GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: בינתיים אומרות מנהלת הוועדה והיועצת המשפטית, שעבדתם על החוקים האלה, והבאתם סולת נקייה.
אורי מקלב: אם כך, נוכל להתקדם.
אורי מקלב: גם סדר החוקים נקבע פה, שאנחנו לא נתחיל עם נושא המימון; נתחיל בדברים אחרים, ורק אחר כך נגיע לחוק של הגמול.
אורי מקלב: ועדת החוקה מקדישה את כל זמניה בימים האחרונים רק לצורך הבחירות – אתמול זה היה לצורך מתן ערבויות; היום זה לצורך חוק הבחירות.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים להתחיל בהצעת חוק הבחירות (תיקוני חקיקה), פרק א': עובדי הוועדה המרכזית לבחירות לכנסת.
אורי מקלב: בבקשה, אורלי.
<אורלי עדס: חוק הבחירות לכנסת מקבע את מעמדה של ועדת הבחירות המרכזית, כאשר הוא מדבר על הקמתה עד 60 יום לאחר הבחירות, אבל כשאנחנו מדברים על הקמת הוועדה, מדובר על חברי ועדת הבחירות המרכזית, שהם נציגי סיעות הכנסת.
<אורלי עדס: חוק הבחירות עצמו גם מעגן את מעמד הוועדה כוועדה עצמאית ומנותקת וללא כל תלות ברשות המבצעת כדי לשמור על עקרונות חוק הבחירות, על שמירת טוהר הבחירות וביצוע הבחירות במועדן.
<אורלי עדס: מעולם לא ניתן כל עיגון למעמד עובדי המטה המקצועי הקבוע של ועדת הבחירות, שעובדים לצד חברי הוועדה, ומבצעים בפועל את החלטות ועדת הבחירות המרכזית ואת כל הוראות החוק, למעט בתיקון חקיקה שנעשה ב-2012, שמדבר על הרשעה בעבירה של עובד, שלא יוכל לעבוד בוועדת בחירות.
<אורלי עדס: זה העיגון היחיד שבו מוזכר עובד ועדת הבחירות.
<אורלי עדס: מבקר המדינה המליץ כבר בשני דוחות, לעגן את מעמד עובדי ועדת הבחירות, ולהחיל עליהם הסדרים שחלים על עובדי המדינה בשינויים המחויבים.
<אורלי עדס: בוועדת הבחירות המרכזית בשנים האחרונות פעלו שלוש ועדות ציבוריות, שבחנו את הנושא לעומקו על כל היבטיו, כאשר היו מעורבים בכך שלושה שופטים של בית המשפט העליון, שהיו יושבי-ראש הוועדה.
<אורלי עדס: ההצעה שמונחת לפניכם באה לעגן את מעמד עובדי הוועדה כמעמד של עובדי מדינה בשינויים המחויבים, עם הסדרים.
<אורלי עדס: זה חלק א' של ההצעה.
<סיגל קוגוט: אגיד מה עשינו כאן.
<סיגל קוגוט: אחרי שקיבלנו את הצעת הוועדה, ישבנו עם הגורמים המקצועיים בוועדה, ובמיוחד עם דין, וגם עם משרד המשפטים, כדי לנסות להביא נוסח שהוא הכי מתאים בעינינו, ועדיין יש עליו אי אילו ניואנסים.
<סיגל קוגוט: הוא קובע שעובדי ועדת הבחירות המרכזית הם עובדי מדינה.
<סיגל קוגוט: דינם כדין עובדי מדינה.
<סיגל קוגוט: בעצם כל מה שחל על עובדי מדינה, חל עליהם, אבל את כל ההחרגות הנדרשות עושים דרך המנגנונים הקיימים בחוק שירות מדינה, מינויים, כלומר אם יש לוועדת הבחירות 16 עובדים קבועים, שהם מלווים אותה מבחירות לבחירות, עליהם יחול החוק, ולא יצטרכו כמעט החרגות.
<סיגל קוגוט: אם יש לוועדה 800 עובדים, שאותם היא מגייסת ב-90 הימים שלפני הבחירות, והם מסייעים לה מבחינה מינהלית בוועדות האזוריות, והם עובדים שלושה חודשים, וברור שאי-אפשר להחיל עליהם את כל הכללים של עובדי מדינה, אם כי הרבה מהם כן, כלומר דיני משמעת, דברים של פעילות מפלגתית – כן, אבל לא יחסי עובד-מעביד קבועים, ההחרגה שלהם תהיה דרך חוק שירות המדינה (מינויים) שמאפשר את זה, ואם מדובר בעשרות-אלפי עובדי ועדת הבחירות ביום הבחירות, גם הם יוחרגו דרך חוק שירות המדינה (מינויים) שמאפשר את זה.
<סיגל קוגוט: כלומר אני עכשיו קובעת שחוקי שירות המדינה חלים על ועדת הבחירות, אבל בשינויים מחויבים.
<סיגל קוגוט: מעבר למה שאמרתי עכשיו נדרשים כמה שינויים מחויבים שנמנים פה, ותכף נקרא את זה.
