GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמה פויכטונגר: הוא הביע את הסכמתו, בזה הוא הפך לחבר בארגון טרור.
<נעמה פויכטונגר: הוא עכשיו צבוע.
<נעמה פויכטונגר: "מי שהיה חבר בארגון טרור, יראו אותו - - - אלא אם כן הוכיח כי חדל מלהיות חבר בו.
<נעמה פויכטונגר: " בכל רגע נתון הוא יכול לשכנע אותנו שהיתה הסכמה.
<נעמה פויכטונגר: באותו רגע שהוא הסכים הוא היה חבר, אבל מאז הוא הפסיק להיות חבר.
<עמיר פוקס: הוא צריך להוכיח שחמש שנים - - -
<לילה מרגלית: - - - כמה שנים.
<נעמה פויכטונגר: לא החמש שנים זאת אופציה לפעילות.
<נעמה פויכטונגר: זאת לא הדרך היחידה להוכיח את זה.
<נעמה פויכטונגר: הוא יכול גם להראות לנו שלמחרת הוא שלח מייל וכתב: עזבו אתכם, אני מתחרט, לא מתאים לי.
<אורלי בן-ארי: זאת אחת האופציות, חמש שנים, זו לא דרישה.
<נעמה פויכטונגר: החמש שנים נועדו כדי לתת לו פתח מילוט יותר קל מחובת ההוכחה.
<לילה מרגלית: אולי זו בעיה בניסוח, אבל צריך לחדד את זה.
<לילה מרגלית: זה לא קונסטרוקטיבי.
<ישי שרון: אפשר אולי לקבוע את סעיף קטן (2) כחזקה, חזקה שמי שהביע את הסכמתו להצטרף לארגון טרור, שהוא חבר בארגון טרור, אלא אם כן הוא הצליח לעורר ספק סביר שאותה הסכמה - - -
<סיגל קוגוט: על זה אתם מסכימים?
<נעמה פויכטונגר: לא דיברנו על זה.
<נעמה פויכטונגר: "ספק סביר" בוודאי נראה לי רף הרבה יותר מדי קל.
<נעמה פויכטונגר: אחרי שהבעת הסכמה - - -
<ישי שרון: זה הרף המקובל במשפט הפלילי.
<נעמה פויכטונגר: אפשר בהחלט להגיד "אלא אם כן הוכיח שלא היה חבר".
<נעמה פויכטונגר: אם הבעת הסכמה בפני גורם מוסמך, זה גם לא סתם הצהרה כמו ב-(א).
<נעמה פויכטונגר: ב-(א) אמרנו ספק סביר, כי אפשר להגיד שאולי היתה פה התרברבות, אבל כשהבעת הסכמה בפני גורם מוסמך - - -
<ישי שרון: זה מה שנאמר שהוא מצליח לעורר ספק שלא מעמידים אותו לדין.
<ישי שרון: זה בדיוק מה שנאמר, שאם הוא הביע הסכמה בפני אחר שאין ספק שהוא חבר בארגון טרור, מחזיקים אותו כמי שהוא חבר ארגון טרור, אלא אם כן הוא בא ואומר שההסכמה לא היתה הסכמה אמיתית.
<נעמה פויכטונגר: שיתכבד, שישכנע את בית משפט שהוא לא חבר.
<ישי שרון: קובעים תנאי פוזיטיבי, כפי שאמרת, זה אינדיקציה לזה שהוא חבר טרור, זה לא משהו נורמטיבי שהוא באמת חבר.
<ישי שרון: מה שאת מנסה להראות זו אינדיקציה מאוד חזקה לכך שהוא חבר.
<נעמה פויכטונגר: מה שאנחנו מדברים בו זה הליך ההצטרפות הכי רשמי שאפשר להציג - - -
עדי קול: סיגל תנסח שתי אופציות לגבי (2), ונראה אם אנחנו יכולים להסכים.
<סיגל קוגוט: בפעם הבאה הוועדה תחליט.
