GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רני נויבואר: אנחנו לא מחזירים דברים אחורה.
<רני נויבואר: אם הם היו יודעים שזו תהיה ההחלטה יכול להיות שהם היו נוהגים אחרת.
<רני נויבואר: אין מה לעשות, זה העולם.
<ירון אליאס: אולי אפשר לטפל זה אולי דרך סעיף (2).
<ירון אליאס: להרחיב את הסיפה שמדברת: ובלבד שמתקיימת פגיעה חמורה בספק או עילה אחרת המצדיקה החלה של - - -
<רני נויבואר: אבל זה לא הכוונה.
<רני נויבואר: הכוונה פה, למשל, שבחוזה שהוא מתמשך, המשמעות היא שהלקוחות יוכלו לפעול לפי החוזה המתוקן.
<רני נויבואר: כשרן, לצורך העניין, שולח הודעה אז המשמעות היא – זה ייעשה לפי הסעיף המתוקן.
<רני נויבואר: זה המשמעות.
<רני נויבואר: אנחנו לא חוזרים אחורה להתנהגות שבוצעה קודם, וזה הכוונה בסעיף (ב)(1).
<רני נויבואר: לדעתי, זה מה שזה אומר.
<רני נויבואר: לבוא ולהתייחס כאילו זה פעולות שאנחנו מסוגלים בחוק לבטל פעולות שבוצעו בעולם הפיזי, זה נראה לי משהו שאין לו משמעות משפטית.
<רן ונגרקו: רני, מה רע במצב הקיים היום שבו אחרי שבית הדין - - -?
<רני נויבואר: זה הנוסח הקיים היום, רק אנחנו הופכים את ברירת המחדל.
<רני נויבואר: לדעתי, זה הנוסח שקיים היום.
<רן ונגרקו: אבל למה להפוך את ברירת המחדל?
<רני נויבואר: כי אנחנו לא אלה שצריכים לטעון שלספק יש פגיעה.
<רני נויבואר: רוב החוזים שיצא לנו לטפל, ואני אומרת לך רוב, חוץ לדעתי מחוזה מכר דירות, כמעט כולם זה חוזי אספקת שירותים.
<רני נויבואר: אין שום סיבה שבעולם שלקוח של הוט לא ייהנה מיחס מועדף מאותו יחס שלקוח מאוחר יותר של הוט שנכנס אחרי החלטת בית הדין ייהנו ממנו.
<רני נויבואר: כמעט אין לי חוזים, ואני יכולה להקריא לך את הרשימה, כמעט כולם זה חוזים שהם מתמשכים לשירות.
דוד רותם: אפשר להמשיך בבקשה?
<רני נויבואר: "תיקון סעיף 23 10.
<רני נויבואר: בסעיף 23 לחוק העיקרי – "(א)" – יימחק.
<רני נויבואר: בפסקה (1), בסופה יבוא "או הספק בעד נושא העסקה, ובלבד שהוא מנוסח בלשון פשוטה וברורה.
<רני נויבואר: "; (2) במקום פסקה (2) יבוא: (2) תנאי התואם תנאים שנקבעו בחיקוק, בהתאם לתכלית החיקוק,"
אלעזר שטרן: זה עניין טכני.
<רני נויבואר: "בפסקה (1), בסופה יבוא: "או הספק בעד נושא העסקה, ובלבד שהוא מנוסח..." – פשוט רצינו להבהיר שזה התמורה הכספית בעד נושא העסקה, להבדיל מתנאי הצמדה וכאלה דברים שיש לנו בחוזים, למשל, סכום, ואז הסכום הזה מוצמד.
<רני נויבואר: אז המשמעות היא היום שבית הדין מקובל עליו שהביקורת שלו חלה גם על הצמדות, למשל.
<רני נויבואר: זה לא חלק מהמחיר, אלא האופן שבו משתנה מהמחיר.
<רני נויבואר: היה לנו את זה בתיקים שבית הדין קבע שהוא מוסמך להתערב בזה.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים לבוא ולהסביר שזה המשמעות וזה לא כל תמורה כספית.
<רני נויבואר: כלומר, אם יש תמורה שהיא התמורה המרכזית עבור השירות היא זו שמוגנת מפני ביקורת, אם התמורה הזו משתנה או תנאים אחרים.
<רני נויבואר: אגב, זה מתיישב גם עם התיקון שנעשה בחוק החוזים האחידים לעניין ההצמדות.
<רני נויבואר: בחזקת הקיפוח של 4(11) בעקבות הצעת החוק של חבר הכנסת שי חרמש נכתב כי תנאי הקובע הצמדה של מחיר או תשלום למדד כלשהו, כך שירידה של המדד או עלייה שלו לא תזכה את הלקוח.
<רני נויבואר: זה בא מאותו רעיון שאנחנו לא מטפלים פה בהצמדות, וזה מבהיר.
<רני נויבואר: להצעת היועץ המשפטי אנחנו הוספנו את המילים: "ובלבד שהוא מנוסח בלשון פשוטה וברורה".
<רני נויבואר: סעיף (2) בפסקה (2) – כתוב היום: תנאי התואם תנאים שנקבעו או אושרו בחיקוק.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים להבהיר שזה תנאי התואם תנאים שנקבעו בחיקוק.
<רני נויבואר: אני אסביר במה דברים אמורים.
