GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: הוא באותו מקום.
מרב מיכאלי: הוא לא גובר.
אברהם מיכאלי: היא אומרת שלא.
<מוריה כהן בקשי: לא.
מרב מיכאלי: הוא נשאר במקום שהיה, אין בו פגיעה.
<מוריה כהן בקשי: אנחנו לא יוצרים לו עילות ולא הסכמות בעצם הדין הדתי.
מרב מיכאלי: אין פגיעה במעמדו, למרבה הצער.
<ניפון מיצוליס: אבל ביחס לדברים האחרים אני רוצה לציין שבתי הדין היום עושים את העבודה של יחידת הסיוע.
<ניפון מיצוליס: כלומר לפני שמתחילים לדון בעניינים אנחנו מנסים ליישב את הצדדים קודם שאנחנו מבקשים להגיש כתבי טענות.
<ניפון מיצוליס: לכן חלק גדול מהסכסוכים נפתר בדרך הזאת ביחס לדברים הממוניים ומשמורת ילד וכל העניינים האחרים, למעט עילת הגירושין שנשארת בסוף; כי פשוט אנחנו מנסים לפתור ככל שניתן את כל הדברים האחרים.
<ניפון מיצוליס: במידה שאין אפשרות לחזור לחיים משותפים אז אנחנו דנים ביחס לגירושין.
מרב מיכאלי: ברשותך, אדוני, מה שאמרת על עניין הגישור מופיע בחוק ולכן הזכרתם אותו, זה גורם לי לחשיבה מחדש.
מרב מיכאלי: זה בדיוק מה שאנחנו באות להגיד.
מרב מיכאלי: משום שהגישור כבר מעוגן בחוק – עם כל כמה שאנחנו עומדות לפני תיקונים – זה בדיוק העניין – הגישור כבר מעוגן בחוק, ולכן אני רוצה לעגן בחוק את הגירושים בשיתוף פעולה.
<פרץ סגל: אני לא מתנגד.
<פרץ סגל: אני רק לא בטוח שזה המקום והזמן לעשות את זה.
<פרץ סגל: זה לא רק בענייני משפחה.
<פרץ סגל: גישור בשיתוף פעולה, נכון שהתחיל בדיני משפחה, אבל הוא גם עבר ליחסי עבודה.
<פרץ סגל: לכן היריעה פשוט רחבה.
<פרץ סגל: לא שאני נגד הדבר הזה – אני בעד להרחיב את המנגנונים של סכסוכים בהערכה מוקדמת של מומחה ובמנגנונים אחרים בהסכמה.
<פרץ סגל: רק לא נכנסנו לזה מהסיבה היחידה – וכפי שגברתי הציעה, נדון בזה כשנגיע – הסיבה היחידה היא שהנושא מוכר כבר כ-20 שנה במשפט הישראלי ונמצא בחקיקה.
<פרץ סגל: לכן ראינו לנכון לציין את זה, אבל הוא לא בא לומר שזאת האפשרות היחידה.
<פרץ סגל: לכן ציינו את זה בצורה של "לרבות" כדי להשאיר את האופציות, שיהיה ברור שיש גם דרכים נוספות, כולל דרכים מסורתיות, כמו לדוגמה "סולחה" או משהו אחר.
<פרץ סגל: יכול להיות שבתרבות מסוימת זה המנגנון המוכר, ובבתי המשפט הוכר מנגנון ה"סולחה".
<פרץ סגל: לכן לא נכנסנו לפירוט הזה, ואני לא בטוח שכדאי לנו לעכב את הצעת החוק כדי שנדון בכל הפרטים, מה להכניס לחוק ומה לא להכניס לחוק בקשר לגירושים בשיתוף פעולה.
<פרץ סגל: אבל המנגנון הוא בהחלט מנגנון חיובי, וראוי שייכנס למשפט הישראלי.
מרב מיכאלי: נמשיך ונחשוב.
<אדם אבזך: אני עורך דין אדם אבזך, היועץ המשפטי של בתי הדין השרעיים.
<אדם אבזך: כמו שנאמר פה קודם יש מנגנונים שכבר קבועים בעדות כי אנחנו צריכים גם להשתמש במה שקיים.
<אדם אבזך: סעיף 130 לחוק המשפחה קובע מנגנון "אשבור" – קודם כול הוא מגשר, ואחר כך הוא הופך לבורר.
<אדם אבזך: הוא פותר את כל הסכסוכים לפני שהוא מגרש ביניהם.
<אדם אבזך: לכן כדאי להשאיר את זה פתוח במקום להתרכז ספציפית במנגנון שקיים במדינות מסוימות.
<אדם אבזך: אף מדינה, חוץ מישראל לא תתאים.
<אדם אבזך: יש לנו חברה מיוחדת, דתות שונות, עמים שונים.
<אדם אבזך: לא נמצא בחו"ל את הפתרון – נמצא אותו פה בארץ.
דוד רותם: נמשיך לקרוא.
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו ממשיכים להקריא, והנושא הזה יידון בהמשך או שתתקבל פה הכרעה בהמשך הדיון.
<נועה ברודסקי לוי: יש פה הגדרה גם ל"דרכים חלופיות ליישוב משפחתי".
<נועה ברודסקי לוי: אני מניחה שיעלו אותן שאלות.
מרב מיכאלי: נדמה לי שחשוב להדגיש את העובדה שאנחנו רוצות בלי שיש בידי המומחה סמכות להכריע בסכסוך.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, למשל, בוררות היא לא אופציה כאלטרנטיבה.