עדי קול: רצית להגיד משהו?
<עמיר פוקס: כן, אני רוצה לחזור להבחנה בין הארגון הגרעיני לארגון המעטפת.
<עמיר פוקס: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל על זה מכיוון של עיקרון האשמה.
<עמיר פוקס: אנחנו קובעים פה הגדרות פליליות לעבירה.
<עמיר פוקס: בסופו של דבר החברות היא עבירה.
<עמיר פוקס: נכון, אנחנו צריכים לחשוב על ההרתעה ואיך מונעים, ולא לתת לגיטימציה, אבל צריך למצוא גם איזה גרעין של אשמה, ואני חושב שכאשר אנחנו מדברים על ארגון באמת, שמבצע פיגועים, חמאס ומה שדובר פה, אני יכול להבין את העניין שגם בן-אדם שהוא רק חבר, לא עשה שום דבר, יש בזה איזה משהו, משום שהארגון כולו הוא ארגון שיש בו אלמנטים פליליים מובהקים וחמורים.
<עמיר פוקס: ברור שבמובן הזה אתה אומר שברגע שהיית חלק מזה, דבקה בך איזה אשמה, איזה פליליות, אבל אותו חבר בארגון המעטפת שבהגדרה הוא לא עושה פעולות טרור, אלא יש לו איזו תכלית לסייע, והתכלית הזאת, מאוד יכול להיות נמצאת במוחם של המנהלים שלו, של הדרגים הגבוהים, ולפחות העבירות כאן, ככל שאנחנו גוזרים אותן אחת לאחת, הן לא בהכרח ואין שום סיבה שהן בהכרח מופיעות במוחו של אותו פעיל חבר.
<אבי: בוא נדבר על ארגון מעטפת.
<אבי: אותו ארגון ששלח לחבריו הודעה.
<אבי: ארגון מעטפת, לא ארגון החמאס, אלא ארגון התומך בחמאס שלח הודעה לחבריו: אנחנו נמגר את האויב הציוני, נוציא אותו מפלסטין בכוח הזרוע ובג'יהאד.
<אבי: אגב, בואו ניתן צבע לארגוני המעטפת, בואו לא נתבלבל.
<עמיר פוקס: כבר הראית שאותו פעיל שקיבל את המייל הזה מתחיל להבין עם מי יש לו עסק.
<אבי: אלה ארגוני המעטפת.
<אבי: זה לא הצלב האדום.
<אבי: אלה הארגונים.
<עמיר פוקס: יפה.
<עמיר פוקס: אם זה כל כך פשוט, תוכל להוסיף אלמנט שאותו אדם לפחות מודע למטרות של הארגון שלו, שהן לסייע לארגון החמאס ולא רק לעשות דעווה או דברים כאלה.
<נעמה פויכטונגר: אם היינו מגדירים אותו כארגון טרור גם ללא הכרזה.
<נעמה פויכטונגר: לפני כן יכול להיות שהוא תומך - - -
עדי קול: נעמה, למה אתם לא מוכנים לכלול מודעות?
<נעמה פויכטונגר: מפני שברגע שיש הכרזה, ההכרזה היא אקט ציבורי, מפורסם ברשומות, כמו שסיגל אמרה, אנחנו מתייחסים אליו בתור - - -
עדי קול: יש כל כך הרבה דברים שמפורסמים ברשומות שאף אחד לא יודע.
<נעמה פויכטונגר: אפשר לבטל את כל החזקה של ידיעת הדין, כי אנשים לא יודעים.
עדי קול: לא, בגלל זה אפשר להוסיף עוד חזקה של מודעות.
<נעמה פויכטונגר: מנגנון ההכרזה הוא פומבי, ההשלכות הן השלכות ניכרות, מאוד קשה לפספס הכרזה שמשנה משהו דרמטי לגבי המעמד של הארגון והיכולת שלו לתפקד.