<סיגל קוגוט: האחד מהם זה עניין מנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית, שהוא לא משרת אמון כמו במשרד, וזה שעכשיו אני קובעת שדין ועדת הבחירות המרכזית הוא כמו משרד ממשלתי, ברור שאין דין מנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית, שהוא תפקיד מקצועי שנבחר אחרי שוועדת איתור שהקים היושב-ראש מקרב חברי ועדת הבחירות המרכזית, בחנה אותו והמליצה עליו, ואין לו קדנציה, והוא לא הולך עם היושב-ראש ובא עם היושב-ראש, ולא כל שופט יכול להחליף אותו כמשרת אמון.
<סיגל קוגוט: לכן קבענו כאן שסעיף 12 לחוק המינויים לא יחול על המנכ"ל, והוא ייבחר כמו שהיה היום, לשקף את זה שיש ועדת איתור שהיו"ר הקים, והוא ממנה אותו, ואז שוב יחול חוק שירות המדינה (מינויים) אבל בשינוי הזה.
<סיגל קוגוט: שינוי נוסף שקבענו הוא שמאחר שרצינו לשמור על העצמאות של ועדת הבחירות המרכזית, גורמים מסוימים, שהם גורמים מפקחים מקרב הרשות המבצעת וגם מקרב זו המחוקקת, לא יהיו בעלי אותה עוצמה או בעלי עוצמה בכלל בפיקוח על ועדת הבחירות המרכזית, ונתנו הרבה מהסמכויות שיש בחוק המינויים ובחוקים אחרים לביקורת פרלמנטרית ולביקורת פנימית פנים ממשלתית ליושב-ראש הוועדה.
<סיגל קוגוט: יחד עם זאת, לפחות בכל הנושא של מכרזים, חשבנו שראוי לקבוע חובת התייעצות של היושב-ראש עם נציב שירות המדינה.
<סיגל קוגוט: לכן קבענו כאן חובת התייעצות.
<סיגל קוגוט: אנחנו ערים לכך שבמקרים אחרים יש פיקוחים נוספים על עובדי מדינה, ופיקוחים פרלמנטריים, אבל בגלל מעמדה של ועדת הבחירות המרכזית לא רצינו להכפיף אותה, וחשבנו שזה שיש שם שופט מכהן של בית המשפט העליון פלוס חובת התייעצות עם נציב שירות המדינה, זה מה שיכולנו להציע, על אף שאנחנו ערים לזה שזו ביקורת פחותה.
<סיגל קוגוט: לא רצינו להפליג ולהתחיל להציע ועדות מייעצות כמו בבנק ישראל, שכל מיני החלטות ארגוניות - זה מעט עובדים קבועים.
<סיגל קוגוט: נכון שיש עכשיו ועדות ציבוריות של ועדת הבחירות המרכזית, שדנים בשאלה, איך לגייס את ה-800 בצורה שגם תהיה יעילה וגם תהיה שקופה וגם תהיה שוויונית, אבל זה לא דברים לחקיקה ראשית.
אורי מקלב: ה-800 האלה, לא חל עליהם כל החובות?
<סיגל קוגוט: לא כל החובות.
<סיגל קוגוט: הם עדיין מוחרגים מחוק שירות המדינה (מינויים).
אורי מקלב: אחד שהוא עובד מדינה, הוא אחד מה-800, ומגייסים אותו - חלים עליו?
<סיגל קוגוט: לכן הם תמיד מעדיפים לקחת עובדי רשויות מקומיות, מורים, עובדי מדינה ועוד אנשים שהם עבדו אתם בעבר.
אורי מקלב: מי שעובד מדינה, חל עליו לאורך כל הדרך, גם בתפקידים האלה.
<סיגל קוגוט: הוא לא מוחרג.
<סיגל קוגוט: הוא לא מקבל חסינות כי הוא עובד 90 יום בבחירות.
אורי מקלב: וגם בתוך העשרות-אלפים, גם חלק גדול הם עובדי מדינה.
אורי מקלב: זה מזכירי הקלפי, נכון?
<אורלי עדס: כן.
<אורלי עדס: יש לנו מזכירי ועדות קלפי, סדרנים.
אורי מקלב: מזכירי הקלפי רובם עובדי מדינה?
<אורלי עדס: היום זה פתוח במכרז פומבי, שמתפרסם באתר, וזה לכלל הציבור, אבל עדיין יש- - -
אורי מקלב: היושב-ראש הקבוע, אתה מבקש להגיד משהו?
דוד רותם: אין לי מה לומר.
<סיגל קוגוט: אנחנו בסעיף 3, נקרא, ואז נראה את ההערות שיש לגופים המקצועיים להעיר על הנוסח.
<סיגל קוגוט: עוד דבר שאגיד לפני שהיא קוראת – ההוראות המחמירות לגבי זיקה מפלגתית או פוליטית, החלנו אותן רק על הצוות של ה-16, כלומר יש הוראות של סיוג פעילות מפלגתית שיחולו גם על אחרים, אבל לגבי הצוות, נתנו הוראות מחמירות יותר של איסור חברות במפלגה.
<סיגל קוגוט: למשל, מנכ"ל ועדת הבחירות, בגלל החשיבות בתפקוד, אמרנו שהיא לא תהיה חברה שבע שנים, אפילו חברה במפלגה, על אף שאנחנו בדרך כלל, כשאנחנו עושים את הסיוגים, אנחנו לא שוללים אפשרות להיות חבר במפלגה, אבל מהצוות הזה של 16 העובדים הקבועים, הם לא יוכלו להיות חברי מפלגה.