<מוריה כהן בקשי: בהסכמה.
מרב מיכאלי: את יודעת, "הסכמה" - -
<מוריה כהן בקשי: זה תרגום של ה-ADR.
<מוריה כהן בקשי: יש כבר גישה מה זה ADR, ולהכניס בוררות ליישוב סכסוכים בהסכמה זה כבר ברור מאליו.
מרב מיכאלי: איפה כתוב "בהסכמה"?
מרב מיכאלי: זה במטרת החוק.
<מוריה כהן בקשי: לא, בסעיף עצמו.
<מוריה כהן בקשי: בכל אחד מהמקומות שזה מופיע, ואם חסר באחד תשלימו.
<מוריה כהן בקשי: אין לנו בעיה.
<קריאה: בהצעה הממשלתית?
<מוריה כהן בקשי: בהצעה הממשלתית.
<מוריה כהן בקשי: אגב, אני כבר מקדימה את המאוחר ואומרת שלא אכפת לנו שיהיה פירוט יותר גדול מהי "פגישת המהו"ת" בהתאם לשנהב המקורי כי שם כתוב הביטוי "בהסכמה".
<קריאה: גם פה זה כתוב.
<מוריה כהן בקשי: גם בשלנו כתוב ב-3(ג) כתוב: "את האפשרות ליישב את הסכסוך המשפטי בהסכמה באמצעות הליכים ליישוב סכסוך בהסכמה".
<מוריה כהן בקשי: המילה "הסכמה" מופיעה בצורה מאוד ברורה.
דוד רותם: יש לי רק בעיה אחת עם הכנסייה הקתולית בעניין הזה.
<מוריה כהן בקשי: הסברנו קודם שאין בהצעה כדי לפגוע בדין הדתי; וזה גם קתולי וגם דתות אחרות.
<מוריה כהן בקשי: במקום שאי אפשר להסכים על גירושים בהסכמה אין בכלל אפשרות כזאת.
<מוריה כהן בקשי: האפשרות של ההסכמה היא במקום שהדין הדתי מאפשר את ההסכמה.
<מוריה כהן בקשי: עדיין פסק הדין המאשר תמיד יהיה של בית הדין שייתן גושפנקה.
<מוריה כהן בקשי: כך שאין חשש בעניין הזה.
<נועה ברודסקי לוי: אני ממשיכה להגדרה של יועץ משפטי.
אברהם מיכאלי: מאיפה ההגדרה הזאת?
<נועה ברודסקי לוי: ההגדרה הזאת נועדה לשאלה אם יהיה יועץ משפטי - -
אברהם מיכאלי: אתם פוגעים במומחיות בדיני משפחה.
אברהם מיכאלי: באף בית-ספר לא מלמדים על דיני משפחה.
אברהם מיכאלי: מאין אתם קובעים אם זה מומחה או לא?
אברהם מיכאלי: כל עורך דין הוא מומחה לכול.
<נועה ברודסקי לוי: אז צריך אולי להגדיר את זה כ"עוסק" בתחום דיני המשפחה.
אברהם מיכאלי: עורך דין יכול להחליט מחר בבוקר שהוא מתעסק בדיני משפחה.
אברהם מיכאלי: אי אפשר להביא הגדרה כזאת.
אברהם מיכאלי: אין לזה - - - אין הגדרה כזאת.
אברהם מיכאלי: עורך דין לא מוגבל אף פעם למומחיות.
<נועה ברודסקי לוי: אני אגדיר על מה מדובר ב"יועץ משפטי".
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו פשוט בסעיף ההגדרות, ולכן אנחנו קצת מקדימים את המאוחר.
<נועה ברודסקי לוי: אני אסביר.
<נועה ברודסקי לוי: המונח "יועץ משפטי" מופיע בהצעת החוק של מרב מיכאלי.
<נועה ברודסקי לוי: מדובר על מישהו שיישב ביחידת הסיוע ולא ייצג את אחד הצדדים אלא ייתן מידע לצדדים.
אברהם מיכאלי: עורך דין מוסמך על-ידי לשכת עורכי הדין.
<נועה ברודסקי לוי: זה ברור.
<נועה ברודסקי לוי: אין בכלל שאלה על זה.
מרב מיכאלי: בוא נפריד – אתה מדבר כבר על המומחה לגישור - -
דוד רותם: עורך דין שעוסק בתחום.
<פרץ סגל: בהגדרות נדון בסעיפים במקום פה בסעיף ההגדרות.
אברהם מיכאלי: איפה לשכת עורכי הדין?
<אמיר זימן: אני ממתין שתסיים ולהגיד שאתה צודק.
<אמיר זימן: אנחנו חושבים אותו דבר.
<אמיר זימן: שתי ההגדרות האלה – גם יועץ משפטי וגם מומחה ליישוב סכסוך משפטי – מציינים תקופה של ניסיון, מציין את המומחיות הזאת, ואנחנו חושבים שזה באמת לא המקום להגדיר את זה בצורה הזאת.
<אמיר זימן: יחד עם זאת ישנן תקנות של רשימת מגשרים ששם יש הסדר מאוד מפורט שמסביר מה הניסיון, מה ההכשרה הדרושה, ואני מציע לא להידרש לנושא הזה פה, אלא לגזור מאותן הגדרות - -
מרב מיכאלי: זה פשוט לא אותו דבר.