<עמיר פוקס: במצב הזה בפירוש תתפוס אנשים שאין להם שום גרעין של אשמה, בפירוש.
<ש': אז אף אחד לא יעמיד אותם לדין.
<עמיר פוקס: יפה, אז הם לא צריכים להיות בהגדרה של העבירה.
דוד רותם: הם צריכים להיות בהגדרה, משום שאם בסופו של דבר יחליטו להעמיד אותם, צריך שיהיה מקום.
עדי קול: למרות שאין שום סיבה.
<אבי: למה אין סיבה?
דוד רותם: יש סיבה.
<אבי: אני לא מבין.
עדי קול: שוב, אנשים שאפילו לא היו מודעים.
<אבי: אנחנו מניחים שיש הרבה אנשים שלא מודעים.
<אבי: שוב, בשביל זה עדיף - - -
עדי קול: לא אמרתי "הרבה", אבל אנחנו מניחים שיש?
<אבי: השאלה היא איפה ברירת המחדל.
<אבי: איפה הכנסת שמה את ברירת המחדל.
<אבי: אם ברירת המחדל תהיה כזאת שרואה במי שמצטרף, גם לארגון מעטפת וגם לארגון טרור, משהו סביל שלא ראוי לפחות לאיזה שיקול דעת של הליך פלילי, לדעתי אנחנו מוציאים מהתחולה את כל הכלים שיש לארגון מסכל לטפל בתופעה הזאת בשלבים הראשונים.
<אבי: נחכה עד שמישהו יעשה משהו, וזה כבר יהיה מאוחר מדי.
<אבי: שוב, יהיה חוק טרור יפה, אבל לא נוכל לטפל בטרור.
<אבי: לכן אני חושב שכאשר יש קו אדום, ארגונים מוכרזים, בין אם הם ארגוני טרור, בין אם הם ארגוני מעטפת, ואת הקו הזה לא חוצים.
<אבי: יהיו כאלה שיחצו בטעות, בשביל זה יש שיקול דעת, צריך להשאיר איזה שיקול דעת.
<אבי: לא ראיתי פה המונים שמועמדים לדין על הדבר הזה.
<אבי: מילא היינו אומרים שיש תופעה כזאת.
<אבי: תשימו על השולחן העמדות לדין לשווא, זיכויים.
<אבי: אין דבר כזה, לא מסות.
<אבי: צריך להשאיר את הכלי הזה, לפעול בו בריסון, בשיקול דעת, אבל צריך את הכלי הזה, אי-אפשר בלעדיו, לא בטרור של שנת 2014.
<סיגל קוגוט: אתה יכול לפרט בפעילות שהיא לא פלילית למה צריך את החברות הזאת?
<אבי: בואו ניקח חבר בארגון מעטפת שיום אחד פועל בזירה א', למחרת מחליטים שהוא פועל בזירה ב', וזירה א' תומכת בזירה ב', זאת אומרת, השינויים בארגון המעטפת הם כאלה שכל אחד עושה משהו, כל אחד הוא חלק מהשרשרת הזאת.
<אבי: אני לא יודע להבחין בין מי שהוא באמת מקדם בצורה כזאת או מקדם בצורה אחרת או ברמה כזאת או ברמה אחרת.
<אבי: בסופו של דבר יש ארגון.
<אבי: כל בורג בארגון הזה חשוב.
<אבי: זאת המשמעות.
<לילה מרגלית: מי שפעיל בארגון, אתה אומר.
<אבי: מי שחבר, מי שפעיל, מי שמהווה חלק מהארגון הזה.
<אבי: בסופו של דבר כשאתה מצטרף לקאדר מסוים, הקאדר הזה זה הפול שאליו אתה תלך, זה הפול שעליו תטיל משימות, זה הפול שיבצע את מה שאתה רוצה.