אורי מקלב: בעבר?
<סיגל קוגוט: בעבר – צינון.
<סיגל קוגוט: למנכ"ל שבע שנים.
<סיגל קוגוט: לחברים האחרים - חמש, ובתקופה שהם מכהנים, ושנה אחרי כן.
אורי מקלב: זה בטוח עומד בחוק השוויוניות?
אורי מקלב: למה צריך כל כך הרבה שנות צינון?
אורי מקלב: למה להפליג?
אורי מקלב: שבע שנים, חמש שנים?
<סיגל קוגוט: רק בגלל הנגיעה.
<סיגל קוגוט: אני מסכימה שזו לא תקופה קצרה.
<אורלי עדס: אנחנו מדברים על המטה המקצועי.
<סיגל קוגוט: מדברים על העובדים.
<סיגל קוגוט: לא על החברים בוועדה.
אורי מקלב: דורית, חבר מפלגה, יכול להיות שמשהו- - -
דורית ואג: יש חבר מפלגה, ויש חבר בגוף בוחר.
דורית ואג: זה גם לא אותו דבר.
אורי מקלב: יש 50 אלף במפלגת העבודה, שהם חברי מפלגה.
אורי מקלב: הוא לא יכול להתמודד כי היה חבר מפלגה?
אורי מקלב: אם אנחנו נפליג בדברים האלה- - -
<סיגל קוגוט: רק שתראה שחשבנו על זה – אני מודה שזו לא תקופה קצרה, אבל לפחות כתבנו שמי שלא שילם דמי חבר, ולא השתתף בפעילות במוסדותיה, לא יראוהו כחבר, כי יש אנשים שהם באמת לא פעילים.
<סיגל קוגוט: למשל, לפני הרבה שנים התפקדו למפלגה- - -
אורי מקלב: קופת חולים היו חברים.
<סיגל קוגוט: נכון, אז זה לא יפסול.
<סיגל קוגוט: אם הוא הצביע, זה יחול עליו.
דורית ואג: זה חל גם על עובדי מדינה.
<סיגל קוגוט: חברות במפלגה, עובד מדינה יכול להיות.
<סיגל קוגוט: לא יכול לארגן, לא יכול להיות חבר בהנהלה פעילה, אבל לבוא להצביע בפריימריז – עובד מדינה יכול.
אורי מקלב: תכף נגיע לעניין הזה.
אורי מקלב: מה דעתכם, חבריי?
אורי מקלב: מתוך ה-16, הגוף המצומצם, לא יכול להיות חבר מפלגה בעבר, ותקופת הצינון שלו זה חמש שנים.
<סיגל קוגוט: אגב, ועדת הבחירות ביקשה מאתנו.
אורי מקלב: קחו בחשבון שרק ביהדות התורה וש"ס, הם יוכלו להיות חברים, כי אחרים, הרבה - אין חברות במפלגה.
אורי מקלב: אולי זה קצת ירתיע אתכם...
<אורלי עדס: כל ההצעה שמונחת כאן נדונה בכל מוסדות הוועדה.
<אורלי עדס: לפני שאנחנו מגיעים לוועדה, אנחנו עובדים עבודה של מטה מקצועי.
<אורלי עדס: זה נדון אחר כך בצוותים אחרים, אם זה ועדות ציבוריות וכו', כמו במקרה הזה, שהיו שלוש ועדות ציבוריות.
<אורלי עדס: עיקר הדיון התמקד בסוגיה הזאת.
<אורלי עדס: לאחר מכן זה נדון בוועדת המשנה לחקיקה של ועדת הבחירות, בנשיאות ובמליאה בהרכב של- - -
אורי מקלב: מה השוני בהתנהלות שלכם היום למה שאתם עושים בחקיקה?
אורי מקלב: יש חקיקה שבאה למסד, כי יש דברים – אמרת בתחילת דבריך, שיש דברים שרוצים היום בחוק.
<אורלי עדס: את כל הסייגים האלה לגבי התקופה של- - - פוליטית הוחלו בוועדת הבחירות טרם החקיקה ככללים של הוועדה.
<אורלי עדס: אני חושבת שיש חשיבות עצומה לעניין, לאמון הציבור ואמון סיעות הכנסת בעובדי ועדת הבחירות, כי אני מניחה שאתה כנציג מפלגה בוועדת הבחירות - אני לא מדברת אישית, אבל כשאתה תצטרך להתנהל מול- - -
אורי מקלב: אני חבר כנסת.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על חברות במפלגה, זה אחד – כמה יש בליכוד?
אורי מקלב: 300 אלף?
אורי מקלב: חצי מיליון?
אורי מקלב: אז חמש שנים?
<סיגל קוגוט: אז רק ניצן תקרא.
<סיגל קוגוט: אנחנו מודעים לזה.
<סיגל קוגוט: החמש שנים דומה קצת למזכיר ועדת קלפי.
אורי מקלב: עד עכשיו – אמרה דורית – מי שהורשע בקלון יכול היה להיות שר בשבע שנים.
<סיגל קוגוט: - - - זה עשר.
<אורלי עדס: אדוני היושב-ראש, לגבי מזכיר שמועסק יום אחד במערכת הבחירות אחת לארבע שנים, יש סייג בהוראת החוק, של שלוש שנים סיום פעילות פוליטית, אז על אחת כמה וכמה עובדי המטה המקצועי הקבוע, שמקבלים החלטות שמשליכות על כלל הסיעות.
