: זאת אומרת, מהבית האחרון של השכונה.
נחום לנגנטל: מהבית האחרון של השכונה 2000 מטר למקום שהוא מתגורר בו.
נחום לנגנטל: אמרנו שזה סביר.
אברהם רביץ: 2000 מטר במדידה אווירית או אחרת?
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת רביץ, החוק לא קטנוני.
אופיר פינס-פז: היה ניצול לרעה של החוק כאשר אנשים קיבלו תפקידים ולא היתה להם שום יכולת פיזית למלא אותם.
אופיר פינס-פז: זה בעייתי לכן חבר-הכנסת לנגנטל הציע את החוק וכידוע לך הוא לא במרצ ואפילו לא במפלגת העבודה.
אופיר פינס-פז: דבר שני, לגבי המועצות האזוריות.
אופיר פינס-פז: אחרי שנסכים למה שחבר-הכנסת טל מציע, איך אדם יכול למלא את תפקידו בשטח?
אופיר פינס-פז: הרי בסוף הוא צריך להיות רב של קהילה ואם בשבת הוא לא בקהילה שלו הוא לא יכול להיות רב, גם אני יכול להיות רב בצורה כזאת.
דוד טל: אם רב מכהן במועצה אזורית והוא יהיה בצפון מושב אחד ויש 30 קילומטר עד דרום המושב, הוא יכול למלא את תפקידו?
דוד טל: לכן הוא נותן את השירותים שלו לחלק מהקהילה, הוא לא יכול לתת את השירותים שלו לכל הקהילה באותו זמן.
דוד טל: גם רב בראשון-לציון לא יכול לתת בשבת בו בזמן את שירותיו לכל בני הקהילה לכן הוא יהיה בבית כנסת מסוים בשבת זו, ובבית כנסת מסוים בשבת אחרי כן.
אופיר פינס-פז: יש כאן כמה רבנים של מועצות אזוריות, שיסבירו לנו איך זה מתנהל ביום-יום.
נחום לנגנטל: איך רב של מושב או של מועצה אזורית הוא רב של קהילה?
נחום לנגנטל: אני מאמין שכאשר יש אירוע או בחגים, הוא והמושב מסתדרים בצורה כזאת שהוא בא עם משפחתו להיות שם כל השבת והוא מתארח שם.
נחום לנגנטל: ראיתי זאת במו עיני מספר פעמים.
נחום לנגנטל: אם יש כמה מושבים באותה מועצה אזורית – הרי הוא לא יכול להיות באותה שבת בשני מושבים – הוא מחלק את זמנו.
נסים זאב: יש הסכמה בנושא, אין צורך להתווכח על זה.
נחום לנגנטל: אני מוכן לקבל את מה שהציע חבר-הכנסת דוד טל.
דוד טל: או שנוריד את הענין של הרבנים במועצות האזוריות, או שנאפשר להם לגור במרחק של 15-20 קילומטר כדי שהם יוכלו לגור בעיר הגדולה או מסביב.
אופיר פינס-פז: העקרון שהמלצת עליו סביר בעיני, אנחנו לא קטנוניים.
אופיר פינס-פז: סיגל קוגוט אומרת שאין בעיה לנסח את זה מבחינה משפטית.
עו"ד אלי שהרבני: בעקרון משרד המשפטים תומך בהצעת החוק, הוא חושב שהיא ראויה.
עו"ד אלי שהרבני: אני מבין שיש מחלוקת בענין הרבנים האזוריים.
עו"ד אלי שהרבני: אנחנו מאמינים שיש גם ערך סמלי לכך שהרב של האזור נמצא בתוך האזור והוא חלק מהקהילה.
עו"ד אלי שהרבני: אם זה יהיה במרחק סביר מהאזור או בעיר הסמוכה אפשר יהיה להגיע לפשרה אבל אנחנו לא ממליצים על זה כי יש משמעות גם לערך הסמלי.
דוד טל: מועצה אזורית זה לפעמים 40 קילומטר, זה לא דומה לרב של שכונה.
עו"ד אלי שהרבני: חלק מהצעת החוק הזאת נוגע גם לסמליות כשאדם צריך לגור יחד עם הקהילה שלו ובתוכה.
עו"ד אלי שהרבני: אני מבין את הבעייתיות של מועצות אזוריות שיש בהן הרבה ישובים אבל עדיין צריך לשמור על הסמליות הזאת ומתוך כל 40 הישובים אפשר למצוא ישוב אחד שבו הוא יוכל לשבת, יש לזה משמעות יותר גדולה מאשר אם הוא יושב בעיר הסמוכה, על אחת כמה וכמה אם הוא יושב בחיפה כשהמועצה האזורית היא במרחק גדול.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לקבל נתונים כדי לדעת על מה אנחנו מדברים.