<אבי: אם אני ראש ארגון טרור, אני רוצה שהפול שלי יהיה כמה שיותר רחב, אני רוצה שיהיה לי שיקול דעת את מי שאני שולח מתי ולאן, שיהיה לי פוטנציאל, שביום פקודה יהיו לי אנשים, לכן אני רוצה ארגון גדול עם הרבה מצטרפים.
<אבי: שירות הביטחון הכללי כארגון מסכל לא רוצה להגיע למצב שיש בו הרבה מצטרפים, מכיוון שאז היכולת שלי לסכל מבין ים המצטרפים הוא נמוך בצורה משמעותית.
<אבי: במי אני אתמקד, ב-10,000 איש, ב-100,000 מצטרפים, ב-1,000?
<אבי: אני אומר כחברה שצריכה להתגונן בפני פעילות טרור, שצריך לשים קו ברור.
<אבי: תמיד יהיו מקרים, ובשביל זה יושבת התביעה הכללית.
<אבי: תמיד התביעה הכללית עם שיקול דעת, ואם לא תהיה תביעה כללית עם שיקול דעת, הבעיה היא לא רק בחוק טרור.
עדי קול: אני מודה לכם מאוד.
<סיגל קוגוט: אני אנסח חלופות למה שהחלטתם, וההחלטה תהיה בשבוע הבא, ואז נגמור את ההגדרה.
עדי קול: אנחנו סוגרים את הישיבה.
אורי מקלב: צהרים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת החוקה, שדנה בהצעת חוק לתיקון פקודת השותפויות (מס' 5) (ממשל תאגידי בשותפות מוגבלת ציבורית), התשע"ד-2014.
אורי מקלב: אנחנו מכינים את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, ואנחנו היום מתחילים בסימן ו'.
אורי מקלב: יש לנו הרבה יעדים להיום, נראה כמה שנספיק.
אורי מקלב: בכל אופן, אנחנו מתחילים.
אורי מקלב: אנחנו מתחילים בסימן ו': אסיפה כללית של מחזיקי יחידות השתתפות.
אורי מקלב: כפי שנהגנו עד היום, חיים יקרא.
אורי מקלב: כשנמצא לנכון שיש מה להעיר, נשמע אתכם, ואחרי זה נחזיר תשובות, וחוזר חלילה לסעיפים אחרים.
אורי מקלב: אנחנו נתחיל בסעיף קטן (א).
<ניצן רוזנברג: 65כ"ח.
<חיים זקס: להמשיך את הסימן?
אורי מקלב: עד 65ל'.
אורי מקלב: אני מציע עד כאן.
אורי מקלב: באופן כללי זה שונה מחוק החברות.
<חיים זקס: מדובר בהוראות שמכילות את חוק החברות.
אורי מקלב: אני רואה שיש כמה חברים שחסרים מהמשתתפים הקבועים.
אורי מקלב: זה לא שמישהו התחייב להגיע לפה לתקופה.
אורי מקלב: אני מקווה שהם לא נעצרו בכניסה, לפעמים זה יכול לקרות.
<אבי ליכט: שום דבר לא יעצור.
אורי מקלב: אם כך, יכול להיות שהפרקים האלה הם דברים סטנדרטיים, אז פחות יש להעיר עליהם.
אורי מקלב: אלה סעיפים שאנחנו בעצמנו קבענו שאמורים לרוץ, מכיוון שאין כאן דברים דרמטיים להעיר עליהם, כי הכול לקוח מחוק החברות, כך שבחלק הזה ודאי הדברים כבר ידועים ונקבעו מזמן ואין על זה הערות מיוחדות.
אורי מקלב: בכל אופן אני אאפשר למי שמבקש.
אורי מקלב: האם מישהו רוצה להעיר על הסעיפים האלה?
אורי מקלב: אפשר להמשיך, חיים, עד סוף פרק ו'.
<אריאל ינקו: אסיפה דחופה שמופיעה בהסכמים לא נמצאת כאן?
