GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל קוגוט: גם בגלל דברים שמקובלים ברשויות אחרות שמקימות מועצות, אם כי זה לא אחד לאחד, וגם מהטעם שיש רצון לערב את חברי הוועדה יותר בדיונים שאינם רק בתקופת בחירות, ולהבטיח לתמרץ את השתתפותם, ובוודאי בתקופת בחירות, שעובדים עבודה קשה, הוחלט להסמיך את יושב-ראש הוועדה לשלם גמול.
<סיגל קוגוט: זה מותנה בכמה תנאים: ראשית, הוא יקבע כללים בהתחשב בכללים שנוהגים בשירות המדינה, בדברים דומים במועצות.
<סיגל קוגוט: יש הוראות חשב כללי, יש הוראות הממונה על השכר.
<סיגל קוגוט: רוצים שזה יהיה משהו שמצד אחד, יתגמל עבור עבודה, ודאי נותן החזר הוצאות כשצריך, אבל זו לא העבודה המרכזית של האנשים האלה, וזה צריך להיות בסכומים סבירים.
<סיגל קוגוט: הדבר השני הוא, שלא לכל אחד משולם גמול.
<סיגל קוגוט: מי שמגיע לו גמול כי הוא מקבל כסף בעבור ההשתתפות, או הוא נציג של גוף שמשלם לו כסף, או הוא למשל, נבחר ציבור, חבר כנסת וגם הוא גם חבר בוועדת הבחירות המרכזית – הוא מקבל רכב מהכנסת, אז הוא לא יקבל החזר הוצאות מהוועדה המרכזית.
<סיגל קוגוט: אנשים שאין להם- - -
אורי מקלב: נניח שהוא עובד מפלגה, מנהל סיעה.
אורי מקלב: מה דינם של מנהלי סיעות?
אורי מקלב: אני מבין שחברי כנסת לא מקבלים.
אורי מקלב: זה קורה?
אורי מקלב: חברי כנסת הם חברי ועדה?
<דין ליבנה: חבר הכנסת רותם הוא חבר ועדה ותיק.
אורי מקלב: שיפמן, מה קורה למנהל סיעה, למשל?
<משה שיפמן: הוא לא זכאי, אני חושב.
<סיגל קוגוט: גם לדעתי הוא לא זכאי.
<סיגל קוגוט: מנהל סיעה - לא, כי הוא מקבל מהכנסת כסף מיוחד, בחוק מימון מפלגות, שעסקנו בו אתמול - משכורת, אז אם הוא יורד מקומה אחת לאפס- - -
אורי מקלב: ואם הוא עוזר לחבר כנסת?
<סיגל קוגוט: זה אני לא רואה.
<סיגל קוגוט: הוא צריך מישהו שמקבל משכורת עבור העבודה שלו.
<סיגל קוגוט: בין היתר שולחים אותו למטה, לישיבה בוועדה.
<סיגל קוגוט: יש לפעמים חברי כנסת שמנהלי הסיעה מחליפים אותם, הם ממלאי מקום שלהם.
אורי מקלב: דיברנו על גמול.
אורי מקלב: אתה לא תוכל לקבל את הגמול, אפילו שאתה חבר ועדת הבחירות המרכזית, כי אתה חבר כנסת.
דוד רותם: אני לא מבקש גם גמול...
<ניצן רוזנברג: פרק ג': הוראות שונות.
<ניצן רוזנברג: 10.
<ניצן רוזנברג: בחוק הבחירות - (1) אחרי סעיף 16 יבוא: "גמול והחזר הוצאות לחברי ועדת הבחירות המרכזית.
<ניצן רוזנברג: 16א.
<ניצן רוזנברג: (א) יושב ראש הוועדה המרכזית רשאי לקבוע כללים ותנאים שלפיהם ישולם מתקציב הוועדה המרכזית גמול או החזר הוצאות לחבר הוועדה המרכזית, בעבור השתתפות בישיבות הוועדה המרכזית, ובכלל זה ישיבות של חלק מחבריה כפי שיקבע יושב ראש הוועדה המרכזית בכללים, ואת שיעוריהם, והכול בהתחשב בכללים הנוהגים לעניין גמול והחזר הוצאות בוועדות ציבוריות בשירות המדינה ובמועצות בתאגידים שהוקמו לפי חוק.
<ניצן רוזנברג: (2) לא ישולם גמול לחבר הוועדה המרכזית שהוא חבר הכנסת, נושא משרה שיפוטית, עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או שהוא זכאי לקבל ממקור אחר תמורה בעבור ההשתתפות; ואולם, יכול שישולם לחבר כאמור החזר הוצאות שהוציא לצורך השתתפות בישיבות, ובלבד שאינו זכאי לקבל, ממקור אחר, החזר הוצאות; בפסקה זו, "עובד המדינה ו"עובד גוף מתוקצב" – כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985.
<סיגל קוגוט: עכשיו תסבירי את 57ט.
אורי מקלב: את הישיבות לאורך כל אורך התקופה.
<סיגל קוגוט: לא רק בתקופת בחירות.
<ניצן רוזנברג: הסעיף הבא מדבר על הנושא של הגשת רשימות מועמדים.