<רני נויבואר: בעיקרון אנחנו אומרים שאם המחוקק קבע הסדרים בחוק או בתקנות, המשמעות היא שמבחינתנו ההסדרים האלה מוגנים מביקורת במסגרת בית הדין לחוזים אחידים.
<רני נויבואר: יש לנו מצבים כאלה, נניח, בתחום הביטוח ששר האוצר מוסמך לפי סעיף 38 לחוק פיקוח על שירותים פיננסים (ביטוח) לקבוע פוליסות תקניות והוא עושה את זה.
<רני נויבואר: המשמעות היא שזה מוגן מביקורת.
<רני נויבואר: אנחנו רק רוצים להבהיר כי הנוסח: תנאי התואם תנאים שנקבעו או אושרו בחיקוק, זה לא כל כך ברור מה זה אושרו.
<רני נויבואר: מבחינתנו, אנחנו רוצים להבהיר שזה צריך להיות שהתנאי מופיע בחקיקה, לא עצם זה שלמשל היה לנו מקרה ששר האוצר הוציא מלוות לציבור בשם מלוות - - -, והחיקוק הסמיך אותו לתת אישור, ובזה אין די על מנת לעמוד בתנאי הזה.
<רני נויבואר: הוא צריך שהמחוקק הוא זה שנתן דעתו על התנאים.
<רני נויבואר: אנחנו חשבנו להוסיף את המילים: בהתאם לתכלית החיקוק כדי להבהיר שהחיקוק צריך לכוון לקבוע פוליסה תקנית.
<רני נויבואר: חיקוק שהתכוון להסדיר משהו אחד ובמקרה נגע גם לעניין הזה, המשמעות היא שזה לא בא להגן מפני ביקורת.
<רני נויבואר: כלומר, אחת הכוונות של החקיקה הזו – היא צריכה להסדיר את היחסים נניח בין הלקוח לבין הספק ולא איזה משהו שהוא לא רלוונטי ומקישים ממנו איזשהו היקש לכאן.
<ירון אליאס: רני, אבל זה מחדד את הטענה שלי בדיון המוקדם שזה יוצר איזושהי חוסר בהירות.
<ירון אליאס: כי ממה שאני מבין ממך כרגע שאת מדברת בהתאם לתכלית החיקוק, את מדברת על תכלית החיקוק כולו ולא לתכלית של הוראה ספציפית.
<רני נויבואר: לא, ירון - שהוא בא מתוך כוונה להסדיר את היחסים בין ספק ללקוח.
<רני נויבואר: נניח, תקנות של פוליסה.
<רני נויבואר: יכול להיות מצב שתקנה לא תתכוון להסדיר את היחסים, וזה ההבהרה.
<רני נויבואר: כלומר, זה לא השאלה אם יצליח או לא, אם שר האוצר יצליח לכתוב הגנה מספקת על מבוטחים מפני חברות הביטוח או קבע הסדר ראוי.
<רני נויבואר: הכוונה היא לבוא ולומר שהוא התכוון להסדיר יחסים.
<ירון אליאס: כן, אבל הכוונה להסדיר יחסים יכולה לבוא לידי ביטוי בפוליסת תקנית באמת בהסדרה רחבה, ויכול להיות שהוא התכוון להסדיר את היחסים בין הצדדים באיזושהי הוראה ספציפית בחקיקה אחרת או בתקנות אחרות.
<רני נויבואר: זה לא משנה.
<רני נויבואר: מבחינתי, כל עוד הוא בא להתכוון להסדיר את היחסים.
<רני נויבואר: הבעיה היא שיש לי חקיקות לפעמים שכשקובעים אותן לא התכוונו להסדיר את היחסים האלה, ואז המשמעות היא שמישהו יכול לנסות למצוא בהן הגנה.
<רני נויבואר: הן לא מדברות באופן פרטני על היחסים האלה ואנחנו רצינו להבהיר שהמוטיבציה של החיקוק הזאת היתה להסדיר את היחסים, לא להתחיל לבקר אם מדובר כאן בתקנות שנעשו בסמכות, בסבירות, הן הגיוניות, לא הגיוניות.
<ירון אליאס: פה אנחנו מוותרים למעשה על אינטרס הסופיות.
<ירון אליאס: אם עכשיו יש ודאות וסופיות אז למעשה בודק אם יש בחיקוק הסדר או לא, עכשיו זה לא מספיק.
<ירון אליאס: גם אם יש הסדר אתה צריך לשאול את עצמך האם זה באמת עונה על תכלית החיקוק או לא.
<ירון אליאס: יש פה מחיר מאוד גבוה והשאלה היא האם הוא מוצדק כדי למנוע באמת את אותם מצבים שאני חושב שהם מאוד מאוד נדירים שאת מתארת של איזשהו חיקוק שמסדיר לכאורה יחסים, אבל התכלית שלו לא בהכרח נועדה להסדיר את אותם יחסים.
<רני נויבואר: זה מה שאנחנו נציע כי אנחנו כן ראינו מצבים שקרה שניסו לעשות אנלוגיות.
<רני נויבואר: זה לא ניסה להסדיר את היחסים, ובכל זאת יש הגנה - זה מבחינתנו הכיוון.
<רני נויבואר: זה הכוונה.
<רני נויבואר: אם זה יוצר חוסר בהירות נורא גדול אנחנו מוכנים להוריד את זה כי מבחינתנו זו הכוונה.