מרב מיכאלי: לא מדובר פה על מגשר.
מרב מיכאלי: יכול להיות שמדובר במגשר בחלק מהמקרים, אבל זה לא מה שמדובר כאן.
מרב מיכאלי: לא מדובר בהגדרה של מגשר או מהי ההכשרה הנדרשת למגשר; מדובר פה בשני דברים אחרים לגמרי.
<אמיר זימן: מי שמצטרף לצוות של סיוע משפטי באותם מנגנונים.
<ענת ענבר: לא, זה במהות.
מרב מיכאלי: הוא מצטרף לצוות של הסיוע המשפטי בחלק של המהות - -
<אמיר זימן: בצוות של פגישת המהות שמסביר את כל האפשרויות.
<אמיר זימן: רק ההגדרה של הניסיון ושל המומחיות צריכה להיות בצורה אחרת – באותו אופן שמגדירים בתקנות המגשרים.
<אמיר זימן: צריכה להיות איזושהי הכשרה – לאו דווקא ניסיון של 5 שנים או לאו דווקא שהוא צריך להיות בתחום הספציפי הזה.
<אמיר זימן: צריך למצוא את המומחיות הנכונה.
<אמיר זימן: פה זה לא המקום.
<אמיר זימן: זאת דעתנו.
דוד רותם: נשאיר את זה לתקנות המגשרים.
מרב מיכאלי: לא, מה פתאום להשאיר את זה לתקנות המגשרים.
מרב מיכאלי: זה לא קשור לתקנות המגשרים.
מרב מיכאלי: אלה שני תפקידים נפרדים לחלוטין ממגשר.
<בת-שבע שרמן-שני: אנשים נכנסים לתהליך בלי עורכי הדין שלהם, ותוך כדי התהליך הם מתעקשים להתייעץ עם עורך דין, אז ראוי שזה יהיה עורך דין שיכול לתת להם תשובות בתחום שעליו הם נדונים.
אברהם מיכאלי: איך את יודעת מי זה עורך דין מומחה?
<בת-שבע שרמן-שני: לכל משרד יש - - -
אברהם מיכאלי: איך את יכולה לקבוע את זה?
אברהם מיכאלי: על סמך מה?
אברהם מיכאלי: אין דבר כזה בעריכת דין "ניסיון" ו"לא ניסיון".
<גלית שאול: עבדתי במשרדים שעוסקים בדיני משפחה – יש לי ניסיון בתחום דיני משפחה.
אברהם מיכאלי: קודם כול דיון עקרוני על פגיעה במקצוע של אנשים שנבחנו במבחנים של לשכת עורכי הדין.
אברהם מיכאלי: מי שרוצה עכשיו - - -
<גלית שאול: אם אני אלך עכשיו לעבוד - - -
אברהם מיכאלי: תסלחי לי, מאין את מתייגת את המומחיות שלך?
אברהם מיכאלי: איך את קובעת את זה?
<ענת ענבר: זה לא מומחיות, זה ניסיון.
אברהם מיכאלי: איך את יודעת במה הוא עוסק או לא עוסק במשרד שלו?
אברהם מיכאלי: עושים לכל אחד מבחנים?
<מיכל פיין: השאלה אם אתה רוצה שעורך דין שרק עבר - -
אברהם מיכאלי: אל תגידי "אתה רוצה" – הלקוח יחליט.
<מיכל פיין: גם המדינה צריכה לומר את דברה.
<בת-שבע שרמן-שני: בכל משרד מופיע סעיף של ניסיון רלוונטי.
<נועה ברודסקי לוי: לא מדובר על מי שמייצג.
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו מדברים על מישהו שיושב ביחידת הסיוע ומטעם יחידת הסיוע.
אברהם מיכאלי: אבל איך יודעים מה הניסיון שלו?
<קריאה: הוא יעבור מכרז.
<אמיר זימן: המטרה להוסיף את הפונקציה הזאת היא מכיוון שהייתה איזושהי דרישה שבאותה פגישת - - - לא יהיו נוכחים באי כוח הצדדים.
<אמיר זימן: אנחנו חושבים שעצם ההגדרה הזאת מטילה צל על עורכי הדין כי יש איזשהו חשש שהם יטו, אבל אני דווקא חושב בדיוק להפך - -
דוד רותם: למה יש חשש?
<קריאה: זה ודאי.
<אמיר זימן: כי המחשבה היא שעורכי הדין לא ישתפו פעולה ולא יעזרו לצדדים לקבל החלטה מושכלת ליישב מחוץ לכותלי בית הדין.
<מיכל פיין: זה לא חשש, יש מחקרים רבים על זה.
<מיכל פיין: עורכי הדין הם שחקנים פעילים.
<אמיר זימן: את צודקת, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
<אמיר זימן: ולמה?
<אמיר זימן: מכיוון ששלוש דקות ייקח לעורך הדין לשכנע את אותו צד מחוץ לישיבה אחרי שהוא כבר הסכים, לחזור בו מהגישור.
<אמיר זימן: אנחנו חושבים בדיוק ההפך – אפשר לצרף את עורכי הדין לישיבות האלה מתוך כוונה לרתום אותם לתהליך.
<אמיר זימן: המחשבה הזאת שעורכי הדין הם באופן אוטומטי נגד - -
<ענת ענבר: זאת לא המטרה.
<אמיר זימן: יכול להיות, אבל תנו לי לסיים.