<חיים זקס: לא, אבל כמו שאנחנו מנסים להזכיר שוב ושוב, אם יש הוראות מיוחדות בהסכם שנותנות זכויות מיוחדות לבעלי יחידות ההשתתפות, ההסכם גובר.
<אריאל ינקו: מה זכותו של המפקח?
<חיים זקס: נניח פה, בקשר לסדר-יום באסיפה הכללית, יש אפשרות למפקח להעלות נושא לסדר-היום באסיפה הכללית.
<חיים זקס: בסעיפים שדיברנו על המפקח, ראינו שיש לו גם זכות לכנס אסיפה כללית.
<אריאל ינקו: האם הזכות הזאת עדיין נשארת?
<חיים זקס: שוב, יש לו זכות במסגרת החוק, ואם יש זכויות נוספות במסגרת ההסכם, זכותו נשמרת.
<אריאל ינקו: הזכות שיש לו בהסכם לכנס אסיפה נשמרת?
אורי מקלב: 65 לד.
<דוד וינברגר: קודם כול, לא כל כך ברור לי כאן.
<דוד וינברגר: שוב, אני לא משפטן, ולכן לא כל כך ברור לי כאן מה ההנחיות בדיוק של הנושא של הצבעה דרך כתב הצבעה.
<דוד וינברגר: לנו לדוגמה ב"גבעות" – אני מצטער שאני מעלה את גבעות שוב, אבל זה גם בשותפויות אחרות – נוהל ההצבעה הוא מאוד-מאוד מורכב ובעייתי, באשר הוא מחויב אישור של חברת הרישומים.
<דוד וינברגר: זאת אומרת שאדם, על מנת לבוא ולהצביע באסיפה של גבעות היום, על-פי הנהלים של החברה וכדומה, החוקים שמחייבים את החברה, הסכמי החברה, חייב לפנות לחבר הבורסה שלו, ההוא פונה לחברה לרישומים.
<דוד וינברגר: זה הליך מאוד מורכב ומאוד מסובך.
<דוד וינברגר: אני מבין שבחברות וכדומה – השתתפתי באסיפות והצבעתי שם – שם זה אישור מהבנק, אישור מחבר הבורסה דרך הבנק, ומיידית דרך זה ניתן לבוא ולהצביע.
<דוד וינברגר: מה בדיוק קורה כשיש סתירה בין הנהלים של השותפות והתקנות של השותפות לבין הנהלים והתקנות החדשות?
<ניצן רוזנברג: לא הבנתי מה הסתירה.
<ניצן רוזנברג: מה הסתירה בדיוק?
<דוד וינברגר: בגבעות ובשותפויות אחרות יש מחויבות להצביע אך ורק באמצעות אישורים שניתנים דרך החברה לרישומים, זאת אומרת צריך לעבור דרך החברה לרישומים, שרק היא מוסמכת לאשר את זכאות האדם דרך חבר הבורסה שלו לכמות שעבורה הוא מצביע.
<דוד וינברגר: זה סיפור מאוד מסובך, אורך ימים, ובנקים וכל הגופים למיניהם, הרבה מאוד מהם לא יודעים להתעסק עם זה, וזה מקשה מאוד על ההצבעה.
<דוד וינברגר: בחברות זה בדרך כלל הרבה יותר פשוט.
<דוד וינברגר: כאשר השתתפתי באסיפות אג"ח - - -
אורי מקלב: אני שואל שאלה עקרונית.
אורי מקלב: האם החוק היום יבטל הסכמים שיש בנושא של הצבעות שהחברות עשו עם השותפים בהסכם?
<חיים זקס: בהקשר הספציפי הזה זה לא כל-כך עניין של ההסכם, זה פשוט עניין פרוצדורלי, בעצם מי הבעלים הפורמלי של בעלי היחידות.
אורי מקלב: איך האדם מזדהה.
<חיים זקס: בגלל שאין הסדרים דומים כמו בחוק החברות, וזה חלק מהדברים שאנחנו משנים פה, פורמלית מי שבעל זכות ההצבעה הוא חבר הבורסה, וחבר הבורסה נותן ייפוי כוח לכל אחד מבעלי יחידות ההשתתפות.