<ניצן רוזנברג: היום הסעיף קובע שרשימת מועמדים תוגש בחתימה של בא כוח המפלגה או בחתימה של ממלא מקומו, אבל החוק לא מחייב שרשימת המועמדים תוגש פיזית על-ידי בא כוח המפלגה או ממלא מקומו, אלא רק בחתימתם.
<ניצן רוזנברג: היו כל מיני בעיות שהבנו שהתעוררו עם הנושא הזה.
<ניצן רוזנברג: לכן מוצע לקבוע מה בדיוק אפשר לעשות.
<ניצן רוזנברג: הסעיף אומר שרשימת המועמדים גם תוגש בידי בא כוח המפלגה ממלא מקומו או בידי אדם אחר, שבא כוח המפלגה או ממלא מקומו ייפו את כוחו להגיש את רשימת המועמדים.
<ניצן רוזנברג: ייפוי כוח כזה ייחתם בפני עורך דין או בפני עובד של הוועדה המרכזית, שיושב-ראש הוועדה המרכזית יסמיך אותו לכך, וזה לא בפני נוטריונים.
<סיגל קוגוט: היה במקור, אבל הורדנו את זה, כי רצינו שיהיה יותר בקלות ובלי כסף.
<ניצן רוזנברג: (2) בסעיף 57(ט) – (א) האמור בו עד המילים "בשעה 22:00" יסומן כפסקה (1), ומהמילים "על ימי ההגשה" יסומן כפסקה (3); (ב) אחרי פסקה (1) יבוא: (2) רשימת המועמדים תוגש בידי בא-כוח המפלגה או ממלא מקומו כאמור בסעיף 19ב לחוק המפלגות, או בידי אדם אחר שבא-כוח המפלגה או ממלא מקומו ייפו את כוחו להגיש את רשימת המועמדים; ייפוי הכוח ייחתם בפני עורך דין או בפני עובד של הוועדה המרכזית, שיושב ראש הוועדה המרכזית הסמיך לכך.
<ניצן רוזנברג: סעיפים קטנים (3) ו-(4), שעוסקים בסעיפים 76 ו-78 לחוק הבחירות, מתעסקים באותו נושא.
<ניצן רוזנברג: מדובר בהצבעה באמצעות פתק ריק.
<ניצן רוזנברג: יש הפתקים המודפסים, אבל לאדם יש גם זכות להצביע בפתק ריק.
<ניצן רוזנברג: יש תקנה 82(6) לתקנות הבחירות לכנסת, שקובעת שפתק ריק שעליו סומנו בכתב יד אות הרשימה או האות והכינוי בשפה הערבית בלבד הוא פתק כשר, ובעצם מוצע להעביר את זה בסעיף 76ג לחוק.
<ניצן רוזנברג: ההוראה תגיד שאפשר לסמן את הפתק הריק בעברית, בערבית או בשתי השפות יחד.
<ניצן רוזנברג: בנוסף, קביעה נוספת שיש בסעיף הזה מדברת על צבע העט שבו מותר לסמן.
<ניצן רוזנברג: הכוונה היא להעלות את זה לחוק.
<ניצן רוזנברג: מה שכן יש פה שינוי בתקנות – האפשרות לכתוב בשפה הערבית בלבד.
<דין ליבנה: הצבע הכחול זה חברי הוועדה ביקשו.
<סיגל קוגוט: הצבע הכחול זה נובע מזה שיש מקומות קטנים, שלפעמים מנסים לעשות הצבעה מזוהה.
<סיגל קוגוט: אומרים למישהו: טוב, אתה תכתוב בעט צהוב, אתה - בעט ורוד, יש ממש מפתח.
<סיגל קוגוט: כדי להקשות על הפגיעה בחשאיות הבחירות החליטו שהוועדה תספק עטים.
אורי מקלב: רק צבע כחול, זה הצבע- - -
<סיגל קוגוט: היא תספק את העט.
<סיגל קוגוט: אנחנו לא כותבים בחוק שזה רק עט של ועדת הבחירות, אבל אנחנו כן כותבים את הצבע כדי למנוע את זה.
<סיגל קוגוט: זה לא היה בתקנות.
<סיגל קוגוט: הדבר הקודם היה בתקנות.
<סיגל קוגוט: לכן עד היום כן היו בכל מיני צבעים.
<דין ליבנה: העט הכחול לא היה בתקנות.
<דין ליבנה: רק הערבית והעברית זה במצב קיים.
אורי מקלב: בעניין של הצבע של העט, צריך לפרסם את זה באופן מיוחד.
<אורלי עדס: עשינו את זה בתיקונים של סיירת ההסברה לציבור.
אורי מקלב: כדאי, אני חושב, לציין את זה באופן מיוחד.
<דרור גרנית: לעניין סעיף 16א, ואת שיעוריהם, והכול בהתחשב בשורה השלישית או הרביעית מהסוף – הכול בהתחשב – כתבתם:
<דרור גרנית: בכללים הנוהגים, ואנחנו חושבים שצריך להיות בהוראת חשכ"ל או בהוראות חשכ"ל.
<סיגל קוגוט: לא, זה לא רק חשכ"ל.
<סיגל קוגוט: יש גם הממונה על השכר, כי זה לא תמיד לפי שעה.
<סיגל קוגוט: יש דברים שאתה רוצה לעשות לפי יום של עבודה.
<רבקה ראבילו: רבקה ראבילו, מהממונה על השכר.