<אמיר זימן: דווקא פה זאת הזדמנות לקשור אותם לתהליך, לצרף אותם ולהגיע יחד איתם באופן שגם הם יהיו מחוברים לתהליך.
מרב מיכאלי: סליחה שאני מפסיקה אותך, אבל זה כל כך מצחיק.
מרב מיכאלי: האופן שבו עורכי הדין תופסים את עצמם – זה בכלל עליהם, זה בכלל לא על בני הזוג.
מרב מיכאלי: הסכסוך – מה זאת אומרת?
מרב מיכאלי: צריך לצרף אותם, צריך לשכנע אותם, צריך לרתום את עורכי הדין לתהליך.
מרב מיכאלי: אתם ממש בשיבוש מוחלט.
מרב מיכאלי: מה שקרה פה בשנים האחרונות גרם לכם לאבד את הצפון.
מרב מיכאלי: סליחה שאני אומרת.
מרב מיכאלי: צריך לרתום את עורכי הדין?
מרב מיכאלי: זה עסק של בני הזוג, זה המקום שהם צריכים לקבל את המקום בדיוק לא לרתום את עורכי הדין, אלא להשתחרר מעורכי הדין במידה שזה נדרש - -
אברהם מיכאלי: את מצטרפת אלי ואל דודו לסגור את לשכת עורכי הדין?
מרב מיכאלי: חס וחלילה ושלום.
מרב מיכאלי: אני ידידת הלשכה, והלשכה יודעת את זה מצוין.
מרב מיכאלי: במקום שצריך לעזור לעורכות ולעורכי הדין באמת אנחנו הראשונות לעשות את זה.
מרב מיכאלי: זה לא המצב, זה לא המקרה, מה לעשות.
מרב מיכאלי: אין מה לרתום את עורכי הדין, בכל הכבוד.
מרב מיכאלי: מה שאנחנו מדברות פה זה לא על טובתם של עורכי הדין, אלא על טובת בנות ובני הזוג והילדים והילדות שלהם, ואם תרצה להפך – הילדות והילדים שלהם ובנות ובני הזוג.
מרב מיכאלי: לכן זה לא הדיון.
מרב מיכאלי: ובכל מקרה כרגע אנחנו לא בדיוק האם עורכי הדין צריכים או לא צריכים להיות בפגישת המהו"ת, אלא אנחנו בדיון שהם לא נמצאים בפגישת המהו"ת כי בזה יש פה הסכמה בכל ההצעות.
מרב מיכאלי: השאלה היא רק לעניין נוכחותו של מישהו או של מישהי שיש להם השכלה משפטית כדי שבני הזוג יוכלו לקבל בפגישה את כל האינפורמציה הרלוונטית לגבי כל האופציות –
מרב מיכאלי: אדוני פה התווכח על הנוכחות, ולכן.
<פרץ סגל: אני רוצה להציע שנדחה את הדיון הזה לסעיפים הרלוונטיים וגם שתי ההגדרות הנוספות.
<פרץ סגל: הצעת החוק הממשלתית לא כוללת את הנושא של יועץ משפטי.
<פרץ סגל: אנחנו חושבים על הדבר הזה; יש לזה היבטים תקציביים - -
אברהם מיכאלי: יש רפורמה, לא?
אברהם מיכאלי: אתם עושים רפורמה.
<פרץ סגל: - - לכן אני מציע לחכות.
<פרץ סגל: אנחנו גם נידבר עם האוצר כי אנחנו רואים את התועלת שבהוספת יועץ משפטי במקרים המתאימים בשלבים מסוימים, אבל הדבר עוד לא נבחן.
<פרץ סגל: כיוון שאנחנו עוסקים בסעיף ההגדרות אני מציע שנגיע לזה.
<פרץ סגל: מכיוון שיש לזה היבט תקציבי גם בינתיים נוכל לבדוק אם יש אפשרות או אין אפשרות.
<פרץ סגל: לכן הצעת החוק הממשלתית לא התייחסה לכך כי היא בנתה על יחידות הסיוע כפי שהן פועלות עד היום.
<פרץ סגל: זה שדרוג של יחידות הסיוע, ולכן אנחנו צריכים לבחון את זה.
<פרץ סגל: אני מציע שנחכה, ולישיבה הבאה כבר תהיה לנו תשובה בעניין.
מרב מיכאלי: כמו שראיתם ביקשנו מה-מ.מ.מ אומדן הערכה לעלות התוספת הזאת.
<נועה ברודסקי לוי: אם כך, אני ממשיכה להגדרות שבהצעת החוק הממשלתית, ובהגדרות הנוספות שבהצעת החוק של חברת הכנסת מיכאלי אנחנו נדון כשנדון בנושא עצמו במסגרת סעיפים 3, 4.
<נועה ברודסקי לוי: (הקראה): "ילד" – אדם שלא מלאו לו שמונה עשרה שנים;
<נועה ברודסקי לוי: גם בנושא הזה יש בהצעת החוק של חברת הכנסת לביא ושל חברת הכנסת מרב מיכאלי הגדרה אחרת.
<נועה ברודסקי לוי: הן מבקשות להגדיר ילד כמי שגילו פחות מ-21 שנים; חברת הכנסת מיכאלי גם מבקשת להוסיף גם "בגיר חסוי", לרבות ילדו של בן הזוג.
דוד רותם: אז היא מבקשת.