<חיים זקס: זאת הבעיה.
<חיים זקס: אנחנו נשנה את המצב, זה על דעת חברי הבורסה, שיש להם כאב ראש מאוד גדול מהסיפור הזה, כי זה עולה להם הרבה מאוד כסף והרבה שעות עבודה, כי לפני כל אסיפה הם צריכים להנפיק אלפי או עשרות אלפי ייפויי כוח.
<חיים זקס: התיקון הזה, בין השאר, מה שהוא יעשה, שהוא הופך את בעלי יחידות ההשתתפות לבעלים, למי שיש להם הזכות להצביע, ולכן כל הפרוצדורה של דרישה של ייפוי כוח תתבטל, ומצבם של בעלי היחידות יהיה זהה למצבם של בעלי מניות, שמה שהם צריכים לקבל זה רק אישור בעלות מהבנק, ובמקרה שמערכת ההצבעה האלקטרונית של רשות ניירות ערך תתחיל לעבוד, הם יוכלו לקבל אישור בעלות גם דרך המערכת האלקטרונית.
אורי מקלב: חד פעמי, לא לכל אסיפה.
<דוד וינברגר: לאסיפה.
<חיים זקס: פר הצבעה, כי יכול להיות שיהיה שינוי של היקף הבעלות לפני כל הצבעה.
אורי מקלב: הפרוצדורה דרך הבנקים היא פרוצדורה ארוכה?
<חיים זקס: היא לא פרוצדורה ארוכה.
<חיים זקס: היום הם צריכים לקבל אישור ייפוי כוח מחבר הבורסה.
<חיים זקס: אחרי התיקון הזה מה שהם יקבלו זה יהיה מנגנון דומה למנגנון של בעל מניות, שמקבל אישור בעלות מהבנק שלו, או כמו שאמרתי דרך מערכת ההצבעה האלקטרונית, מהבית הוא יוכל להצביע ישירות דרך המערכת.
<דוד וינברגר: זאת אומרת, התקנות פה יגברו על הנהלים הנוכחיים של השותפויות.
<דוד וינברגר: מצוין.
<אריאל ינקו: לגבי סעיף 85, "החלטות האסיפה הכללית יתקבלו ברוב רגיל, אלא אם כן נקבע רוב אחר בחוק או בתקנון.
<אריאל ינקו: " זאת אומרת שכל החלטה – זה דבר שכתבתי מספר פעמים – כל החלטה שלא מסווגת, ויש הרבה החלטות כאלה, ודאי חדשות שתעלינה, הופכת אוטומטית לרגילה בשותפויות הגדולות – אבנר, דלק קידוחים – שלא לדבר גם על אחרות, עוברת אוטומטית.
<אריאל ינקו: השותף הכללי מעביר אותה אוטומטית.
<אריאל ינקו: לכן הבקשה שלנו היתה שכל החלטה שלא מסווגת, שגם בהן צריך לתקן את הסיווג, יסווג אותה המפקח, יבחן אם זה נושא שיש בו ניגוד אינטרסים ויסווג אותה, אחרת זה הופך אוטומטית להחלטה רגילה ואז אפילו אין לנו מה לטרוח לבוא לאסיפות.
<חיים זקס: קודם כול, שמענו את ההערה הזאת מספר פעמים.
<חיים זקס: לפי ההצעה אנחנו לא משנים את אופן קבלת ההחלטות בהסכמים.
<חיים זקס: זאת אומרת, אם יש הסכם, ובהסכם כתוב שהחלטות יתקבלו ברוב מיוחד של 75%, ההחלטות יתקבלו באותו רוב.
<חיים זקס: אם יש שותפות, שהשותף הכללי מחזיק 75%, בעצם יש לו אפשרות אוטומטית להכריע בהחלטה, אנחנו לא משנים את המצב.