<רבקה ראבילו: כן יש הוראות מאוד מפורשות בהוראות של החשב הכללי לעניין תגמול חברי ועדות ציבוריות.
<רבקה ראבילו: אלה ההוראות המתאימות, ולא, למשל, ההוראות בעניין מועצות ותאגידים שונים, שהמועצות, אל"ף, מתפקד כדירקטוריון; דבר שני, יכול להיות בגדלים שונים לפי סיווג שונה.
<רבקה ראבילו: זה לא הגוף הרלוונטי.
<סיגל קוגוט: היושב-ראש צריך לראות את כל הכללים האלה, ולראות מה מתאים, כי לא תמיד זה יהיה לפי שעה.
<רבקה ראבילו: אפשר להתאים.
<רבקה ראבילו: לא זכור לי עכשיו אם יש שם רק הוראות לפי שעה.
<סיגל קוגוט: אני חושבת שחלק מהדברים רציתם לקחת מהשכר.
<דין ליבנה: נכון, אנחנו רוצים לקחת חלק מההוראות שלכם של תאגידים סטטוטוריים.
<דין ליבנה: למשל, מספר ישיבות מרבי ועוד כל מיני דברים.
<סיגל קוגוט: במיוחד עכשיו, שיכולים בתקופת בחירות לעשות בצורה מלאכותית המון ישיבות.
<רבקה ראבילו: רמות והיקף.
<סיגל קוגוט: אני חושבת שזה לטובה.
<דין ליבנה: בית המשפט העליון קובע כללים, והוא יקבע את הכללים.
<סיגל קוגוט: נקרא את סעיף 3.
<סיגל קוגוט: בסעיף 76(ג) אחרי "בכתב-יד" יבוא "בעברית, בערבית או בשתי השפות יחד כאמור בסעיף קטן (ב)"; אחרי "ותו לא" יבוא "ובלבד שסומנו בעט בצבע כחול".
<סיגל קוגוט: בסעיף 78(א)(2) – זה הפתקים הפסולים - במקום "שסומן בו דבר מלבד אות או כינוי ואות של רשימה" יבוא "שאינו מתאים להוראות סעיף 76".
<סיגל קוגוט: זה הופך את הפתק לפסול.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק דרכי תעמולה.
<ניצן רוזנברג: 11.
<ניצן רוזנברג: בסעיף 2א, ברישה, אחרי "בכספים" יבוא "או בנכסים מוחשיים או בלתי מוחשיים"; (2) בסעיף 16(א), המילים "בכל העתונים היומיים המופיעים בישראל," יימחקו, ובסופו יבוא "הודעה כאמור בסעיף קטן זה תפורסם בכל העיתונים היומיים המופיעים בישראל ביום ה-7 שלפני יום הבחירות לכנסת וביום הבחירות".
<סיגל קוגוט: דין, תסביר לוועדה.
<סיגל קוגוט: אלה שני תיקונים שונים.
<דין ליבנה: אתחיל מהתיקון השני, שהוא קל יותר.
<דין ליבנה: מדובר במודעה על טוהר הבחירות, שהיא מודעה מאוד חשובה, שמפרסם היושב-ראש.
<דין ליבנה: היום חוק דרכי תעמולה קובע שצריך לפרסם אותה בחמישה מועדים שונים, ממש בשבועיים שלפני הבחירות כל הזמן.
<דין ליבנה: זו מודעה מאוד גדולה, ועולה המון כסף לתקציב המדינה.
<דין ליבנה: אנחנו מציעים לצמצם את מספר המועדים שאנחנו מפרסמים את המודעה בעיתונות.
<דין ליבנה: בטלוויזיה, באינטרנט, ברדיו – זה כרגיל, וזה חינם גם – מחמישה מועדים לשני מועדים.
<דין ליבנה: זה גם שני המועדים הרלוונטיים.
<דין ליבנה: לפרסם את המודעה הזאת שבועיים לפני הבחירות, מי יזכור בכלל מה נקבע בה?
<דין ליבנה: החיסכון המוצע בסעיף הזה הוא למעלה מ-200 אלף שקל.
<דין ליבנה: לעניין התיקון הקודם, של הנכסים מוחשיים או בלתי-מוחשיים- - -
אורי מקלב: זה רק לכנסת?
אורי מקלב: לרשויות המקומיות- - -
<דין ליבנה: זה רק לכנסת.
<דין ליבנה: לעניין התיקון השני, עלתה שאלה בפסיקת השופטים, השופטת נאור העלתה שאלה, האם שימוש בנכס בלתי-מוחשי של רשות מקומית או של גוף ציבורי הוא אסור או מותר לפי חוק דרכי תעמולה, אם משתמשים למשל בתמונה של העירייה, שרק לה יש זכות בה, אם משתמשים בסמל שלה.
<דין ליבנה: בפסיקה זה היה סמל, והיא ביקשה להבהיר באופן חד וברור, שאסור למישהו שיש לו סמכות להשתמש לצורכי תעמולה שלו במשהו של העירייה, גם אם הוא נכס לא מוחשי, ולא רק בנכסים מוחשיים.
אורי מקלב: בניין הכנסת, למשל?
אורי מקלב: בתמונה.
<דין ליבנה: בניין הכנסת זה קצת יותר מוחשי.
<ניצן רוזנברג: זה לא קבוע בפסיקה.
אורי מקלב: תקראי את הסעיף האחרון.