<ירון אליאס: כן, כי למעשה עכשיו בכל מקרה יש גם שלב שני, יש שאלה שנייה שמתעוררת.
<ירון אליאס: מעבר לשאלה האם זה תואם תנאי שנקבע בחיקוק, עולה השאלה האם זה באמת עונה על תכלית החיקוק, וזה יוצר באמת - - -
<רן ונגרקו: יש עוד שאלה שאנחנו שאלנו אותה.
<רן ונגרקו: הנוסח הזה של החיקוק חוקק בשנת 82', ומאז, בלי עין מה שנקרא, הרגולטורים לקחו על עצמם סוג של חקיקה, בין אם זה המפקח על הבנקים, בין אם זה אגף שוק ההון, אם זה רשות ניירות ערך, ועוד אין ספור גופים שאנחנו עובדים איתם, הרשות להגבלים עסקיים.
<רן ונגרקו: המונח חיקוק הוא מאוד מצומצם, מבחינתנו.
<רן ונגרקו: כפי שאנחנו מבינים את זה, זה חוק ותקנה בת פועל תחיקתי.
<רן ונגרקו: יש אין ספור חוזרים, מכתבים, המכתבים של המפקח על הבנקים, חוזרים של אגף שוק ההון, חוזרים של רשות ניירות ערך, החלטות מליאה של רשות ניירות ערך.
<רן ונגרקו: גם רישיונות שאנחנו מקבלים, רישיון ייעוץ פנסיוני ורישיון של מתן שירותים כאלה ואחרים.
<רן ונגרקו: מופיעים לנו תנאים שמי שנותן לנו אותם זה הרגולטור הספציפי.
<רן ונגרקו: זה מאוד לא הוגן כלפי הספק אחרי שמי שאומר לו את זה זה הרגולטור שלו בתחום הספציפי, ויש לנו אין ספור רגולטורים, לבוא לאחר מכן בזרוע אחרת של המדינה ולהגיד לנו: רגע, זה מקפח.
<רן ונגרקו: אנחנו מצפים, לפחות אחרי שמחילים עלינו פה כספקים אין ספור גזרות וכל מיני ביטול של סעיפים אחרים, מהמינימום מהמדינה לבוא ולהגיד אם המדינה בזרוע אחת שלה אומרת לנו כך תעשו, אנחנו רוצים לצאת מנקודת ההנחה ש"כך תעשו" נעשה גם לאחר מחשבה האם זה מקפח או לא - שלא אנחנו נכניס את זה להסכם ולאחר תקופה מסוימת, כמה שנים, יבואו ויגידו: זה מקפח.
<רן ונגרקו: אז כמו שהמדינה מצפה מאיתנו והמחוקק גם מצפה מאיתנו לאור כל התיקונים האלה לעמוד באיזשהם סטנדרטים מסוימים אנחנו מבקשים מהמחוקק לבוא ולהטיל על המדינה סוג של אחריות מינימלי שאם המדינה באחת הזרועות שלה באה ואמרה לנו לעשות משהו, המשהו הזה לא מקפח.
<רן ונגרקו: למעשה, הוא מוחרג מהחוק הזה כפי שהיום מופיע פה חיקוק.
<רן ונגרקו: אנחנו הצענו שזה יהיה לא חיקוק, אלא גם חיקוק והוראות רשות מוסמכת או הוראת מינהל.
<רן ונגרקו: אבל שיהיה איזשהו משהו באמת שיבוא, ואת הצדק המינימלי הזה לבוא ולהגיד גם לספקים: ברגע שהמדינה אמרה לכם משהו, דעו לכם שזה בסדר.
<רן ונגרקו: אנחנו כזרוע אחרת לא נטען על חזקת קיפוח.
<רן ונגרקו: הבקשה שלנו באמת באה לאור זה שמסה אדירה של רגולציה לא באה אלינו היום בצורה של חקיקה ראשית או חקיקת משנה, היא באה אלינו מהכיוון של הרגולטורים.
<רן ונגרקו: זה אין ספור מכתבים וחוזרים והנחיות ותבחרו מה שאתם רוצים, החבר שלי מהביטוח פה מהנהן.
דוד רותם: רני, יש צדק במה שהוא אומר.
<רן ונגרקו: בקשה מאוד לגיטימית, לדעתי.
<רן ונגרקו: אם המדינה תיצור לעצמה, וכבר דיברנו על זה הרי, משהו מינימלי לפני שהיא מפרסמת משהו כזה, תהיה הנחיה פנימית כזו להעביר עין גם בהיבט של יחסי ספק לקוח - - -
<רני נויבואר: אדוני, אני רוצה לומר שמדובר פה בנושא הרבה יותר רחב.
<רני נויבואר: אנחנו דיברנו עם כל הפיקוחים: הפיקוח על הבנקים, הפיקוח על הביטוח.
<רני נויבואר: הם לא רוצים ממה שאני מבינה לבוא ולעבור בהליכים מוקדמים אצל משרד המשפטים כדי לוודא שאין תנאים מקפחים.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שזה לא נכון שאנחנו נתערב בעבודת הרגולטורים.
<רני נויבואר: הם יודעים את החוק ויש להם יועצים משפטיים.
<רני נויבואר: לכן, כשאנחנו שקלנו את האופציה הזו הלכנו אליהם.
<רני נויבואר: הם לא רוצים להיכנס לחוק – זה דבר אחד.