דוד רותם: אני עדיין לא איחדתי את החוקים.
דוד רותם: נעשה את זה אחרי הישיבה הבאה.
<נועה ברודסקי לוי: אוקיי.
עדי קול: אם יש סכסוך בין ילד להורים?
מרב מיכאלי: כתוב: "בין הורים לילדיהם או בין הורים לבין עצמם".
עדי קול: מה קורה בין ילד להורה בודד?
עדי קול: זה כתוב ברבים.
<שמעון יעקבי: זה גם יחיד.
<נועה ברודסקי לוי: אני יכולה לבדוק בנוסח החוק, אבל לא נראה לי שיש בעיה עם זה.
מרב מיכאלי: אדוני, רק להבין שעברת על ההגדרה של "ילד" לדיון מחדש אחרי המיזוג.
דוד רותם: אחרי המיזוג.
<נועה ברודסקי לוי: אני ממשיכה לקרוא את העניינים שייחשבו כתובנה בעניין של סכסוך משפחתי:
<נועה ברודסקי לוי: בעניין הכשרות המשפטית והאפוטרופסות חברת הכנסת מועלם-רפאלי מציעה להרחיב את ההגדרה עצמה, אם כי אני חושבת שאין הבדל מהותי.
<נועה ברודסקי לוי: היא מבקשת לציין כמו בהגדרה בחוק בית המשפט לענייני משפחה: "תובענה לפי חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ"ב–1962‏, ובכלל זה תובענה בעניין זכויות משמורת, חינוך, ביקור, הבטחת קשר בין קטין להורהו או יציאת קטין מן הארץ.
אברהם מיכאלי: כרגע לא דנים בזה.
אברהם מיכאלי: אחרי המיזוג.
דוד רותם: אחרי המיזוג נראה.
<קרן הורוביץ: מה בעניין - -
<נועה ברודסקי לוי: (הקראה): (5) אבהות או אימהות לגבי ילד;
<קריאה: מה עם ההחרגה לעניין - - - לפי חוק מניעת אלימות במשפחה?
<נועה ברודסקי לוי: אני חושבת שזה ברור שזה לא חל מלכתחילה.
<מוריה כהן בקשי: כתבנו את ה"כן".
<מוריה כהן בקשי: לא כתבנו את ה"לא".
<מוריה כהן בקשי: הניסוח של אחת ההצעות הוא הפוך, אבל פה כתבנו מה כן, אז זה ברור שזה לא.
<נועה ברודסקי לוי: אני גם אציין שבהגדרות בהצעות החוק הפרטיות יש בעיקר הבדלים של נוסח.
<נועה ברודסקי לוי: אין הבדלים מהותיים בין הצעות החוק בנושא הזה.
דוד רותם: אנחנו נסיים את הישיבה ב-10:45 כי ב-11:00 יש לי ישיבה נוספת.
<נועה ברודסקי לוי: אני ממשיכה להגדרה של ערכאה שיפוטית.
אורי מקלב: אפשר לקבל הסבר?
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו בסעיף ההגדרות.
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו מדברים על העניינים שייכנסו להגדרה של תובענה בענייני סכסוך משפחתי.
<נועה ברודסקי לוי: העניינים שייכללו שם זה כל תובענה בענייני נישואין וגירושין, יחסי ממון בין בני זוג - -
אורי מקלב: מה זה נקרא נישואין וגירושין?
<נועה ברודסקי לוי: לדוגמה בהליכים שאדם מגיש בקשה לגירושין בבית הדין הרבני.
אורי מקלב: - - - לפי כשרות הנישואין - -
<נועה ברודסקי לוי: כן.
<נועה ברודסקי לוי: כשמישהו מגיש בקשה לגירושין הוא יצטרך ללכת תחילה ליחידת הסיוע בבקשה ליישוב סכסוך, ורק אם לא יגיעו להסכמות בין הצדדים יגיעו לדיון בבית הדין.
אורי מקלב: אני לא יודע – מה זה "ענייני נישואין וגירושין"?
מרב מיכאלי: בוא נפתח בזה שבתי הדין הרבניים מסכימים לזה.
אורי מקלב: אני יודע.
אורי מקלב: אם לא, הייתי כבר כאן ב-9:00.
אורי מקלב: אבל הייתי צריך להיות בהר-נוף במקום הרצח המתועב, השפל והאכזרי הזה.
מרב מיכאלי: והנוראי הזה והמחריד.
אורי מקלב: אין עוד מילים לתאר.
אורי מקלב: את התיאורים של מה שקרה הבוקר בהר-נוף יותר טוב שלא תשמעו.
אורי מקלב: אני כבר הייתי פה ויצאתי לשם.
אורי מקלב: זה שהם מסכימים זה לא אומר שאנחנו לא צריכים להבין על מה מדובר.
מרב מיכאלי: הם הגישו את ההצעה - - -
אורי מקלב: אבל במיוחד כשמדברים על נישואים וגירושין ועל סכסוך אני רוצה להבין מה זה נקרא "ענייני נישואין וגירושין".
אורי מקלב: תגיד לי על מה הסכמת.
<נועה ברודסקי לוי: יש הגדרה של גירושין.
אורי מקלב: נתחיל בהגדרה של נישואין.
אורי מקלב: לפני הגירושין.
<קריאה: ענייני נישואין וגירושין יכולים להידיין שנים בבית הדין.