<ניצן רוזנברג: תיקון חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל).
<ניצן רוזנברג: 12.
<ניצן רוזנברג: בחוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל), התשנ"ט–1999, בסעיף 9(ב) – (1) בפסקה (5)(ג), במקום "בסעיף קטן (ה), האמור בו יסומן "(1)", ואחרי פסקה (1) יקראו: "(2)", יבוא "בסופו יקראו: "(ו)"; (2) בפסקה (17), במקום פסקת משנה (ב) יבוא: (ב) בסעיף קטן (ג), במקום האמור בו יקראו: "במקום פתק מודפס בהתאם להוראות הקודמות, יכול לשמש להצבעה גם פתק ריק שעליו כתובות בכתב-יד, בעברית, בערבית או בשתי השפות יחד כאמור בסעיף קטן (א), המילים "בעד" או "נגד" ותו לא, ובלבד שנכתבו בעט בצבע כחול; כל בוחר רשאי לקבל מוועדת הקלפי פתק ריק.
<דין ליבנה: מדובר בתיקונים טכניים.
<דין ליבנה: חוק סדרי השלטון והמשפט זה החוק שמסדיר, איך נערך משאל עם.
<דין ליבנה: החוק אומר שיחול חוק הבחירות בשינויים מסוימים.
<דין ליבנה: בתיקונים בעבר שנעשו שכחו להתאים את חוק סדרי השלטון והמשפט לחוק הבחירות, ופשוט צריך לעדכן את זה טכנית.
<סיגל קוגוט: התחילה של זה היא בינואר 2016.
<סיגל קוגוט: יש רק סעיף אחד שאני רוצה לשאול אותך עליו, זה הסעיף עם התקנה.
<סיגל קוגוט: אני חשבתי שהוא צריך להיות בתחולה מיידית – הסעיף של האותיות, שמי שבוחר בערבית, יכול- - -
<דין ליבנה: אנחנו מסכימים, אבל אני מציע שבהכנה לשנייה-שלישית נדון ספציפית, כי כן יש דברים שאנחנו רוצים להחיל אולי עכשיו.
<דין ליבנה: נדון בזה בהכנה לשנייה-שלישית.
<סיגל קוגוט: אז קריאה ראשונה נעשה ככה, ואחר כך נדון.
אורי מקלב: אנחנו מודיעים שיכול להיות שאת התחולה של חלק מהסעיפים נחיל יותר מוקדם מ-1 בינואר.
אורי מקלב: יכול להיות שנביא לשנייה ושלישית סעיפים שנחיל את זה מיידית.
אורי מקלב: רבותיי, אני מודה לכם מאוד על ההכנה ועל ההשתתפות הערה ועל ההסכמה של כולם פה אחד בעניין הזה עד ההצבעה, הסכמנו על כל הסעיפים.
אורי מקלב: אני מעמיד להצבעה את הצעת חוק הבחירות (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2014, ברשותך.
אורי מקלב: הצבעה בעד – פה אחד אושר.
דורית ואג: בקשה לפטור מחובת הכנה בדרכה לקומה 1.
דורית ואג: בהנחה שזה יעבור קריאה ראשונה היום, או לכל המאוחר מחר, הזימון לישיבה יהיה בהול.
דורית ואג: אני מבקשת מכולם להיות גמישים.
דורית ואג: אנחנו לא נהיה גמישים.
דורית ואג: כמובן, כפוף שנוכל לשבת, שיושב-ראש הכנסת יאשר.
אורית סטרוק: צהריים טובים, היום ט"ז בכסלו התשע"ה, 8 בדצמבר 2014.
אורית סטרוק: אנחנו פותחים, וגם נסיים עוד מעט, את הדיון בהצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 16) (פיצוי לניזוק מעבירה שהיה קטין בעת ביצועה), התשע"ה-2014, של חברי, חבר הכנסת מוטי יוגב, יישר כוח, ויחד אתו גם חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס ואנוכי.
אורית סטרוק: אנחנו נכין אותו תכף ומייד לקריאה שנייה ושלישית.
אורית סטרוק: מוטי, בבקשה.
מרדכי יוגב: שלושה דברים: ראשית, תודה לכל מי שפה סייעו, מד"ר יצחק קדמן והמועצה לשלום הילד, שהסבו את תשומת לבנו לצורך.
מרדכי יוגב: הכרנו יחד עם הוועדה לשלום הילד וחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס כיושבת-ראש וחברת הכנסת היושבת פה כיושבת-ראש אורית סטרוק, וגם לעוזרת שלי נטע, שזירזה את הישיבה הזאת, כל חברי הוועדה פה שסייעו, לכולם, למשפטנים.
מרדכי יוגב: גם לניצן, כמובן.
מרדכי יוגב: הנקודה הזאת של השינוי של התיקון היא באמת תיקון גדול, כי זו המציאות, של ההיזקקות לסיוע הזה.
מרדכי יוגב: והדבר האחרון, לבחון את האפשרות של האתגר, של ללכת לפי סעיף 88 לתקנון, לפי מה שאמרת לי, לנסות לפטור גם את החוק מחובת הנחה כדי להביא אותו היום לקריאה שנייה ושלישית.
דורית ואג: המכתב שמבקש פטור מוכן, רק אני לא יכולה לתת אותו לוועדה הכנסת עד שלא נאשר.