<רני נויבואר: דבר שני, לגופם של דברים, אני גם אמרתי וגם בדיונים הקודמים שבמקום שהמדינה נתנה רישיון, נניח, לחברה מסוימת וקרה לה מקרה והעמדה שלנו בבית הדין היתה שמשהו מקפח אז בית הדין אמר לנו בצדק: לכו, לא מכוח סעיף 23.
<רני נויבואר: הוא אמר: זו הוראה ברישיון, אתם כתבתם את הרישיון.
<רני נויבואר: לכו למשרד שנתן את הרישיון, תקנו את הרישיון.
<רני נויבואר: הוא אומר: אני לא מוכן לקבוע שמשהו מקפח לגופם של דברים.
<רני נויבואר: לכן, אני לא רואה מה החשש הגדול.
<רני נויבואר: זה פשוט לא ייכנס בחריגים לחוק, וכן בטיעון אתם תגידו.
<רני נויבואר: גם בזמנו, אגב, בהוראת ניהול בנקאי תקין על מסגרות אשראי אתם טענתם שסעיף 18(ג) לכללי הבנקאות שירות ללקוח מאפשרים לכם.
<רני נויבואר: הוויכוח היה אם זה מקפח או לא מקפח, הוא לא בגדר סעיף 23.
<רני נויבואר: אני לא אוכל לוותר על תכלית החקיקה בכל מקרה אם אנחנו מתחילים להיכנס להוראות רגולציה.
<רני נויבואר: משרד המשפטים לא עקב זה יתחיל לבקר את הוראות הרגולטורים כי זה הפרנסה שלהם ולא הפרנסה שלנו ויש לנו אחריות לדברים אחרים.
<רני נויבואר: לכן לצורך העניין, אני חושבת שאתם תטענו שזה לא מקפח כי יש לכם הוראת ניהול בנקאי תקין שמאפשרת לכם לעשות את זה, ויהיה מאוד קשה לנו לטעון שזה מקפח, ושם זה יישאר.
<רני נויבואר: מדובר בכמויות מאוד גדולות של הוראות רגולציה.
<רני נויבואר: הידע המקצועי של משרד המשפטים הוא לא מספיק ספציפי ומקצועי בתחומי הבנקאות והביטוח שמחייבים מיומנות מיוחדת.
<רני נויבואר: אם אני אצטרך עכשיו לבקר כל הוראת ניהול בנקאי או כל חוזר של המפקח על הביטוח המצב לגופם של דברים לא יהיה מוצלח.
<רני נויבואר: היום משרד המשפטים מפקח רק על כאלה שיש בהם עיצומים כספיים, וגם זה בצורה מסוימת.
<רני נויבואר: לצורך העניין, אני חושבת שיש להם הגנה טובה לעניין הקיפוח.
<רני נויבואר: מהותית הם יגידו: הרישיון אמר לי תעשי לי כך, מה את עכשיו באה ואומרת לי תתנהגי אחרת?
<רני נויבואר: וזה בסדר.
<ירון אליאס: ואת לא נדרשת בהכרח לפקח על זה מראש.
<ירון אליאס: הרעיון פה הוא רעיון של כללי צדק טבעי, לדעתי.
<רני נויבואר: חיקוקים בדרך כלל עוברים את משרד המשפטים, ירון.
<רני נויבואר: תקנות כביש ישראל, למשל, בזמנו לא הגיעו אליי, יכול להיות שהיום הן יגיעו אליי, ואז אני אחשוב אם הריבית שנלקחה שם היא משהו שמאפיין נזקים ואם יש מקום לקבוע את כל ההסדרים שנקבעו בזמנו.
<ירון אליאס: אבל כמו שרן אמר, מרבית ההסדרים היום לא נקבעים בתקנות.
<ירון אליאס: מרבית ההסדרים של הרגולטורים הם בחוזרים, בהנחיות מינהל.
<ירון אליאס: צריך לזכור שהנחיות המינהל הללו קובעות במקרים רבים תנאים חוזיים שעל המפוקחים להכניס אל תוך החוזה, כך שיש פה איזשהו בעיה מבחינת כללי צדק טבעי.
<ירון אליאס: כי לא יכול להיות שגוף אחד יכפה עליך למעשה להכניס תנאי מסוים ואתה לא מכניס אותו למעשה מתוך בחירה.
<ירון אליאס: זה לא דומה לתנאי חוזי אחר, זה דומה יותר לתנאי רגולציה.
<רני נויבואר: ירון, אתם מבקשים להיות בחריגים.
<רני נויבואר: אני אומרת לכם שיש לכם הגנה טובה בתחום הקיפוח, ועובדה שהשתמשו.
<רן ונגרקו: אז בואו תרשמו את זה.
<רני נויבואר: לא, אני לא רוצה להכניס את זה לחריגים.
<רן ונגרקו: האמירה הזו לא תעזור לי מחר.
<רני נויבואר: אני לא רוצה להכניס לחריגים.
<רני נויבואר: אגב, יש פסיקה של בית הדין על הרישיונות שהם הרבה פחות.
<רני נויבואר: הרי מחר אתם תגידו לי בצדק שגם רישיונות אני צריכה להחריג כי הרי אם הוא כבר חשב על רישיון אז המשמעות היא שנתתי הגנה, אז המשמעות היא שבמבחן המהותי בבית הדין, בית הדין יבקש מאיתנו לתקן את הרישיונות לפני שהוא מבקר את הפיקוח.