<חיים זקס: אנחנו שומעים שיכולים להיות סוגים מסוימים של החלטות, או שהן יסווגו כהחלטות שיש לבעל השליטה עניין אישי, ואז הן יעברו דרך המסלול של אישור לבעלי יחידות המיעוט.
<חיים זקס: והחלטות אחרות, יכול להיות שיש מקום לשקול, ואנחנו מוכנים לשקול את הנושא הזה.
<חיים זקס: יכול להיות שיש החלטות מיוחדות שצריך לטפל בהן בצורה מיוחדת, שגם אם לא נסווג אותן כהחלטות שיש לשותף הכללי עניין אישי הן החלטות שמשפיעות באופן מאוד משמעותי על הזכויות של בעלי היחידות.
<חיים זקס: אבל שוב, במסגרת ההצעה הקיימת - - -
אורי מקלב: ואז לדרוש ממנו יותר מ-75%.
<חיים זקס: השאלה היא איך אנחנו מתייחסים לזה.
<חיים זקס: שוב, לפי ההצעה היום, אנחנו לא מתכוונים לשנות את דרך קבלת ההחלטות בהסכמים, למעט אותן עסקאות שיש לבעל השליטה עניין אישי בהן.
<אריאל ינקו: מבחינתנו זו מכירת חיסול.
<אריאל ינקו: שלחתי לכם אוסף שלם של החלטות, שהן כולן החלטות - - -
אורי מקלב: כך כל רוב בכל דמוקרטיה.
אורי מקלב: תראה מה זה, לא ברוב של 75%, אלא ברוב של 51% מתקבלות החלטות כאלה דרמטיות.
אורי מקלב: מי שנכנס לדבר כזה, יודע שהוא נכנס לסוג שותפות שב-75% יש החלטות קובעות, כולל גם לגבי המיעוט.
אורי מקלב: אני לא רואה מה שונה עניין זה ממקומות אחרים.
<אורי רוזנברג: שלוש הערות.
<אורי רוזנברג: האחת, הם חושבים על הכנסת דברים שיצטרכו אולי רוב מיוחד מעבר למה שכתוב, אז אני שומר לעצמי את הזכות להגיב באותו רגע שיביאו את הדברים המיוחדים.
אורי מקלב: במסגרת החוק הזה?
אורי מקלב: – לא.
<אבי ליכט: עוד לא החלטנו.
<אבי ליכט: כשנחליט כמובן נביא בפניכם ויושב-ראש הוועדה יחליט אם הוא רוצה או לא רוצה.
אורי מקלב: בהודעה מראש אנחנו הולכים לדון על דבר כזה.
<אבי ליכט: נפרסם הכול.
<אבי ליכט: אין מחטפים.
<אורי רוזנברג: דבר שני, הגיע הזמן שגם לרוב יהיה מה להגיד.
<אורי רוזנברג: דבר שלישי, אני לא רואה הבדל בין זה לבין חברה.
<אורי רוזנברג: גם בחברה יש החלטות שמתקבלות בהחלטה רגילה.
<אורי רוזנברג: ב-80% מהחברות יש בעל שליטה שהוא מחזיק יותר מ-50% ואם אין לו עניין אישי בהחלטה, היא עוברת.
<אורי רוזנברג: אם יש לו עניין אישי, צריך רוב מהציבור.
<אורי רוזנברג: אני לא רואה למה צריך לחרוג.
<אבי ליכט: זאת ביצה שעוד לא נולדה.
אורי מקלב: את הפרק הזה סיימנו.
<עמיחי פינקלשטיין: שאלה למשרד המשפטים.
<עמיחי פינקלשטיין: ההתייחסות לנושא של הצבעה אלקטרונית, זה אומר שבשותפות כזאת יש חובה לאפשר את זה?
<עמיחי פינקלשטיין: יש פה התייחסות להצבעה אלקטרונית.