אורית סטרוק: נאשר, ואז נביא לוועדת הכנסת.
דורית ואג: למרות שאני לא בטוחה שבחוק הזה תהיה בעיה.
דורית ואג: אנחנו מבקשים על כל החוקים שאנחנו מסיימים בימים האלה.
אורית סטרוק: זה חוק שבא לעשות צדק, והוא בא כשדרוג על חוק שחוקק קודם לכן, וחוק מאוד מבורך.
אורית סטרוק: יש למישהו מנציגי המשרדים משהו מאוד חשוב להגיד?
אורית סטרוק: אנחנו מאוד מודים לכולם.
אורית סטרוק: ד"ר קדמן, אתה רוצה לומר משהו?
<יצחק קדמן: אני רק רוצה להגיד בלי שם ומלכות, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה, בתקווה שאפשר יהיה לברך על המוגמר.
מרדכי יוגב: שלא נזדקק לעזור בנסיבות האלה.
אורית סטרוק: שלא נזדקק.
אורית סטרוק: ניצן, אנחנו יודעים על מה אנחנו מצביעים, אבל נשמח שיהיה הסבר מסודר לפרוטוקול.
<ניצן רוזנברג: כמובן.
<ניצן רוזנברג: סעיף 77 לחוק העונשין וגם סעיפים נוספים מסמיכים את בית המשפט לחייב עבריין לפצות את מי שניזוק מעבירה בשל הנזק או הסבל שנגרם לו.
<ניצן רוזנברג: בחוק העונשין הסכום המרבי הוא בסך 258 אלף שקלים.
<ניצן רוזנברג: הקושי שעלה גם בהצעת החוק הזו וגם בזו שקדמה לה הוא שפעמים רבות קורה שמי שהוטל עליו לשלם את הפיצוי לניזוק, לא מחויב לשלם את הפיצוי באופן מיידי; לפעמים הוא צריך לשלם אותו רק לשיעורין, ולפעמים הוא לא משלם את הסכום הזה כלל.
מרדכי יוגב: הוא מושך את המשפט, ואז מעל גיל 18 הוא ממילא פספס את היכולת.
<ניצן רוזנברג: זו אחת הבעיות.
<ניצן רוזנברג: ב-1.1.13 נכנס לתוקף תיקון מס' 14, ונקבע בסעיף 3א לחוק המרכז לגביית קנסות, שכשבית המשפט מחייב עבריין לפצות את מי שניזוק, אם הניזוק היה קטין בעת ההחלטה, שזה בדרך כלל במועד גזר הדין, המרכז לגביית קנסות הוא שישלם את הפיצוי לניזוק באופן מיידי, אבל עד סכום 10,000 שקלים.
<ניצן רוזנברג: כל סכום שישולם אחר כך על חשבון החוב, עד כמובן גובה התשלום ששילם המרכז, ייזקף לטובת אוצר המדינה.
<ניצן רוזנברג: בעצם התיקון כאן בא להרחיב את תיקון מס' 14, ולומר שהמרכז לגביית קנסות ישלם את הסכום של 10,000 השקלים אם הניזוק היה קטין בעת ביצוע העבירה, ולא כמו שכתוב היום - בעת החלטת בית המשפט.
<ניצן רוזנברג: המטרה היא להכניס אוכלוסייה נוספת של קטינים למעגל הזכאים לפיצוי המהיר מהמרכז לגביית קנסות.
אורית סטרוק: ובהתחשב בעובדה שהליכים משפטיים אורכים זמן, ובמהלך הזמן הזה הקטין התבגר ופספס את המועד.
<ניצן רוזנברג: בדיוק.
<ניצן רוזנברג: רק אגיד עוד שני דברים קטנים: בהכנה לקריאה ראשונה, בעצם מה שהצבעתם זה לקבוע הוראת תחילה, שהתיקון ייכנס לתוקף שמונה חודשים מיום הפרסום.
<ניצן רוזנברג: הסיבה היתה, שמשרד המשפטים הציגו שיש עבודת היערכות שנדרשת לצורך כניסת התיקון לתוקף, ובין היתר הטמעה של מערכת מחשובית, משהו שאמור לקחת זמן, וגם התקנת התקנות.
<ניצן רוזנברג: לגבי התקנות- - -
אורית סטרוק: היה לנו ויכוח על אורך הזמן שזה צריך לקחת.
<ניצן רוזנברג: את ביקשת שהם יביאו את התקנות חודשיים לפני תחילת תוקף החוק, ואני חושבת שענת אסיף שהיתה כאן, נציגת משרד המשפטים בוועדה, אמרה: חודש מראש.
<ניצן רוזנברג: אם רק תוכלו להבהיר לנו מה ההתחייבות הסופית.
<עינת גדעוני: עינת גדעוני, משרד המשפטים.
<עינת גדעוני: אני כאן במקום ענת אסיף.
<עינת גדעוני: זה יוכל להיות גם חודשיים לפני.
דורית ואג: ואם זה יהיה אפילו יותר, גם לא רע.
<עינת גדעוני: נעמוד בחודשיים, אם נסיים לפני כן- - -
<ניצן רוזנברג: מצוין.
אורית סטרוק: זה בהחלט חוק שעושים אותו עם שיתוף פעולה מאוד נעים.