אופיר פינס-פז: כמה רבנים עירוניים יש, כמה רבנים שכונתיים, כמה רבנים במועצות אזוריות ובמושבים.
ברוריה פרנסיס: יש כ-315 רבני מושבים ורבנים אזוריים, אם אני לא טועה.
אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם יש כל כך הרבה קיבוצים ומושבים בארץ.
אופיר פינס-פז: יש 170 קיבוצים.
נחום לנגנטל: רק בפועל המזרחי יש 112 מושבים ו-19 קיבוצים.
דורית ואג: זה לא כולל רבני שכונות?
ברוריה פרנסיס: לא.
אופיר פינס-פז: כמה רבני ערים יש?
ברוריה פרנסיס: לא הבאתי את הנתון.
אופיר פינס-פז: נחכה שתטלפני למשרד ותביאי לנו את הנתונים.
נסים זאב: מה זה חשוב לגופו של החוק?
אופיר פינס-פז: הנתונים הם בסיס אלמנטרי לקבלת החלטות.
אופיר פינס-פז: מה אתם פוחדים מנתונים?
אופיר פינס-פז: בבקשה, מר ליפשיץ, ממשרד הדתות.
עו"ד אליהו ליפשיץ: אנחנו בוודאי בעד הצעת החוק.
עו"ד אליהו ליפשיץ: לכל סוג של רב יש לקבוע אמות מידה שונות.
עו"ד אליהו ליפשיץ: רב עיר חייב לגור במקום כהונתו ולא בשום מקום אחר; רב שכונה צריך לגור בשכונה או בסמוך לה; ההגדרה של רב אזורי היא לפי חוק הרבנות הראשית לישראל.
עו"ד אליהו ליפשיץ: זו לא ההגדרה היחידה, מה שמגדיר את תפקיד הרבנים הוא ההסכם הקיבוצי שם יש הבחנה משפטית בין שני סוגי רבנים: האחד הוא רב המועצה האזורית, הוא צריך להתגורר באיזה שהוא מקום בתחומי המועצה האזורית על-פי הכללים של היום.
עו"ד אליהו ליפשיץ: לפי מיטב ידיעתי כ-3 רבני המועצה האזורית.
אופיר פינס-פז: והוא חייב לגור בה.
עו"ד אליהו ליפשיץ: כולם חייבים לגור בה, זה כתוב בתקנות ובהנחיות של המשרד.
אופיר פינס-פז: אבל זה לא כתוב בשום חוק.
אופיר פינס-פז: בחקיקת משנה זה מופיע?
עו"ד אליהו ליפשיץ: בחקיקת משנה מדובר רק על רב מקומי, רב של עיר או של רשות מקומית.
אופיר פינס-פז: מועצה אזורית זו רשות מקומית.
עו"ד אליהו ליפשיץ: לא, הסטטוס של מועצה אזורית שונה.
עו"ד אליהו ליפשיץ: רב שנבחר על-פי תקנות בחירות הוא רב במעמד נבחר, לעומת רבנים אחרים שברמה התיאורטית יש בהם יחסי עובד-מעביד.
עו"ד אליהו ליפשיץ: מובן שתפקיד של רב הוא רם מעלה יותר מאשר סתם יחסי עובד-מעביד ולכן היחס אליהם אמור להיות שונה.
אופיר פינס-פז: מי ממנה את הרבנים האזוריים?
עו"ד אליהו ליפשיץ: פעם היתה מציאות בה שר הדתות היה יכול למנות, היום זה כבר לא קיים.
אופיר פינס-פז: שמעתי שהמנכ"ל במשרד הדתות ממנה.
עו"ד אליהו ליפשיץ: לא, יש תהליך בחירות על-פי הנחיות מינהליות.
עו"ד אליהו ליפשיץ: מי שבוחר היא ועדת מכרזים של המועצה האזורית, או של המועצה הדתית שבמועצה האזורית.
עו"ד אליהו ליפשיץ: נמצאים בה נציגים מתאימים לפי המקום.
עו"ד אליהו ליפשיץ: נציג הרבנות הראשית ונציג משרד הדתות הם משקיפים באותה ועדת מכרזים, או ועדת בחירות לצורך הענין.
עו"ד אליהו ליפשיץ: כאשר מדובר ברב אזורי שממונה על כמה ישובים, מושבים או קיבוצים, אנחנו סבורים שהוא חייב לגור במרחק סביר מאותם מושבים ולאו דווקא במרחק מסוים מכל המועצה האזורית בה הוא מכהן.