<רני נויבואר: אין כאן בעיה שדה-פקטו צמחה לכם אי-פעם.
<רני נויבואר: לנו כן יש בעיה עם כל מיני הוראות שצריך לתקן אותן.
<רני נויבואר: אנחנו מכירים עולם שלם של הוראות שלא קשור אליכם ולא קשור לרגולציה, אלא קשור לכל מיני סמכויות של מדינת ישראל, והמדינה בעיקרון, אני אומרת, אם זה חקיקה אנחנו רוצה לקחת אחריות.
<רני נויבואר: אם זה לא חקיקה ונקבעו בהוראות אחרות, המשמעות היא שאין הגנה.
<רני נויבואר: ואם יבוא מישהו ויגיד לי שיש כאן, ואני ארצה לטעון קיפוח, תהיה לי בעיה לטעון קיפוח מול רישיון, למשל.
<רני נויבואר: תהיה לי בעיה, כבר היום יש לי בעיה.
<רני נויבואר: אני לא צריכה להגיע לחיקוק, רק זה לא מכוח 23.
<רני נויבואר: יש לכם טענות טובות, הן תשמענה בהליך.
<רני נויבואר: "תיקון סעיף 25 11.
<רני נויבואר: בסעיף 25א לחוק העיקרי, (1) פסקאות (3) ו-(5) בטלות.
<רני נויבואר: (2) אחרי פסקה (7) יבוא – (8) פרסום מסמכים הנוגעים להליך המתנהל בפני בית הדין ואופן פרסומם.
<רני נויבואר: " היום יש לנו את ההסמכות של שר המשפטים לקבוע תקנות.
<רני נויבואר: פסקה (3) דנה בדרכי מינוי עורך דין שם וכשהמדינה מבקשת אישור לחוזה אחיד המדינה לא ביקשה על אישור לחוזה אחיד.
<רני נויבואר: היא גם לא מבקשת כי חוזים אחידים מסוימים של המדינה עוברים אצלנו.
<רני נויבואר: אני לא אומרת שהרבה, אבל למשל חוזים מסוימים של משרד השיכון עברו אצלנו.
<רני נויבואר: כשאנחנו רואים בעיות אצלנו אנחנו מנסים לטפל בהן in-house.
<רני נויבואר: אנחנו לא צריכים את בית הדין לחוזים אחידים בשביל זה, מספיק לנו סמכויות היועץ המשפטי לממשלה.
<רני נויבואר: לעניין פסקה (5) צורת הציון על החוזים לפי סעיף 15 אם אנחנו מבטלים את הליך האישור אז המשמעות היא שאין צורך לציין אישור על חוזים אחידים.
<רני נויבואר: אנחנו כן מבקשים להוסיף עוד משהו נוסף שאנחנו כן רוצים לתת להליך הזה שקיפות יותר גדולה.
<רני נויבואר: במסגרת הפרסום של החלטות בית הדין אנחנו גם רוצים לפרסם מסמכים הנוגעים להליך.
<רני נויבואר: אנחנו בדרך כלל מדברים על החוזה.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים שהחוזה יפורסם לציבור.
<רני נויבואר: היום החוזים לא מפורסמים לציבור ואנחנו רוצים שקיפות.
<רן ונגרקו: לפני שאנחנו מגיעים לסעיף של התחולה והוראות מעבר לגבי יום התחילה, אנחנו מבקשים לגבי יום התחילה לגבי התיקונים בסעיף 4 - - -
<רני נויבואר: לא הגענו לזה עדיין.
<רן ונגרקו: אמרת שסיימת?
<רני נויבואר: לא, יש לי הקראה של עוד כמה סעיפים עד התחילה.
<רני נויבואר: "תיקון חוק ההגבלים העסקיים 12.
<רני נויבואר: בחוק ההגבלים העסקיים, התשמ"ח-1988, בסעיף 27(א) פיסקה (1) תימחק.
<רני נויבואר: " – אותה פיסקה שנוגעת למה שדיברנו קודם על האפשרות לדרוש אישור של חוזה אחיד.
<רני נויבואר: אותו הדבר יש בתיקון חוק כרטיסי חיוב.
<רני נויבואר: "תיקון חוק כרטיסי חיוב 13 בחוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו-1986, סעיף 20 יימחק." - זה אותו סעיף שמסמיך את הדרישה לדרוש מספק אישור.
<רני נויבואר: אין צורך, אנחנו יכולים לבטל להם את החוזים.
<רני נויבואר: "תחולה והוראות מעבר 14.
<רני נויבואר: על חוזה אחיד שנכרת לפני יום תחילתו של חוק זה, להלן – יום התחילה – ימשיכו לחול הוראות החוק העיקרי כנוסחו ערב יום התחילה.
<רני נויבואר: " אנחנו קבענו הסדר שאומר שההוראות שחלו, הנוסח הקודם ימשיך לחול על חוזים שנכרתו.
<רן ונגרקו: לגבי יום התחילה אנחנו מבקשים בסעיף 4 לתת לנו סדר גודל של 48 חודשים לבחון את כל ההסכמים שלנו.
<רן ונגרקו: רני, זה היה ידוע.
<רני נויבואר: בסדר, אתם יכולים לבקש.
<רן ונגרקו: זה לא נראה לך לגיטימי?
<רני נויבואר: 48 זה פשוט הרבה זמן.