<ניצן רוזנברג: קבעתם גם בקריאה הראשונה הוראת תחולה, שאומרת שהתיקון יחול על פיצוי שנקבע בהחלטת בית המשפט, שניתנה רק לאחר יום התחילה.
<ניצן רוזנברג: זה כדי שהם לא יצטרכו ללכת עכשיו אחורה, ולפתוח תיקים שכבר נסגרו- - -
אורית סטרוק: היינו רוצים יותר, אבל זה בלגאן.
דורית ואג: על זה אמרו שהאויב של הטוב הוא הטוב מאוד.
אורית סטרוק: את רוצה להקריא לנו?
<ניצן רוזנברג: הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 16)(פיצוי לניזוק מעבירה שהיה קטין בעת ביצועה), התשע"ה-2014.
<ניצן רוזנברג: תיקון סעיף 3א.
<ניצן רוזנברג: בחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3א(א), במקום "שביום החלטת בית המשפט" יבוא "שבעת ביצוע העבירה".
<ניצן רוזנברג: תחילה ותחולה.
<ניצן רוזנברג: תחילתו של חוק זה שמונה חודשים מיום פרסומו; הוראות סעיף 3א(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה יחולו על פיצוי שנקבע בהחלטת בית המשפט שניתנה ביום תחילתו של חוק זה ואילך.
אורית סטרוק: מי בעד הצעת החוק הזאת?
אורית סטרוק: אושר לקריאה שנייה ושלישית.
אורית סטרוק: כמובן, יועבר עם בקשה לפטור מחובת הנחה.
דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את הדיון בהצעת חוק איסור השימוש בסמלים וכינויים נאצים, של חברי הכנסת אוחיון, רוברט אילטוב, דב ליפמן, מאיר שטרית ובועז טופורובסקי.
דוד רותם: ועוד הצעת חוק של הגנת סמלים (תיקון – פגיעה בזיכרון השואה), של חברי הכנסת אלעזר שטרן, דוד צור, רינה פרנקל, שמעון סולומון, חמד עמאר, רונן הופמן, יואל רזבוזוב, עמרם מצנע, דב ליפמן, יריב לוין, שולי מועלם רפאלי, משה גפני, מאיר פרוש ויצחק וקנין.
<סיגל קוגוט: לפני שאתם מתחילים, יש פה שתי הצעות וצריכה להתקבל החלטה של הוועדה על המיזוג שלהן כדי שיוכלו לרוץ ביחד.
<סיגל קוגוט: אתם מסכימים למיזוג?
שמעון אוחיון: כן, מסכימים.
שמעון אוחיון: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק לאיסור השימוש בסמלים וכינויים נאציים באה להתייחס לתופעה שאנחנו עדים לה לאחרונה בעולם וגם במדינתנו.
שמעון אוחיון: התופעות האנטישמיות הולכות ומתרבות, ורק עכשיו אני מבין - הדוברת שלי סיפרה ששמעה בחדשות על מקרה הדקירה בניו יורק.
<קריאה: - - - בית חב"ד.
שמעון אוחיון: אה, בחב"ד עצמה, ב-770 Eastern Parkway, איפה שמרכז חב"ד.
שמעון אוחיון: זו ממש אמירה אנטישמית – לבוא אל מרכז יהודי, שאתה יודע שהיהודים שם פועלים, ולבצע את הפעולה הזאת.
שמעון אוחיון: לפני כשבועיים השתתפתי בכנס שנקרא General Assembly, של כל הקהילות היהודיות בארצות-הברית, והזמינו אליהם את הקהילות היהודיות באירופה.
שמעון אוחיון: קם מנהיג הקהילה היהודית בספרד ומנהיג הקהילה היהודית בבלגיה ואמר: רבותי, אני רואה שתוך 20–25 שנים אנחנו לא שם, הקהילות היהודיות מתחסלות שם.
שמעון אוחיון: אנחנו מרגישים ערב מלחמת העולם השניה.
שמעון אוחיון: התופעות האנטישמיות הולכות ומתגברות, גם באמירות, גם בביטויים, גם במעשים ובשימוש בסמלים נאציים, כיושב-ראש השדולה למאבק באנטישמיות יזמתי, יחד עם גופים שונים - כמו הקונגרס היהודי הישראלי והמחלקה למאבק באנטישמיות בהסתדרות הציונית, משרד החוץ המחלקה למאבק באנטישמיות - ובראשם יושב-ראש הכנסת, מר יולי אדלשטיין, שהסכים לתת את חסותו, כנס בין-פרלמנטרי.
שמעון אוחיון: היו צריכים להגיע לפה ב-19 בינואר 30 חברי פרלמנט מכל מיני מקומות בעולם, שהיו צריכים לשבת אתנו יומיים, ולאמץ המלצות להצעות חקיקה בארצותיהם, כדי שבאמת יוכלו לתבוע אנשים על מעשים אנטישמיים.
שמעון אוחיון: לא בכל מדינה זה קיים ולא בכל ארץ זו אותה מידת חומרה או מידת הענשה, אבל רצינו לעודד לפחות מדינות רבות שאין בהן ממש חקיקה לקדם חקיקה ואנחנו, כחברי כנסת, ראינו את תפקידנו בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אני בטוח שחוק כזה, גם אם הוא יועמד, ודאי תבוא הדרישה וישאלו: מה, אתה תובע מאתנו ואצלך לא קיים שום דבר?