אורי מקלב: בואו נקרא.
<ניצן רוזנברג: הצעת חוק הבחירות (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2014.
<ניצן רוזנברג: פרק א': עובדי הוועדה המרכזית לבחירות לכנסת.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק הבחירות לכנסת.
<ניצן רוזנברג: 1.
<ניצן רוזנברג: בסעיף 17א – בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969 (להלן – חוק הבחירות) – (1) בסעיף 17א – (א) בסעיף קטן (א), האמור בו יסומן כפסקה "(2)" ולפניה יבוא: (1) עובדי הוועדה המרכזית דינם כדין שאר עובדי המדינה, אולם בקבלת הוראות ולגבי פיטורים יהיו נתונים למרותו של יושב ראש הוועדה המרכזית, והוא רשאי להסמיך לכך את המנהל הכללי של הוועדה המרכזית.
<ניצן רוזנברג: (ב) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: (ג)(1) לא ימונה לעובד הוועדה המרכזית מי שיש לו זיקה אישית או עסקית, למפלגה או לגורם בכיר בה, מי שעוסק בפעילות פוליטית או בפעילות מפלגתית, חבר במפלגה, או מי שעסק בפעילות כאמור או היה חבר במפלגה בחמש השנים שקדמו למועד הצגת המועמדות, ולעניין המנהל הכללי של הוועדה המרכזית – מי שעסק בפעילות כאמור או היה חבר במפלגה בשבע השנים שקדמו להצגת המועמדות.
<ניצן רוזנברג: (2) עובד הוועדה המרכזית לא יעסוק בפעילות פוליטית או בפעילות מפלגתית ולא יהיה חבר במפלגה.
אורי מקלב: אם יש אחד, קל וחומר.
<סיגל קוגוט: אם יש צינון.
אורי מקלב: טוב שזה כתוב.
<ניצן רוזנברג: (3) מי שהיה עובד הוועדה המרכזית לא יעסוק בפעילות מפלגתית ולא יהיה חבר במפלגה, בשנה שאחרי תום תקופת עבודתו.
<ניצן רוזנברג: (4) לעניין סעיף קטן זה – (א) לא יראו השתתפות בהפגנה או בכינוס בעל אופי פוליטי, או הבעת עמדה פומבית בעניינים פוליטיים, כשלעצמן, כפעילות פוליטית.
<ניצן רוזנברג: (ב) מי שלא שילם דמי חבר למפלגה ולא השתתף בפעילות במוסדותיה, לא יראוהו כחבר מפלגה.
<ניצן רוזנברג: (5) הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על מי שמועסק בוועדה המרכזית בתקופה הסמוכה לבחירות או למשאל עם, בלבד.
אורי מקלב: אז מה כן נקרא חבר מפלגה?
אורי מקלב: מי שלא שילם דמי חבר.
אורי מקלב: חבר מפלגה זה רק מי ששילם דמי חבר, או השתתף- - -
דוד רותם: או השתתף בפעילות הפוליטית שלה.
<סיגל קוגוט: אבל ברור שאם הוא שילם והצביע בפריימריז, זה נחשב.
<סיגל קוגוט: אנחנו לא אומרים שזו לא הוראה חריגה.
<סיגל קוגוט: אנחנו יודעים שבדרך כלל עובדי מדינה רגילים יכולים להיות חברים במפלגה, אבל כאן הא-פוליטיות היתה מאוד חשובה לוועדת הבחירות המרכזית.
<סיגל קוגוט: אגב, היא ביקשה – היו רעיונות על עשר שנים.
<סיגל קוגוט: אנחנו בדיונים הפנימיים אמרנו: חמש – מספיק, וממילא המנכ"ל, שמנהל את כל הפעילות.
<סיגל קוגוט: אבל אנחנו לא אומרים שזה מספרים.
<סיגל קוגוט: אם אתה חושב שחמש על הכול- - -
אורי מקלב: דווקא אני הייתי מחמיר בסעיף (3) יותר מאשר, את האחרי, כדי שלא יבטיחו לו.
<סיגל קוגוט: שנה לא נראה לך מספיק?
אורי מקלב: איפה שיש לחשוש, דווקא בסעיף (3), שמפלגה תבוא ותציע לאחד העובדים, במירכאות, אנחנו ניתן לך משרה, וממילא יכולים.
אורי מקלב: דווקא כאן יש מקום להחמיר יותר.
אורי מקלב: אם אנחנו חוששים כל כך ורוצים להיות נקיים – כתוב שכשהכהן הגדול היה בא לאסוף את מחצית השקל מבני ישראל, היו הולכים שניים אתו.
אורי מקלב: כך כתוב ברמב"ן בהלכות צדקה או בהלכות מחצית השקל.
אורי מקלב: הוא היה הולך עם בגד בלי כיסים – הכהן הגדול, מדובר על האיש הכי מורם מעם, שאף אחד לא יחשוב, והיו גם מדברים עמו, כדי שלא יגידו שלקח מחצית השקל, כדי שלא יגידו שהכניס אחד לפיו.
אורי מקלב: עד כדי כך היו נזהרים בגביית כספי ציבור.
אורי מקלב: שנדע, שזה לא המצאות שלנו; כבר היו בעבר כאלו דברים.