<רן ונגרקו: צריך לעבור על אין ספור חוזים ולתקן.
<יעל כהן שאואט: הוא לא משנה את הדין, זה חוק פרוצדוראלי.
<רן ונגרקו: לא, לא.
<רן ונגרקו: אני רוצה לתקן, לא מדובר - - -
<יעל כהן שאואט: זה רק חזקות.
<רן ונגרקו: לא, זה לא רק חזקות.
<רן ונגרקו: למעשה, כל הצהרה היום שמופיעה או כל אישור של לקוח שמופיע בכל הסכם במשק, וצריך לזכור שהגופים שיש פה זה רק בנקים וביטוח, כל מקום כזה באופן קטגורי הסעיף הופך למקפח.
<רן ונגרקו: זאת אומרת, זה חזקת קיפוח על הסעיף הזה.
<רן ונגרקו: אנחנו כבנקים לא אוהבים סעיפים מקפחים בהסכמים שלנו.
<רן ונגרקו: לכן, נצטרך לסרוק את כל החוזים האחידים שלנו, ובכל חוזה כזה שנמצא איזשהו תנאי כזה אני מניח שהולכים לתקן אותו, להוריד אותו, לשנות אותו.
<רן ונגרקו: מדובר במהלך מסיבי, והבקשה שלי של תקופה של סדר גודל של שנתיים.
<רן ונגרקו: ורני, בתור מי שמכירה את ההסכמים שלנו, ושוב, יש פה הרבה ספקים שלא נמצאים, אבל אני מניח שכל ספק כזה יצטרך לעשות בחינה של ההסכמים, מחשבה איך הוא מתקן אותם.
<רן ונגרקו: אתן את הדוגמה הכי פרוזאית.
<רן ונגרקו: היום בחלק מהבנקים לפני שהם נותנים אשראי אז הלקוח מצהיר או מאשר שהבטוחה נקייה מעיקולים, שעבודים – דבר הכי לגיטימי.
<רן ונגרקו: לפי הנוסח של סעיף 12 שלצערי הוועדה מאשרת אותו יש חזקת קיפוח לגבי הסעיף.
<רן ונגרקו: נכון שסעיף כזה יכול להישאר ואפשר יהיה לטעון.
<רן ונגרקו: אבל לא כל ספק ירצה שיהיה סעיף עם חזקת קיפוח בהסכמים שלו.
<רן ונגרקו: לכן, ככל שהוועדה מחליטה לאשר את התיקונים של סעיף 4, ולפי מה שהבנתי הוועדה מאשרת את התיקונים האלה, אנחנו מבקשים בסך הכול זמן להיערך למהלך כל כך מסיבי.
<רני נויבואר: אדוני, אנחנו חושבים ש-48 חודשים זה יותר מדי.
<רני נויבואר: אפשר לגבי חזקת הקיפוח המסוימת הזו?
<רן ונגרקו: כיוונתי רק לשם, שימי לב.
<רני נויבואר: אז לקבוע מועד של שנתיים, אם זה מקובל על אדוני ועל היועץ המשפטי?
דוד רותם: שנתיים זה יותר מדי.
<רני נויבואר: רק לסעיף הזה.
<רני נויבואר: הכול תחילה מידית, חוץ מזה.
<רני נויבואר: סמכויות בית הדין אני לא צריכה שום דבר בשביל- - -
<רן ונגרקו: רני, באמת הדבר הדרמטי זה 12.
<רן ונגרקו: אנחנו מבקשים לגבי (6א) אז לתת לנו לפחות חצי שנה לעבור על החוזים שלנו לגבי הנושא של התרופות.
<רן ונגרקו: נראה לי שחצי שנה לגבי (6א) ושנתיים לגבי 12 ייתן לנו מענה מספק.
<רן ונגרקו: יש לנו מספיק זמן לעבוד.
דוד רותם: אין סיכוי שתקבלו 12 חודשים.
<רן ונגרקו: שישה חודשים לגבי (6א), 48 חודשים אנחנו מבקשים לגבי 12.
דוד רותם: לא תקבלו 48 חודשים גם אם העולם יתהפך.
אלעזר שטרן: חצי שנה לתרופות ושנתיים להצהרות.
<רן ונגרקו: רני, זה כל ההסכמים במשק.
<רני נויבואר: על ההצהרה אנחנו מוכנים לתת תחילה יותר מאוחרת.
אלעזר שטרן: שנתיים.
דוד רותם: כמה אתם מוכנים לתת?
<רני נויבואר: אנחנו מוכנים שנתיים.
<יעל כהן שאואט: אפשר אולי לתת תקופה מסוימת ולחזור לכאן להאריך את התקופה אם יש צורך?
<רני נויבואר: לא, לא.
דוד רותם: זה לא הוראת שעה.
דוד רותם: אנחנו פה מחוקקים ובזה נגמר.
<רני נויבואר: אין פה סיבה אמיתית, זה לא מורכב.
<רני נויבואר: זה מורכב לעשות את זה אולי, אבל זה לא מורכב - - -
<יעל כהן שאואט: זה עניין טכני.
<רני נויבואר: כן של פשוט לשבת ולעשות את זה, מי שרוצה.
<רני נויבואר: אני מניחה שיהיו כאלה שייקחו את הסיכון, לצערנו.
<רני נויבואר: גופים מכובדים כנראה לא.
דוד רותם: לא אתן להם שנתיים, אתן להם מקסימום שנה.