שמעון אוחיון: את מה בדיוק אתה היית רוצה?
שמעון אוחיון: אני שמח על כך שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה ביקש, תוך כדי תיקונים והשמטות, להעמיד את זה על שלוש שנים ולא על חצי שנה, כדי להתמודד עם הסוגיה הזו, ואנחנו בוודאי מקבלים את דעתו.
שמעון אוחיון: אני מאמין שהחוק הזה, כאשר הוא יתקבל, נוכל להעמיד לדין ולהרתיע אנשים ולהכניס אותם לבית סוהר.
שמעון אוחיון: היו לנו תופעות, גם במהלך ""צוק איתן", אותם צלבי קרס שצוירו על מכוניות וכל מיני מעשים של הזדהות עם הנאצים, ראינו אותם גם בארץ אצלנו.
שמעון אוחיון: אז יש לזה, כמובן, השלכות גם למאבק שלנו בארץ וגם למאבק שלנו בעולם.
שמעון אוחיון: לכן אני מבקש מהוועדה לאשר את הצעת החוק ולהכין אותה לקריאה ראשונה במליאה.
<סיגל קוגוט: לפני שאקרא את החוק אומר שני דברים.
<סיגל קוגוט: קיבלנו כל מיני הסתייגויות, אבל ההסתייגויות היו קשורות לנוסח אחר, לא לנוסח שמונח כאן לפניכם.
<סיגל קוגוט: הנוסח המקורי של הצעות החוק היה רחב יותר ולא דיבר רק עם הזדהות עם השלטון הנאצי אלא גם על שימוש בסמלים אגב מחאות שונות.
<סיגל קוגוט: כרגע זה לא הנוסח שעומד כאן על השולחן, ולכן רוב הטיעונים של פגיעה בחופש הביטוי הפוליטי, כהשוואות ושימוש בסמלים נאציים גרידא, לא נמצא פה בנוסח.
<סיגל קוגוט: זו הערה חשובה אחת.
<סיגל קוגוט: הדבר השני זה שבהצעת החוק שמוזגה, הצעת החוק של אלעזר שטרן, יש תוספת נוספת על מה שהציג חבר הכנסת אוחיון, וזה תיקון לחוק העונשין.
<סיגל קוגוט: חבר הכנסת שטרן רצה שבפרק של ההיזק בזדון, כשמדובר על נסיבות מחמירות, חילול קברים – הוא נתן כדוגמה מקרים שפנו עליו בפניות ציבור על חילול קברים וציור צלבי קרס, הוא רצה שבהקשר לחוק הזה שאתם מקדמים גם הנושא הזה יצוין במפורש בנסיבות המחמירות של ההיזקים.
<סיגל קוגוט: נענינו לזה גם כן.
<סיגל קוגוט: אז אקרא את הנוסח.
<סיגל קוגוט: זה פשוט תיקון של שני חוקים.
אורי מקלב: שימוש בסמל נאצי על קבר או אתרי זיכרון - - - ?
<סיגל קוגוט: אנחנו לא כותבים את המילים "שימוש בסמל נאצי".
אורי מקלב: מצבת זיכרון לזכר נפגעי השואה או - - -
<סיגל קוגוט: לא לא לא, לא קשור לנפגעי השואה.
<סיגל קוגוט: חילול קברים.
<סיגל קוגוט: יש בחוק העונשין נסיבות מחמירות של היזקים.
<סיגל קוגוט: היום אחת הנסיבות המחמירות זה פגיעה בכל מיני אתרים.
<סיגל קוגוט: אנחנו מציינים במפורש קברים; אנחנו לא אומרים שזה חילול רק באמצעות צלבי קרס.
<סיגל קוגוט: המוטיבציה שלו להכניס את הסעיף הזה נבעה בגלל שהוא - - -
אורי מקלב: אבל חילול או פגיעה באתרים שהם לזכר - - -
<סיגל קוגוט: לא לזכר השואה.
אורי מקלב: אז באופן כללי.
אורי מקלב: זה לא קשור בכלל דווקא לנושא - - -
<סיגל קוגוט: זה לא קשור.
<סיגל קוגוט: רק המוטיבציה של התיקון שלו נבעה מזה, אבל התיקון הוא כללי לחוק העונשין.
אורי מקלב: מה זה נקרא "קבר" – כל קבר או קבר שמציין משהו?
אורי מקלב: כל היזק לקברים - - -
<סיגל קוגוט: קבר או אתר הנצחה, זה לא רק קבר.
דוד רותם: אנחנו צריכים קודם למזג את החוקים.
דוד רותם: המיזוג אושר.
דוד רותם: המיזוג אושר פה אחד.
<סיגל קוגוט: אנחנו משנים גם את שם החוק, בגלל הסמל שדיבר עליו חבר הכנסת אוחיון.
<סיגל קוגוט: "(1) בשם החוק, אחרי "השואה" יבוא "או הבעת אהדה לשלטון הנאצי או הזדהות עמו"; (2) בסעיף 1, בסופו יבוא ""סמל נאצי" – צלב קרס או כל סמל אחר המצביע באופן מובהק על זיקה לשלטון הנאצי.
<סיגל קוגוט: "; (3) אחרי סעיף 3 יבוא: "איסור שימוש בסמל נאצי או בביטוי המזוהה עם השלטון הנאצי 3א.