<יוסי בר-און: לאחר מכן היו תקופות שגם את המשרה הזאת קנו בכסף.
אורי מקלב: אלה התקופות האפלות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על התקופות הטובות.
אורי מקלב: מישהו רוצה להוסיף עד סעיף קטן (5)?
אורי מקלב: אפשר להמשיך.
<סיגל קוגוט: סמכות לעריכת עסקאות.
<סיגל קוגוט: ניצן, תסבירי את זה ותקראי את הסעיף, בבקשה.
<ניצן רוזנברג: חוק נכסי מדינה בעצם קובע מה הסמכות שיש לעשות עסקאות בנכסי מדינה.
<ניצן רוזנברג: מה שמוצע פה זה לאפשר הסמכה פרטנית לוועדת הבחירות, לעשות עסקאות בנכסי מדינה.
דוד רותם: איזה נכסי מדינה יש להם?
<ניצן רוזנברג: אתם רוצים לתת דוגמאות, למה סוגי העסקאות?
<דין ליבנה: עסקאות בנכסי מדינה זה כל דבר שהמדינה עושה, מגופי המדינה, שקונה או מוכר, דרוש הסמכה לפי חוק נכסי המדינה.
<דין ליבנה: אם קונים, למשל, קלפיות, או קונים שירותי ייעוץ מחברת מחשוב, אנחנו חייבים הסמכה מחוק נכסי המדינה, כדי שנוכל להתחייב להוציא את הכסף.
<דין ליבנה: אותו דבר, אם אנחנו רוצים למכור, למשל, מלאי שלא השתמשנו בו.
דוד רותם: איך אתם קונים נייר?
<דין ליבנה: כיום הממשלה יכולה לאפשר לגופים, לתת להם הרשאה לפי חוק נכסי המדינה.
<דין ליבנה: היום יש הרשאה מאוד ישנה שניתנה לוועדה, אבל ההרשאה – אחת, היא חלקית; ושתיים, היא לא עובדת כמו הרשאות לשאר משרדי הממשלה, כשיש מדרג.
<דין ליבנה: מעבר לזה, ועדת הבחירות אינה כפופה לממשלה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מחריגים פה את נושא המקרקעין.
אורי מקלב: הם לא יכולים למכור את נכסי ועדת הבחירות, אם יש כאלה.
<סיגל קוגוט: לכל הוצאת כסף צריך הסמכה.
<סיגל קוגוט: זה לא כסף שלנו.
<סיגל קוגוט: אנחנו רק נאמנים.
<סיגל קוגוט: אבל מה שלכאורה, יש מנגנון.
<סיגל קוגוט: אפשר לפנות למשרד האוצר, לבקש את ההרשאה, וזהו.
<סיגל קוגוט: זה מה שעשו עד היום.
<סיגל קוגוט: אגב, הכנסת לא מתלהבת מזה, אבל גם הכנסת הולכת ומבקשת.
<סיגל קוגוט: בגלל העצמאות היא לא מתלהבת מזה, אבל זה פועל בסדר, אז מבקשים את ההרשאה.
<סיגל קוגוט: יש הסמכה, אבל היא ישנה, והיא לא כוללת את כל הפעילויות.
<סיגל קוגוט: היא לא מודרנית.
<סיגל קוגוט: יש שני עקרונות חשובים, ואנחנו שומרים עליהם פה; אנחנו לא חורגים מהמקובל, לתת הרשאות במשרד האוצר: העיקרון החשוב הראשון, שאדם אחד לא יכול לחתום ולהוציא כספים, וצריך שיהיו יותר מאדם אחד שחותמים; העיקרון השני הוא שדרגות החותמים תלויים בסכומי ההוצאה: ככל שהעסקה יותר משמעותית, הדרג שצריך לחתום ולהפעיל את שיקול הדעת, הוא יותר רחב.
<סיגל קוגוט: את שני העקרונות האלה אנחנו שומרים פה בסעיף.
אורי מקלב: דרך הקנייה אתם מחויבים לדרך הממשלתית- - -
<אורלי עדס: תקנות חובת המכרזים.
<אורלי עדס: אנחנו לא כפופים להוראות החשכ"ל, אבל עדיין, בכל מכרז שהמדינה עשתה ועונה לצרכים שלנו, אנחנו רוכשים לפי מכרזי חשכ"ל.
<אורלי עדס: אנחנו לא יוצאים למכרזים חדשים.
<אורלי עדס: נכון יותר להסדיר את כל העניינים שקשורים בוועדה בהוראת חוק אחת.
אורי מקלב: לידע - לא תמיד מכרזי החשכ"ל הם הזולים ביותר.
אורי מקלב: קחו את זה בחשבון.
<אורלי עדס: אנחנו בוחנים את זה.
<אורלי עדס: יש מקומות שאפשר להשיג מחירים טובים יותר, אז אנחנו עושים את זה.
אורי מקלב: יש לכם גם זכות לעשות לבד.
<אורלי עדס: לפי חוק המכרזים.
אורי מקלב: לפעמים יש מצב שהמדינה עשתה מכרז, נניח על העטים, וכיום מתברר שהביאו מכולות מסין, ואפשר להשיג בשוק במחירים הרבה יותר זולים.
<אורלי עדס: אנחנו בוחנים כל דבר לגופו של עניין.