עו"ד אליהו ליפשיץ: רב מושב, זו הדוגמה האחרונה שמשום מה לא קיימת בהצעת החוק והיא צריכה להיכלל בה, חייב לגור או בישוב או ממש בסמוך לישוב בו הוא מתגורר וכאשר מדובר על 2 קילומטר זה סביר.
אופיר פינס-פז: אתם אומרים שיש שלושה מודלים ברמה האזורית: רב של כל המועצה האזורית; רב של חלק מהמועצה האזורית; ורב של ישוב אחד.
עו"ד אליהו ליפשיץ: בהחלט.
עו"ד סיגל קוגוט: איפה יש הגדרות של המונחים האלה?
עו"ד אליהו ליפשיץ: בהסכם הקיבוצי עם ההסתדרות.
ברוריה פרנסיס: לדעתי רב חייב לגור במקום כהונתו.
ברוריה פרנסיס: אם הוא רב מושב, הוא צריך לקחת בחשבון שזה מקום המגורים שלו.
ברוריה פרנסיס: אם חיי הקהילה לא מתאימים לו, שלא ישתתף בהם.
דוד טל: גבירתי, זו דעתך?
ברוריה פרנסיס: זו דעת משרד הדתות.
דוד טל: אני דיברתי עם שר הדתות, אני הייתי אתו בחדר אחד ואני יודע שכשר המשרד דעתו לא היתה נוחה ממה שגבירתי מציגה פה.
דוד טל: הוא אמר בצורה מפורשת שהוא מתכוון לכך שבתנאים מסוימים אם לרב אזורי אין מקום, הוא יוכל לגור מעבר למועצה האזורית.
ברוריה פרנסיס: לא כך הבנתי.
דוד טל: אתם אומרים שהוא יגור בפנים, וגבירתי מציגה כרגע את עמדת משרד הדתות.
דוד טל: היות שבל"ג בעומר שוחחתי עם השר לענייני דתות, למען הגילוי הנאות אני חייב להציג פה את העמדה שלו.
אופיר פינס-פז: היא עובדת מדינה והיא מייצגת את הצד המקצועי במשרד הדתות.
אופיר פינס-פז: עד ששר הדתות לא יבוא לוועדה וישטח עמדה אחרת העמדה שגבירתי מציגה היא עמדת משרד הדתות.
ברוריה פרנסיס: לגבי כהונה במועצה אזורית.
ברוריה פרנסיס: גם אם תחום השיפוט הוא גדול, הרב האזורי צריך לקחת בחשבון שהוא צריך לגור באחד מישובי המועצה.
הרב יוסף שלוש: ואיפה יהיה החינוך?
הרב יוסף שלוש: ישלחו אותנו לבית-ברל?
ברוריה פרנסיס: גם המושג של "סמוך ונראה" לא נראה לי.
ברוריה פרנסיס: התפקיד של רב הוא השתתפות בחיי הקהילה במקום, הוא צריך לתת שירות גם בתפילות, גם בשיעורי תורה במקום, זה חלק מהענין.
אריה גמליאל: פעם מפא"י עבדה עם שכל ובנתה בית לרב, בנתה בית לרופא ובנתה בית לאחות.
אריה גמליאל: היום אין בית לרב ואין לו איפה לגור.
אריה גמליאל: אם הוא מקבל 3,000 שקל והוא צריך לשלם לשכירות 2,500 שקל, אף אחד לא ילך להיות רב.
אריה גמליאל: אם המועצה תממן לו שכירות – בבקשה.
ברוריה פרנסיס: אני לא מדברת על מימון אבל המועצה צריכה לדאוג לו לפחות למגורים הולמים.
אופיר פינס-פז: בבקשה, נציג הרבנות הראשית.
עו"ד שמעון אולמן: הערה שכבר העלינו אותה.
עו"ד שמעון אולמן: בסעיף 2(ג) נאמר: "ולא הוכיח למנהל הכללי של הרבנות הראשית לישראל".
עו"ד שמעון אולמן: בכל הכבוד, המנהל הכללי איננו פונקציה בנושא הזה.
עו"ד שמעון אולמן: צריך להיות: לא הוכיח למועצת הרבנות הראשית לישראל.
עו"ד שמעון אולמן: לפי חוק שירותי דת יהודיים מועצת הרבנות הראשית היא הגוף המוסמך לענין זה.
עו"ד אליהו ליפשיץ: או לבית הדין המשמעתי של מועצת הרבנות הראשית.