<סיגל קוגוט: העושה שימוש בסמל נאצי או בביטוי המזוהה עם השלטון הנאצי בפומבי, בהתקהלות, בתהלוכה או בנסיבות אחרות שבהן יש להתנהגותו פרסום רחב, והכול בכוונה להביע אהדה לשלטון הנאצי או לעקרונותיו או הזדהות עמם, דינו – מאסר שלוש שנים.
<סיגל קוגוט: " תיקון חוק העונשין 2.
<סיגל קוגוט: בחוק העונשין, התשל"ז–1977 – (1) בסעיף 13(ב1), אחרי "השואה" יבוא "או הבעת אהדה לשלטון הנאצי או הזדהות עמו"; (2) בסעיף 453(ב), אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) הנזק נגרם לקבר או למצבת זיכרון.
<סיגל קוגוט: "" התיקון לחוק העונשין, בשם, בסעיף 13 הוזכר חוק איסור הכחשת השואה כאחד החוקים שיש לגביהם סמכויות שיפוט שהיא מעבר לגבולות המדינה, ופשוט אנחנו משנים את השם של החוק.
דוד רותם: מישהו רוצה להעיר?
<גאל אזריאל: כפי שנקבע בוועדת השרים לענייני חקיקה, הנוסח תואם עם משרד המשפטים.
<גאל אזריאל: אמנם למשרד לביטחון פנים יש הערה נוספת כי לא היה תיאום לגמרי אתם, אבל למשרד המשפטים אין הערות.
<גאל אזריאל: הכול תואם ואנחנו מסכימים לנוסח.
<יואל הדר: מאחר שזה לא תואם אבל אנחנו לא רוצים להתנגד להצעת החוק, אז לפני שניה ושלישית, אם יהיה משהו שנוכל ללמוד, נפיק דברים, אז נגיד אותם לקראת השניה והשלישית.
<יואל הדר: בשלב הזה - - -
שמעון אוחיון: אתה מדבר לגבי הפגיעה בקברים?
<יואל הדר: לא לא, באופן כללי.
<יואל הדר: באופן כללי לחוק הזה, אם נגלה תוך כדי הדיון, אחרי שנלמד לעומק.
אורי מקלב: אני לא יודע למה אתם מתייחסים בסעיף (3) דווקא לנזק הנגרם לקבר ולא לפגיעה ונזק.
אורי מקלב: הרי יש פגיעות שהן לאו דווקא נזק.
אורי מקלב: יכול להיות אחד שתולה מודעה על קבר או על מצבת זיכרון.
אורי מקלב: זה לא נזק – הוא לא הזיק, הוא לא תלש או עשה איזה סמל או בד - - -
דוד רותם: אם הוא הדביק את זה על קבר או על מצבת זיכרון הוא גרם נזק.
אורי מקלב: הוא הדביק את זה בלי נזק.
אורי מקלב: אם כבר - - -
דוד רותם: הוא צריך להוריד את זה.
שמעון אוחיון: הוא משרטט על הקבר.
שמעון אוחיון: עדיין זה נזק.
שמעון אוחיון: מה הבעיה שלך, הניסוח?
<סיגל קוגוט: תן לנו לבדוק את זה אחרי הקריאה הראשונה.
<סיגל קוגוט: הייתי מפרשת את זה כנזק, אבל אבדוק את זה.
אורי מקלב: אם אנחנו הולכים לפי דברי ההסבר, שזה פגיעה רגשית, זה לאו דווקא חייב להיות נזק במובן של נזק.
אורי מקלב: אם נניח אחד כתב מה שכתב או צייר מה שצייר במשהו שנמחק או שלא מחזיק מעמד הרבה זמן - - -
<סיגל קוגוט: אני הייתי מפרשת את זה כנזק, אבל אני צריכה לבדוק את זה.
דוד רותם: נביא את זה אחרי שנכין את החוק לשניה ושלישית.
<סיגל קוגוט: אבדוק את הפסיקה מה זה נזק.
אורי מקלב: מצד שני, מה זה נקרא נזק לקבר בלי שבא לסמל שום דבר.
אורי מקלב: יש כאן איזו סתירה בין דברי ההסבר לניסוח.
אורי מקלב: הגבילו את זה במשהו שבא לסמל כל קבר שהוא.
<סיגל קוגוט: המוטיבציה של המציע היתה בגלל זה.
אורי מקלב: אבל זה לא מתאים לדברי ההסבר.
אורי מקלב: לקחנו כאן מושג של פגיעה - - -
<סיגל קוגוט: עשינו את זה כללי, כי נראה היה לנו שאם הערך המוגן זה גם פגיעה ברגשות של אלה שהקבר חשוב להם - - -
אורי מקלב: אבל זה לא בקטע של סמלים ודברים ציבוריים אלא בקטע של פגיעה.
אורי מקלב: אני חושב שפגיעה בקבר, באמת צריכה להיות ענישה חמורה.
<סיגל קוגוט: חבר הכנסת שטרן קשר את זה, בגלל הפנייה.
אורי מקלב: אבל החוק לא קשור.
<סיגל קוגוט: לכן זה תיקוני חקיקה.
אורי מקלב: המוטיבציה, יכול להיות שקשורה, אבל לא - - -
<סיגל קוגוט: אבל בדברי ההסבר לא אמרנו שאנחנו מתקנים את זה רק בקשר לסמלים נאציים.