<שמעון יעקבי: ענייני נישואין – יכולות להיות שאלות לגבי תוקף הנישואין; ענייני נישואין יכולים להיות ענייני לפעמים ענייני ממון שקשורים בנישואין, כמו למשל שאלת חיוב כתובה.
<שמעון יעקבי: זה בעיקר.
אורי מקלב: - - - זה יכול להיות בתוך בוררות?
אורי מקלב: זה המקום לברר את הדבר?
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו לא מדברים על הליך של בוררות.
<נועה ברודסקי לוי: מדובר על יישוב סכסוך ביחידת הסיוע שליד בית הדין הדתי – אם זה בית הדין הדתי רלוונטי – או בית המשפט לענייני משפחה כשאין, כמובן, מניעה להגיע אחר כך לבית הדין כשצריך.
<קריאה: לא אין מניעה - - -
<שמעון יעקבי: העיקרון של החוק הזה הוא שלפני שנכנסים לפרוס את הטענות בפני בית הדין או בית המשפט קודם כול מנסים ליישב את הסכסוך בדרכי שלום.
<שמעון יעקבי: לעיקרון הזה אנחנו מסכימים, אנחנו רואים אותו כרצוי וכמחויב המציאות.
<שמעון יעקבי: הדבר שאנחנו עומדים על המשמר זה שבמסגרת החוק הזה לא ייפגעו סמכויות בתי הדין; שהחוק הזה לא יהיה פלטפורמה לדברים שאינם מקובלים.
<שמעון יעקבי: כל החוק הזה מדבר על גישור והסדר בדרכי שלום, ולא רצוי שהוא עצמו יהפוך לאיזושהי מלחמה פוליטית פה בתוך האולם הזה.
אורי מקלב: בסדר, מותר - - - בלי מלחמה פוליטית.
<נועה ברודסקי לוי: חשוב להבהיר שוב.
<נועה ברודסקי לוי: גם אם לאחר מכן הצדדים יגיעו להסכם, אם זה ביחידת הסיוע של בית הדין הדתי זה יבוא לאישור בתי הדין הדתי.
אורי מקלב: הכול אנחנו מבינים שיאשרו בסוף, אבל עניינים הלכתיים נמצאים בהגדרה הזאת?
<שמעון יעקבי: אנשי הטיפול שנמצאים פה לא עוסקים בשאלות הלכתיות טהורות.
<שמעון יעקבי: הם אמורים ליישב את הסכסוך.
<שמעון יעקבי: ככל שלא מיישבים את הסכסוך בדרכי שלום אז הולכים לדרך משפטית בערכאה המוסמכת.
אורי מקלב: זה בסופו של דבר הליך של גישור?
<שמעון יעקבי: בעיקרו.
מרב מיכאלי: אתה רואה למה רציתי להוסיף - - -
<פרץ סגל: שכחתי לציין בסעיף הסמכת שר המשפטים בתקנות – נאמר מפורשות ששר המשפטים יהיה מוסמך להגדיר מנגנונים נוספים ליישוב סכסוכים בהסכמה.
<פרץ סגל: כך שאין חשש - - -
<פרץ סגל: כשנגיע לסעיף ההוא נדון בצורך של השתתפות ועדת החוקה בעניין הזה.
<פרץ סגל: בסעיף 5(3) נאמר: "הליכים ליישוב סכסוכים בהסכמה, לרבות גישור בין במסגרת יחידת הסיוע ובין בהפניה להליכים מחוץ ליחידת הסיוע".
<פרץ סגל: אז אני מניח שהדרך הזאת תיתן מענה למנגנונים הנוספים שיתפתחו, ואפשר יהיה לדון ולעגן אותם בתקנות.
<פרץ סגל: זה ישמור גם על הגמישות של אותם מנגנונים כמו שלגבי גישור תקנות הגישור, למעשה, קובעות את האופי של זה.
מרב מיכאלי: כמו שאמרנו – כשנגיע לסעיף הזה נדון באזכור או באי האזכור של הגישור כאופציה לרבות.
<פרץ סגל: לפחות יש בזה תקנות, להבדיל מנושאים אחרים שאין בהם תקנות.
מרב מיכאלי: אבל השאלה היא אם נצטרך להמתין.
מרב מיכאלי: אם אתה רוצה עכשיו להתנות את הדרכים החלופיות שאפשר גם לשלוח אליהן בקיומן של תקנות, זה דבר שעלול לקחת - -
<פרץ סגל: החוק לא מונע את הדבר הזה.
<פרץ סגל: הוא מאפשר את זה גם היום.
אורי מקלב: הוא מאפשר הפניה לאנשי מקצוע.
<פרץ סגל: גם למטפל משפחתי.
אורי מקלב: אותה יחידה מפנה את המידיינים לאיש מקצוע שמטפל - -
<נועה ברודסקי לוי: היא יכולה.
<נועה ברודסקי לוי: היא יכולה לעשות את ההליך בתוך יחידת הסיוע, והיא יכולה להפנות לגורם חיצוני.
אורי מקלב: הוא אמר עכשיו שבתוך החוק יש האפשרות להפנות לגורמים אחרים.
אורי מקלב: אבל מה זה "גורמים אחרים"?
אורי מקלב: "גורמים אחרים" זה אנשי מקצוע אחרים שאולי אין ליחידה הזאת הסמכות והידע - -
עדי קול: אורי היקר, אנחנו מסיימים את הדיון.
עדי קול: אני רוצה להודות לכולם.