אופיר פינס-פז: צריך מנכ"ל שינהל את העסק.
אופיר פינס-פז: אם אתה לא רוצה מנכ"ל, נבטל את הפונקציה הזאת.
אופיר פינס-פז: הפרשנות היחידה שלי לדרישה שלכם היא שאתם לא רוצים ליישם את התיקון הזה.
עו"ד שמעון אולמן: הפרשנות שלך לא נכונה.
עו"ד שמעון אולמן: הפונקציה היא מועצת הרבנות הראשית והעומד בראשה.
עו"ד שמעון אולמן: הוא יוריד את זה למטה.
אופיר פינס-פז: זה גוף פוליטי שבוחרים אותו והוא ישקול שהרב שם צריך לבחור אותם והם צריכים לבחור אותו.
אופיר פינס-פז: אל תלמדו אותי מה זו פוליטיקה.
אופיר פינס-פז: מנכ"ל צריך להיות אחראי על המינהל התקין, זה הכול.
עו"ד שמעון אולמן: אני מבקש שבשם מועצת הרבנות הראשית תירשם הסתייגות שלי שאנחנו עומדים על כך שהגוף שבפניו מובא הענין שבסעיף 2(ג) יהיה מועצת הרבנות הראשית, או נשיא מועצת הרבנות הראשית, ולא המנכ"ל.
עו"ד שמעון אולמן: זו הנקודה הראשונה וראוי שהצעת החוק תתוקן בהתאם.
עו"ד שמעון אולמן: הנקודה השניה היא שאלת הרב האזורי.
עו"ד שמעון אולמן: אני תמה על משרד המשפטים.
עו"ד שמעון אולמן: המינוח הוא לא רב אזורי, זה יכול להיות רב, או רבנים של מועצות אזוריות.
עו"ד שמעון אולמן: המונח "אזור" יש לו משמעות משפטית פונקציונלית אם הוא דבק במונח מועצה אזורית.
עו"ד שמעון אולמן: גם מכוח הוראות חוק איסור הונאה בכשרות חשוב שנדע שהדברים מתוחמים.
עו"ד שמעון אולמן: דהיינו, אם במועצה אזורית מסוימת יש מפעלי מזון שדורשים הכשר, את תעודת ההכשר יתן הרב המקומי אם אני יכול למקם שם רב, או רב המועצה האזורית, כדי שמפעלים בבאקה-אל-גארביה לא יתחילו לחפש רבנים בדרום הארץ.
עו"ד שמעון אולמן: בחוק איסור הונאה בכשרות מדובר על רב מקומי ואם הוא רב מקומי במקום מסוים זה בסדר.
עו"ד שמעון אולמן: אבל אם מועצה אזורית תצטרך לחפש רב במקום כלשהו, אני רוצה שהתפקיד הזה יינתן לרב שגר במקום.
עו"ד סיגל קוגוט: ראשית, ההגדרה פה היא רק לחוק זה.
עו"ד סיגל קוגוט: שנית, אם יש לך הצעה טובה – תציע אותה.
עו"ד שמעון אולמן: אני מבקש שהמונח "רב המועצה האזורית" יהיה: הרב המתפקד באותה מועצה ולכן גם חייב לגור בתחום המועצה, כפי שאמרה גב' פרנסיס.
נחום לנגנטל: מה עמדת הרבנות הראשית?
עו"ד שמעון אולמן: אנחנו בעד החוק אבל אנחנו עומדים על התיקון שהצעתי.
ברוריה פרנסיס: כמו שאמרתי יש 315 רבני מושבים, 100 רבנים אזוריים, 250 רבני שכונות, ו-140 רבני ערים.
אברהם רביץ: הייתי רוצה להציע הצעת ייעול.
אברהם רביץ: אני חושב שכולנו מסכימים שרב שנבחר להיות רב של ישוב – ישוב זו עיר קטנה – צריך לגור במקום.
אברהם רביץ: כאשר אנחנו אומרים שלא נהיה קטנוניים – בסדר, לא נהיה קטנוניים כי יש הרי גם ביצוע של הדברים.
אברהם רביץ: אני מוכרח לומר שבשעתו שלחתי מכתבים למשרד הדתות ולא קיבלתי תשובות.
אברהם רביץ: אני כתבתי שיש מושב שבו ציבור של חוזרים בתשובה, אני לא בטוח, והם מאוד מעוניינים ללמוד יהדות.
אברהם רביץ: יש להם רב אבל הרב לא נמצא שם.
אברהם רביץ: הם אמרו למשרד הדתות: תשלחו לנו מישהו אחר.