<ניצן רוזנברג: רק אציין שמעבר לכך, גם ההסמכה היא להתקשר בעסקאות רק לצורך פעילות ועדת הבחירות, וההרשאות האלה הולכות להיות מפורסמות ברשומות – קיימת חובה עליהם לפרסם אותן.
<ניצן רוזנברג: מעבר לכך, שיש גם גופים עצמאיים אחרים, שיש להם הסמכות דומות כאלה בחקיקה ראשית.
<ניצן רוזנברג: אני אקריא את הסעיף.
<עמי ברקוביץ: בהמשך למה שנאמר כאן, השאלה של כן לתת הרשאה בחקיקה, כמו שיש ביחס לגופים מסוימים, או לא לתת הרשאות, היא שאלה של מדיניות.
<עמי ברקוביץ: באופן כללי, מה שאני אומר עכשיו, נכון ביחס לכל מרכיבי ההצעה: הממשלה לא קיימה דיון בהצעת החוק.
<עמי ברקוביץ: בדרך כלל במצב הרגיל של הדברים, גם כדי להחליט אם יש או אין עמדה, ההצעות באות לאחר שההצעה מאושרת בקריאה ראשונה ולקראת פרסומה.
<עמי ברקוביץ: בנסיבות הקיימות זה כמובן לא יהיה.
<עמי ברקוביץ: מבחינה פורמלית, כל עוד אין לנו עמדת ממשלה- - -
דוד רותם: אין ועדת שרים.
<עמי ברקוביץ: לא תהיה עמדת ממשלה, אני מעריך.
אורי מקלב: אם הממשלה תמצא לנכון להתנגד לזה, שיתנגדו.
אורי מקלב: אתה יודע שלא יקרה.
<עמי ברקוביץ: אני יודע שבתקופה הזאת יש קושי.
אורי מקלב: באופן טבעי הייתי אומר להם: כזה חוק, למה צריך להגיע על ציר של מערכת הבחירות?
אורי מקלב: אבל מכיוון שמערכת הבחירות הוקדמה, ולא הגיעה בזמנה הטבעי- - -
<סיגל קוגוט: אם כי את רוב ההוראות נקבע שיחולו אחר כך.
<עמי ברקוביץ: להוראות האלה גם אין משמעות מיידית ביחס לבחירות הקרובות- - -
אורי מקלב: הסמכה לעסקאות – כן.
<עמי ברקוביץ: יש בעיה במצב הקיים – כיוון שהתיקון שמוצע כאן, גם אם חושבים שהוא תיקון נכון וראוי, בכל זאת יש לו גם משמעות משטרית מבחינת ה- - - הוועדה וקיבוע מעמדה, אנחנו חושבים שנכון היה לאפשר קיום דיון ממשלתי.
<עמי ברקוביץ: אני מבין שבנסיבות הקיימות לא נוכל לעשות את זה.
אורי מקלב: אם רק הסעיף הזה היה מגיע, היית אומר: בסדר, אבל זה מגיע כמשהו בתוק חוק שלם.
אורי מקלב: אם זה היה סעיף בודד, היית אומר: מה בוער לכם עכשיו?
אורי מקלב: חכו עם זה.
אורי מקלב: אבל מדובר פה בחוק שלם, שזה אחד הסעיפים.
אורי מקלב: לא נעשה טלאים-טלאים.
אורי מקלב: הוא אומר שזו הצעת חוק שאין לזה- - -
<עמי ברקוביץ: להצעת החוק הזאת יש ממשקים עם הממשלה, וכיוון שכך היה נכון לאפשר להביא את- - -
אורי מקלב: שמעתי יותר מזה.
אורי מקלב: הוא אמר: הממשלה לא אוהבת את זה.
<דין ליבנה: הוא לא אמר שהממשלה לא אוהבת את זה.
אורי מקלב: כך הוא אמר בהתחלה.
אורי מקלב: יש לי חוש מוזיקלי.
<עמי ברקוביץ: לא, לא.
<עמי ברקוביץ: אמרתי שאין עמדת ממשלה.
אורי מקלב: אמרת שבאופן רגיל הממשלה לא אוהבת לתת - אמרת בתחילת דבריך.
<עמי ברקוביץ: - - - צריך להביא את זה לוועדת שרים.
<עמי ברקוביץ: אני לא יודע ביחס להצעה הזאת, שיש לה משמעויות- - -
דוד רותם: מי יושב-ראש ועדת השרים היום?
אורי מקלב: רבותיי, אפשר לקרוא את הסעיף.
<ניצן רוזנברג: (2) אחרי סעיף 25 יבוא: סמכות לעריכת עסקאות.
<ניצן רוזנברג: 25א.
<ניצן רוזנברג: לצורך פעילות ועדת הבחירות, מורשה יושב ראש הוועדה המרכזית או עובד הוועדה המרכזית שהורשה לכך על ידיו, יחד עם חשב הוועדה המרכזית או עובד בכיר בחשבות הוועדה המרכזית שהורשה לכך על ידי היושב ראש, לייצג את הממשלה בעסקאות כאמור בסעיפים 4 ו-5 לחוק נכסי המדינה, התשי"א–1951, למעט עסקאות במקרקעין, ולחתום בשם המדינה על מסמכים הנוגעים לעסקאות כאמור; הרשאות שנתן יושב ראש הוועדה כאמור בסעיף זה יפורסמו ברשומות.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק שירות המדינה (מינויים).