עדי קול: אנחנו סוגרים את הישיבה ונמשיך במועד אחר.
דוד רותם: נדון היום בהצעת חוק הגבלת השימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), ננסה להכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
<רביד דקל: אדוני, הצעת החוק הזאת כוללת שתי סמכויות: אחת, סמכות קיימת שאנחנו מבקשים להרחיב; וסמכות חדשה שנוגעת להגבלת גישה לאתרי אינטרנט.
<רביד דקל: אני רוצה להתחיל ולציין שבדיון ובבקשות שלנו שמגיעות לפה של הרחבת סמכויות של המשטרה אנחנו תמיד צריכים לזכור שלסמכויות האלה יש תכלית מסוימת, אנחנו צריכים לנסח את זה כך שבאופן האופטימלי תושג התכלית הזאת תוך מזעור הפגיעות האפשריות כתוצאה מההפעלה שלה, וזה באמת הקו המנחה שחשבנו עליו.
<רביד דקל: יכול להיות שצריך לעשות איזשהו fine-tuning בעניין הזה.
<רביד דקל: המוטיבציה העיקרית להרחבת הסמכות ביחס למקומות פיזיים נובעת מהעובדה שהגשת כתבי אישום וענישה לא תמיד משיגים את המטרה של צמצום הפעילות העבריינית והמיגור שלה.
<רביד דקל: ולכן, ככל שראינו קשר בין מקום מסוים שמהווה אבן שואבת לצרכנים של תוצרים של פעילות עבריינית – ההנחה שעומדת בבסיס ההצעה להרחיב את העבירות שמאפשרות את הפעלת הסמכות היא באמת שבניתוק של הקשר הזה יש כמה שיקולים נוספים שהנחו אותנו, שמתווספים לשיקול הזה.
<רביד דקל: ככל שמנותק הקשר בין הקהל של הצרכנים הפוטנציאליים והאספקה של התוצרים העבריינים במקום, אני מדברת עכשיו על המקום הפיזי, זה משהו שיכול לפגוע גם במוטיבציה העבריינית לבצע את הפעילות הזאת, זה מנתק לפעמים קשר כלכלי, ולכן זה יכול לסייע בצמצום תופעות עברייניות.
<רביד דקל: לגבי האינטרנט, גם יש ברקע את ההנחה הבסיסית הזאת.
<רביד דקל: אנחנו מודעים לזה שזה חדש - - -
דוד רותם: האם בית-המשפט העליון לא קבע שאתם לא מוסמכים לעשות את זה?
<רביד דקל: הוא קבע שאנחנו צריכים הסמכה בחוק כדי לעשות את זה, לכן אנחנו באים לכאן כדי להסדיר את הסמכות הזאת.
<רביד דקל: כמו שאמרתי, האינטרנט מצמיח באמת תופעות עברייניות ומאתגר את רשויות האכיפה באתגרים חדשים, ולצורך זה סברנו שנכון יהיה לקבוע בחוק את הסמכות לאפשר לבקש מספק שירותי גישה.
<רביד דקל: אנחנו מודעים לחריגות של הסמכות הזאת, בכוונת מכוון היא צומצמה למספר מאוד מצומצם של עבירות שהאינטרס הציבורי במיגור שלהן לא שנוי במחלוקת.
<רביד דקל: אנחנו מדברים על פרסומים פדופילים שמופצים ברשת האינטרנט, מדברים על סחר בסמים מסוכנים דרך הרשת, ואנחנו מדברים על הימורים ככל שבאמת הם מהווים איזשהו מנוע כלכלי שקשור להנעת פעילות של ארגוני פשיעה.
<רביד דקל: הבקשה צנועה בהקשר של האינטרנט, במיוחד לנוכח המודעות שלנו לחריגות של הסמכות הזאת.
<רביד דקל: ואני מניחה שנידרש לזה בהמשך בצורה יותר עמוקה ויותר יסודית לראות בדיוק איך אנחנו מנסחים את הסמכות הזאת.
דוד רותם: לכמה זמן אתם רוצים לסגור את המקום?
<רביד דקל: את המקום הפיזי?
<רביד דקל: את המקום הפיזי - הסמכות הזאת מנוסחת כסמכות דו-שלבית: השלב הראשון זה באמת 30 ימים בצו מינהלי; וככל שמבקשים להאריך את הצו המינהלי אז בית-משפט מוסמך להאריך אותו לתקופות נוספות.
דוד רותם: זה בתנאי שהוגש כתב אישום, נכון?
<רביד דקל: לא מחויב המציאות שיוגש כתב אישום.
<רביד דקל: כאשר מוגש כתב אישום בית-משפט מוסמך גם בלי שהיה צו מינהלי קודם לתת צו להגבלת גישה למקום פיזי או לסגירה של מקום פיזי.
דוד רותם: יש עוד מישהו שרוצה לדבר בעניין הזה?
דוד רותם: כן, מר הנדל.
צבי הנדל: בוקר טוב, תודה.
צבי הנדל: 99% ועוד קצת מהחוק ראוי גם בעינינו ואנחנו ודאי תומכים בו, אני מדבר בשם הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
צבי הנדל: יש נקודה אחת שהתפקששה, לטעמי, והיא נוגעת לסחר באינטרנט לא במקומות פיזיים, שהחריגו את האיסור לסחר ממריחואנה.