<רני נויבואר: זהו - קראנו הכול, אדוני.
דוד רותם: מה את אומרת על התקופה?
<רני נויבואר: אנחנו מבחינתנו מוכנים לתת.
<רני נויבואר: אנחנו נתנו פעם הוראות, אני זוכרת, של הפיקוח על הבנקים.
<רני נויבואר: אני לא זוכרת - כמה זמן נתנו לכם שם להתאים את החוזים האחידים להחלטת בית הדין?
<רני נויבואר: שנה וחצי?
<רן ונגרקו: זה מה שאני זוכר, שנה וחצי.
<רני נויבואר: שנה וחצי.
<יעל כהן שאואט: פה יש הרבה פחות תנאים שצריך לתקן - - -
<רני נויבואר: זה לשיקול דעת הוועדה.
<רני נויבואר: אנחנו 48 חודשים ודאי לא.
<רני נויבואר: המפקח על הבנקים נתן להם להתאים את החוזים שנה וחצי, את כלל החוזים.
<רני נויבואר: אפשר ללכת גם על שנה.
<רני נויבואר: מבחינתנו, אמר פעם חבר הכנסת זבולון אורלב שמתישהו התאריך מגיע, אז אני נוקטת בשיטה הזו.
<רני נויבואר: התאריך הזה מגיע, ועובדה שזה תמיד מגיע.
דוד רותם: כן, זה מגיע.
<רני נויבואר: לכן, אנחנו לא רואים בזה, זה לא משהו עקרוני.
<רני נויבואר: ייקח שנה וחצי, ייקח שנה, זה יגיע.
<רן ונגרקו: זה יגיע, אבל צריך לעבור על כל ההסכמים.
דוד רותם: אני אעשה שנה, 11 חודש.
אלעזר שטרן: תן להם שנה וחצי.
דוד רותם: אני לא אתן להם שנה וחצי.
<רן ונגרקו: אדוני, זה כל ההסכמים במשק ללא יוצא מהכלל, זה פשוט תיקון ניסוח, מנוסחים היום בצורה של אישור או הצהרה.
<רן ונגרקו: זה פשוט נוהג שהשתרש פה לאורך עשרות שנים.
<רן ונגרקו: צריך יהיה לקחת את כל ההסכמים האלה.
<רן ונגרקו: שוב גופים מכובדים שירצו שלא יופיעו תניות חזקה שמקפחות, לבחון את כל הדברים האלה.
<רן ונגרקו: שוב, אני לא יודע איך כל אחד יעשה את זה, אבל אני מניח שתהיינה פה תשומות מאוד משמעותיות.
<רן ונגרקו: זה תיקון של כל ההסכמים ללא יוצא מהכלל.
<רן ונגרקו: אפילו מה שנתתי לך דוגמה קודם - - -
דוד רותם: בוא נאמר כך, אתם תעשו את זה תוך 11 חודש.
<רן ונגרקו: אפשר ח"י חודשים?
<רן ונגרקו: אני ממש ממש - - - , אנחנו צריכים יותר מ-11 חודש, אדוני.
דוד רותם: אתם יכולים לעשות את זה תוך שנה, זה מה שאני אתן לכם.
<רן ונגרקו: זה לגבי כל סעיף 4?
אלעזר שטרן: לא, זה על ההצהרה.
אלעזר שטרן: ומה שאמרתם על התרופות, זה ביקשתם חצי שנה.
<רן ונגרקו: לגבי התרופות זה קצר יותר כי הנושא של התרופות אתה הולך לסעיף ייעודי.
<רן ונגרקו: אלעזר, אני רק רוצה להסביר.
<רן ונגרקו: בתרופות למה זה קל יותר?
<רן ונגרקו: כי בתרופות אני הולך לסעיף ייעודי שנותן לי.
<רן ונגרקו: בתגובה להפרה של הלקוח יש לי סעיפים ייעודיים שאני יודע שאני הולך לבדוק אותם.
<רן ונגרקו: בנושא של ההצהרה ואישור זה יכול להופיע בכל סעיף, זה יכול להופיע בכל מקום בהסכמים האלה.
<רן ונגרקו: חלק גדול מההסכמים האלה הם ממוחשבים היום.
<רן ונגרקו: זאת אומרת, הם מופיעים גם בהארד-קופי, גם בצורה ממוחשבת, ונצטרך לתקן - - -
דוד רותם: אין לכם שום בעיה.
דוד רותם: אם זה במחשב אתם מבקשים ממנו למצוא לכם את העניין הזה ,וזה תוך דקה נותן לכם.
אלעזר שטרן: מה הוועדה מחליטה לעניין סעיף התחילה?
אלעזר שטרן: שנה על ההצהרות וחצי שנה על התרופות.
<רן ונגרקו: לא, אז אם כבר שנה אז על כל סעיף 4, שיהיה לנו מועד אחד.
דוד רותם: יהיה לכם שנה וזה הכול.
<רן ונגרקו: על סעיף 4.
<דורית ואג: אז גם התרופות?
דוד רותם: על הכול.
<דורית ואג: אז אני מציעה שנצביע ונחכה דקה אם היא תחזור עם איזה - - -, לא?
דוד רותם: אם היא תגיע עם הצעת פשרה אז אני אבקש על זה רביזיה.
<רני נויבואר: אוקיי, בסדר גמור.