<ניצן רוזנברג: 2.
<ניצן רוזנברג: בחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט–1959 (להלן – חוק המינויים) – (1) בסעיף 1, בהגדרה "משרד", במקום "והלשכה של מבקר המדינה" יבוא "הלשכה של מבקר המדינה וועדת הבחירות המרכזית לכנסת"; (2) בסעיף 41 – (א) בכותרת השוליים, במקום "ומבקר המדינה" יבוא "מבקר המדינה וועדת הבחירות המרכזית לכנסת"; (ב) האמור בו יסומן "(א)", ואחריו יבוא: (ב) לגבי עובדי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת, נתונות הסמכויות של הממשלה, של ועדת השירות, של שר, של נציב השירות ושל מנהל כללי לפי חוק זה, בידי יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית או עובד בכיר של ועדת הבחירות המרכזית שיתמנה לכך על ידיו; ואולם – (1) סמכות היושב ראש לפי סעיפים 4, 20, 21, 25, 26 למעט הסמכות למנות בוחנים, 27 עד 33, 35 ו-40, טעונה גם התייעצות עם נציב השירות;
<סיגל קוגוט: זה כל מיני דיני מכרזים וצורות מינוי.
<ניצן רוזנברג: (2) סעיף 12 לא יחול; יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ימנה מנהל כללי לוועדה, לפי המלצת ועדת איתור שימנה ועל המינוי לא תחול חובת המכרז לפי סעיף 19.
<דרור גרנית: דרור גרנית, משרד המשפטים.
<דרור גרנית: לעניין חוק נכסי המדינה, אני מבקש להעיר שנדמה לי שנפלה פה טעות, אבל אולי צריך לחשוב על זה – בסעיף 25א כתוב, כפי שאמרה היועצת המשפטית - צריך שיהיו שתי חתימות שונות, וכפי שהדברים מופיעים כרגע, החתימה היא של היושב-ראש עם החשב או עם מי שמינה היושב-ראש.
<דרור גרנית: כלומר יש פה אפשרות כלשהי לעקוף את המנגנון של הכפל, במובן הזה שהיושב-ראש ממנה את סגן החשב.
<דין ליבנה: זה לא כתוב.
<דין ליבנה: מה פתאום?
<דרור גרנית: למה זה לא צריך להיות מי שהורשה לכך על-ידי החשב?
<דרור גרנית: החתימה השנייה צריכה להיות- - -
<דין ליבנה: יש שתי חתימות: גורם ביצועי וגורם חשבותי, שיש תקציב, שהכול- - -
<סיגל קוגוט: הוא התכוון שאת הגורם בחשבות החשב ימנה.
<סיגל קוגוט: זה משנה לכם?
<דין ליבנה: לא.
אורי מקלב: תיקון חוק שירות המדינה, משמעת.
<סיגל קוגוט: חוק שירות המדינה, משמעת, אנחנו מחילים אותו.
<סיגל קוגוט: אנחנו לא רואים שצריך החרגות; רק רוצים לומר למי הסמכות, אבל חוק שירות המדינה, משמעת, יחול על עובדי הוועדה.
<סיגל קוגוט: תקריאי, בבקשה.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק שירות המדינה (משמעת).
<ניצן רוזנברג: 3.
<ניצן רוזנברג: בחוק שירות המדינה (משמעת), התשכ"ג–1963, בסעיף 72 – (1) בכותרת השוליים, במקום "ומבקר המדינה" יבוא "מבקר המדינה וועדת הבחירות המרכזית לכנסת"; (2) בסופו יבוא: "(4) לגבי עובדי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת – ליושב ראש הוועדה או לעובד בכיר של הוועדה שיתמנה לכך על ידיו.
<סיגל קוגוט: תסבירי את חוק עסקאות גופים ציבוריים.
<ניצן רוזנברג: חוק עסקאות גופים ציבוריים קובע בעצם הגבלות לגבי התקשרות של גוף ציבורי עם ספקים.
<ניצן רוזנברג: המטרה היא להבטיח שהגוף הציבורי לא יתקשר עם ספק שמפר את דיני העבודה.
<ניצן רוזנברג: על המגבלות שהחוק הזה קובע אפשר להתגבר אם מקבלים אישור מוועדה לבחינת התקשרויות.
<ניצן רוזנברג: בעצם אנחנו מחילים את החוק הזה גם על ועדת הבחירות, וקובעים מה יהיה הרכב הוועדה.
אורי מקלב: אפשר להתקדם.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק עסקאות גופים ציבוריים.
<ניצן רוזנברג: 4.
<ניצן רוזנברג: בחוק עסקאות גופים ציבוריים, התשל"ו–1976, בסעיף 2ב(ב1) – (1) בפסקה (3), במקום "ומשרד מבקר המדינה" יבוא "משרד מבקר המדינה וועדת הבחירות המרכזית לכנסת"; (2) בפסקה (4), במקום "ושל משרד מבקר המדינה" יבוא "של משרד מבקר המדינה ושל ועדת הבחירות המרכזית לכנסת".
<סיגל קוגוט: חוק חופש המידע.