צבי הנדל: זה תמוהה בעיני מאלף ואחת סיבות, זה בניגוד לחוק, ואתם יכולים להתווכח על החוק, אני חושב שוודאי אסור.
צבי הנדל: בקיצור, אני מבקש להשמיט את ההחרגה הזאת מהחוק.
צבי הנדל: חוץ מזה כל השאר בסדר.
צבי הנדל: ונראה לי שזה התפקשש מאיזושהי סיבה שאני עוד לא לגמרי הבנתי אותה, אבל זה לא כל כך חשוב לי.
צבי הנדל: אני מאוד מודה לך על הרשות שנתת לי לדבר.
<אתי כהנא: אני רוצה להרחיב מעט את הדברים שיושב-ראש הרשות דיבר עליהם.
צבי הנדל: גנבנו אותה ממשרד המשפטים אז יש לה ערך סגולי מיוחד.
<אתי כהנא: כמו שאמר יושב-ראש הרשות, אין ספק שחקיקה שמרחיבה כלי אכיפה ומתמודדת עם התרחבות הפשיעה ומגמות חדשות היא מבורכת, וזה נכון גם לגבי הרחבת המעגל של העבירות בתחום הפיזי, וכמובן גם בעצם בהתמודדות הראשונה בישראל עם הנושא של הפשיעה באינטרנט בהקשר הזה לביצוע עבירות.
<אתי כהנא: זה כמובן בהתייחס גם להערות שהיו בכתובים, לא פוטר את המשטרה ואת גופי האכיפה מלאכוף גם את העבירות עצמן מעבר למגבלות המינהליות.
<אתי כהנא: מדובר פה בכלי, הוא לא תחליף לחקירה מעמיקה, מיצוי הדין עם העבריינים ככל שהדבר ניתן ואפשרי.
<אתי כהנא: באנו לשאת פה דברים באמת בהקשר של אותה החרגה של סם הקנאביס מהחלת החוק בזירת האינטרנט, שהמסר ממנה בעייתי ביותר, ונראה לנו שהוא מוביל למקום שהחוק בכלל לא התכוון להגיע אליו.
<אתי כהנא: אנחנו סבורים שבסופו של יום יצא שכרנו בהפסדנו עם חקיקת חוק שכזה ועם מגבלה שכזאת.
<אתי כהנא: כי במי החוק הזה בעצם נלחם?
<אתי כהנא: החוק הזה בא להילחם בסוחרים, במפיצים, לא בצרכנים עצמם.
<אתי כהנא: ואם אנחנו מדברים באמת בסוחרי הסמים, בסחר בסמים, אז מה לנו שנפריד בין סחר והפצה של סם קנאביס, של סם אקסטזי או של סם הרואין או קוקאין או כל סם אחר?
<אתי כהנא: האם זה מה שכנסת ישראל רוצה להציב לעצמה?
<אתי כהנא: להקל על הפצה של קנאביס במדינת ישראל?
<אתי כהנא: כי זאת בעצם המשמעות של זה בכך שאנחנו קובעים היום הוראות מאוד מאוד חדשניות ומאוד מאוד מתקדמות, ואומרים: אבל את זה אנחנו משאירים בצד, לא על זה.
<אתי כהנא: אז איזה מסר הציבור מקבל למעשה מאמירה מן הסוג הזה?
<אתי כהנא: שמדינת ישראל לא רואה מקום להילחם בתופעה הזאת, ומיד הקשר הישיר לעידוד של המעשים האלה.
<אתי כהנא: ואם דובר בהקשרים של החקיקה - - -
<סיגל קוגוט: רגע, אתי, את רואה שכל עבירה שלא מנויה כאן, - -
<אתי כהנא: לא.
<סיגל קוגוט: - - בגישה לאינטרנט זה אומר שרוצים לעודד את עשייתה?
<אתי כהנא: ברור שלא.
<אתי כהנא: לא, לא.
<אתי כהנא: אבל כאתה מדבר באופן קונקרטי בסחר בסמים, אם אתה לא עושה הסדר או אם אתה אומר: אני מגביל את זה לסוגי עבירות, זה מקובל.
<אתי כהנא: אבל האם בתוך סוג העבירה, שזה סמים מסוכנים, אתה שם את הפוקוס, אתה שם on the spot את הנושא הזה של "קנאביס לא", יש בזה אמירה, אמירה מאוד משמעותית.
<אתי כהנא: זה לא להגיד שאני לא מחיל את זה על כל סוגי העבירות, זה אומר שבתוך הסמים המסוכנים אני מוציא מגדרם את הקנאביס, ויש לזה משמעות אחרת לאמירה מן הסוג הזה מאשר להחלת עבירות אחרות.
<אתי כהנא: ואני כרגע לא באה לדבר לטובתן של עבירות אחרות שיכול להיות שיש גם מקום לגביהן להרחיב את הנושא של האינטרנט, אבל לא זו מטרתי ולא מהטעם הזה אני נמצאת פה כדי לדבר בפני הוועדה הזאת.
<אתי כהנא: אבל אין ספק שכשאתה עושה החרגה כזאת בתוך מטריה קונקרטית ומסוימת יש לזה אמירה עם הרבה הרבה מאוד משמעויות.
<אתי כהנא: ואם יורשה לי - - -
<סיגל קוגוט: לפי הנתונים שלכם יש יותר סחר בסמים הקלים מאשר הקשים?
<סיגל קוגוט: ואיך בכלל מתבצע הסחר של סמים באינטרנט?