דוד רותם: אני נועל את הישיבה, תודה רבה.
דוד רותם: בוקר טוב, אנחנו נעסוק היום בבקשה לדיון מהיר של חברת הכנסת מרב מיכאלי - בנושא: פרסומים על החלטה לחלוקת בונוסים מופרזים בחברה לאיתור והשבת נכסי שואה.
דוד רותם: רבותיי, מי מדבר בשם החברה?
מרב מיכאלי: אני רוצה לומר שקיבלתי הבוקר תגובה של החברה שהייתה, איך להגיד, מעט תוקפנית, וחזרה ואמרה פעמיים שמדובר בפרסום שגוי מגמתי ושקרי.
מרב מיכאלי: כאמור, חלק ממטרת הדיון הייתה לברר את הפרסום לגמרי, וגם כך נאמר, אנחנו נבקש לקיים דיון על מנת לבחון את הרקע ואת הנסיבות בקבלת ההחלטה ובתוכנה אם אכן היו דברים מעולם.
מרב מיכאלי: כאמור, אדוני, על פניו לפי הפרסומים, החברה קיבלה החלטה להעניק לכל מנהל אגף, למנכ"ל, ולמזכיר החברה בונוסים למשכורות בשווי של משכורת אחת לשנת 2015, שתי משכורות לשנת 2016, ו-3 משכורות בשנת 2017.
מרב מיכאלי: כמו-כן דובר על פיצויים בגובה 200% במקום 100%.
מרב מיכאלי: היו"ר, דובר על שכר של 220 אלף שקלים לשנה בגין ישיבות, גם אם לא התקיימו ישיבות למשך שלוש שנים, כלומר, 660 אלף שקלים.
מרב מיכאלי: זה היה הפרסום, ואדרבא, את זה בדיוק רצינו לברר, משום שעל פניו גם המסגרת הנורמטיבית וגם מהדברים כפי שנדונו פה לא פעם כאן בוועדה באשר לתפקידה של החברה ולמטרותיה, זה לא עולה בקנה אחד - נשמח לשמוע את תגובת החברה.
<ישראל פלג: אני אפתח בקיצור, ואעביר את הדיבור לאותם אנשים שעסקו במלאכה, וכמובן שיושב ראש החברה שלא השתתף בדיונים של הדירקטוריון שדנו בתגמול שלו, שגם הוא נגזר - עוד מעט ארחיב.
<ישראל פלג: חוזרים שהופצו ויצאו מבית רשות החברות הממשלתיות שהיא מיוצגת פה על ידי מר זאב ליכטנפלד, שהוא מלווה את החברה מטעם הרשות, אני מניח שהוא יוכל להרחיב בעניין.
<ישראל פלג: גם הנושא של מודל תגמול התימרוץ של המנהלים, וגם שכר תיגמול היושב ראש נגזרו ממהלכים שבאו מהרשות.
<ישראל פלג: אבל במקרה שלנו, הם באו גם בסיטואציה מאוד מיוחדת של קיצוצי תקציב נמרצים ביותר שהם באו פעם אחת לפי בקשת הוועדה בדיונים קודמים לנסות ולהרחיב סיוע לניצולי שואה, ועל ידי קיצור פעילותה של החברה בארבע שנים, עשינו מהלך שיש לו שני היבטים מובהקים.
<ישראל פלג: אחד, תוספת אוטומטית לאותם 20 מיליון שקל שעלו כשהתקבלה החלטה, עלות החזקת החברה, ואם מכפילים את זה בארבע זה 80 מיליון שקל, ומצד שני, קיצוץ תקציבי שיטתי בפעילות החברה במובן של קיצוץ תקציב לקיצוץ פעילות, קיצוץ פעילות זה קיצוץ כוח אדם.
<ישראל פלג: קיצוץ כוח אדם, זה הוספת העמסות של יותר פעילות על אותם אנשים שנשארים לעבוד, ועל זה ירחיב וידבר אמיר שוורץ, שהוא מנהל הכספים הנכסים בכוח אדם בחברה, וידווח על פעילותו עם הרשות בהקשר הזה.
<ישראל פלג: ואופיר, היועץ המשפטי שלנו, ברשותך היושב ראש, ירחיב בכל נושא עמידה החוק ותיקוני החקיקה.
<ישראל פלג: התשובה שלנו היא שבעודה מונחת לפניכם, ביקשנו שהיא תונח על שולחן הוועדה, מתייחסת לעמידה בחוק וההשפעה של תיקוני החקיקה.
<ישראל פלג: במלה אחת, כאשר באנו לכאן בפעם הראשונה, חשבות החברה הגיעו לכדי כ-34 מיליון, אנחנו היום כמעט פי ארבעה, פי חמישה, אם רוצים לספור נכון מהיקפי השבות, זאת אומרת, פעולות ההשבה עלו באופן מרשים, ותהליך הסיוע או תקציב הסיוע גדל באופן דרמטי כתוצאה מזה שאותו אגף שאמיר מייצג, אגף הכספים והנכסים פעל יחד עם אגף האיתור לאיתור נכסים שיאפשרו מכירת נכסים והעמדת הסכומים האלה לרשות ניצולי השואה.
<ישראל פלג: זאת אומרת, התייחסות לנושא הזה תוגש גם היא על ידי היועץ המשפטי.
<ישראל פלג: נחזור לאמיר ונבקש ממנו להתייחס לנושא שימור המנהלים.