<סיגל קוגוט: אחת ההערות שמשרד המשפטים העיר לנו כשדנו זה נושא השקיפות, וכאן זה חשוב במיוחד, כי הביקורת החיצונית על הוועדה היא נמוכה יותר, ולכן השקיפות מאוד חשובה.
<סיגל קוגוט: לכן בהסכמה אנחנו החלנו את חוק חופש המידע על ועדת הבחירות המרכזית.
<סיגל קוגוט: יש נושא אחד שבו הוועדה צריכה להחליט – הנושא של חומר ההצבעה.
<סיגל קוגוט: בנוסח שהעמדנו בפניכם הוצאנו את חומר ההצבעה מתחולת חופש המידע.
דוד רותם: טוב עשיתם.
<סיגל קוגוט: מה זה חומר ההצבעה?
<סיגל קוגוט: זה הפתקים, כל הרישומים של ועדות הקלפי במהלך ההצבעה.
דורית ואג: הפרוטוקולים?
<סיגל קוגוט: לא רק; כל החומרים והפרוטוקולים.
<סיגל קוגוט: יש בכל זאת הבדל בין פרוטוקולים לחומרים האחרים, וזה דבר שתצטרכו לקבל בו החלטה.
<סיגל קוגוט: יש הוראה בחוק הבחירות לכנסת – זו אחת הסיבות שהוצאנו את זה; לא היחידה – שאומרת שצריך להשמיד את החומרים האלה.
<סיגל קוגוט: את הפתקים - תוך 14 יום ובכפוף לערעורי בחירות ודברים כאלה, אבל יש להשמיד אותם זמן קצר אחרי הבחירות.
<סיגל קוגוט: אנחנו מניחים שהתכלית של ההוראה הזאת היתה יציבות שלטונית, שאחרי שמבררים את כל הערעורים, הפתקים עצמם, משמידים אותם.
<סיגל קוגוט: הפרוטוקולים, גם אותם משמידים, אלא ששומרים אותם ארבע שנים עד הבחירות הבאות.
<סיגל קוגוט: אנחנו בהתחלה אמרנו שכל הנושא של עיון בפרוטוקולים ובחומר הצבעה זה משהו שמוסדר בחוק הבחירות, ולא צריך לפי חוק חופש המידע, ולכן היה חשוב לנו שכל המינהלה של ועדת הבחירות תהיה כפופה לחוק חופש המידע, אבל הנושאים של עיון בפתקי הצבעות ובחומרים האחרים – זה גם דורש המון לוגיסטיקה: צריך להציב שומר, שמישהו יבוא, רוצה לספור מחדש את כל הפתקים – שלא יתחיל לסמן פתקים ולהשמיד אותם.
<סיגל קוגוט: כל קל, כל העיונים האלה.
<סיגל קוגוט: כמובן, הם נדרשים, והוועדה עושה אותם היום לפי חוק הבחירות, לפי הפרשנות שלה והפרקטיקה שלה בחוק הבחירות.
אורי מקלב: אבל שקיפות לגבי עבודת ועדת הבחירות המרכזית?
<סיגל קוגוט: זה יהיה.
<סיגל קוגוט: זה ברור, זה קבענו.
<סיגל קוגוט: אבל עכשיו התעורר דיוק, מה לעשות עם הפרוטוקולים של הקלפיות?
<סיגל קוגוט: מה זה פרוטוקול של קלפי?
<סיגל קוגוט: זה שבעת העמודים שאומרים: פלוני, אלמוני ופלמוני היו חברי הוועדה, ברגע זה התחלף זה, פה היתה קטטה בקלפי, פה ביקש מישהו, והציג את עצמו, ולא נראה לנו שהוא זה, וכותבים את הפרטים שלו, ובסוף כותבים גם את הקולות והקולות הפסולים ואת התוצאות של אותה קלפי.
<סיגל קוגוט: את החלק האחרון, התוצאות והקולות, גוזרים ומפרסמים באינטרנט.
<סיגל קוגוט: ועדת הבחירות המרכזית ממילא מפרסמת באינטרנט את החלק האחרון של הפרוטוקול, שהוא מהלך ההצבעה והקולות – הפסולים וכמה- - -
אורי מקלב: ממילא כל מי שהוא בעל עניין, שהיה מפלגה מתמודדת יכול- - -
<סיגל קוגוט: יכול לעיין.
דוד רותם: לא רק יכול לעיין; הוא יכול לבוא למרכז הלוגיסטי שלהם בשוהם, ולספור את הקולות.
אורי מקלב: אני מציע כך, בכל החלק הזה, למה אנחנו צריכים לגעת?
אורי מקלב: אנחנו מדברים על חופש המידע, לגבי עבודה של ועדת הבחירות המרכזית.
אורי מקלב: כל הנושא של הבחירות, הקלפיות, הפתקים – למה שניגע בזה בעניין הזה?
אורי מקלב: נרוץ כמו שהיה עד היום.
אורי מקלב: אף אחד לא ערער על זה.
אורי מקלב: אנחנו באים למסד עכשיו את העבודה של ועדת הבחירות, ולא פחות לגעת בתהליכים האלה.
אורי מקלב: יש נושא הזמן.
אורי מקלב: בחופש המידע זה לא על ציר של מערכת הבחירות, אז נתנו זמנים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: השאלה פה לגביכם, אם לא צריך לקצר את הזמנים של חופש המידע, כי לפעמים זה יכול להיות לא רלוונטי.