<חיים זקס: לפי החוק כל שותפות – הרי השותפות לא צריכה לעשות שום דבר, היא לא צריכה להקים מערכת אלקטרונית.
<חיים זקס: מי שהקים את המערכת האלקטרונית זו רשות ניירות ערך, ומי שצריך להתחבר למערכת האלקטרונית אלה חברי הבורסה, ובאמצעות המערכת האלקטרונית כל בעלי היחידות יוכלו להצביע.
<חיים זקס: ההבדל היחיד הוא שהמערכת תיתן אפשרות הצבעה באמצעות מה שנקרא "הצבעה בכתב אלקטרוני" או בכתב אינטרנטי - - -
אורי מקלב: השאלה האם יחייבו.
<חיים זקס: זאת לא חובה על השותפות, השותפות לא צריכה לעשות כלום.
<חיים זקס: זאת זכות של בעלי היחידות להשתמש במערכת האלקטרונית שהקימה רשות ניירות ערך, ולהיעזר במערכת הזאת כדי להצביע, והצבעה באמצעות המערכת תהיה בכל הצבעה - - -
אורי מקלב: מי מקים את המערכת הזאת?
<חיים זקס: רשות ניירות ערך.
<עמיחי פינקלשטיין: כמו בחברות.
<אבי ליכט: כמו בחברות.
אורי מקלב: רבותי, סיימנו את סימן ו'.
<אריאל ינקו: הנושא של תיקון ההסכמים, שכפי שנאמר גוברים על הפקודה היכן שהם נמצאים – אבל שוב, קיים מנגנון שלם, שאומר את הדבר הבא, שההסכמים ניתנים לתיקון בהחלטת אסיפה.
<אריאל ינקו: ללא יוצא מן הכלל כל התיקונים בהסכמים הובאו על-ידי הנאמן ועל-ידי המפקח לאסיפה, כי בין השאר זה גם פוטר אותם מאחריות, וזה גם ענייני, הציבור משתתף, ושוב באסיפה בשותפויות הגדולות, יש רוב לאותם שותפים כלליים שדוחפים את הנושא.
<אריאל ינקו: כתוצאה מזה הם יכולים לתקן את ההסכמים כרצונם.
<אריאל ינקו: זאת אומרת, ההסכמים האלה שגוברים, הם יכולים להעלות לאסיפה כל דבר, ואני מניח שזה מה שיקרה בשנים הבאות, ויתקנו מה שהם רוצים שם.
<אריאל ינקו: אף אחד לא יכול למנוע את זה היום.
<אריאל ינקו: האם יש כוונה לעשות משהו בנושא הזה?
אורי מקלב: אבי.
<אבי ליכט: ההערה הזאת שבה וחוזרת כמעט בכל פרק.
<אבי ליכט: מה שאמרנו שם, אנחנו אומרים כאן.
<אבי ליכט: יש החלטות, שאם יש בהן עניין אישי, יש בהן רוב מיוחד, ואם אין בהן עניין אישי, זה מאוד דומה לחברות, ואנחנו לא רואים סיבה עקרונית להחריג.
<אבי ליכט: יכול להיות שיש סוג מסוים של החלטות שאותן נרצה לבחון.
<אבי ליכט: הבטחנו ונבחן.
<אבי ליכט: מעבר לזה, אין לי מה לומר.
<ניצן רוזנברג: חיים, דבר ראשון, בדברי ההסבר כתבתם שיש כוונה לתת אפשרות להצביע בכתב הצבעה גם על שינוי תקנות השותפות, אבל לא ראיתי את זה בנוסח.
<ניצן רוזנברג: האם זה משהו שירד או - - -
<חיים זקס: נבדוק את זה ויכול להיות שיש כאן השמטה בטעות.
<ניצן רוזנברג: או שבנוסח יש משהו ששכחתם למחוק.
<חיים זקס: אני חושב שהכוונה היתה שתהיה אפשרות להצביע באמצעות כתב הצבעה - - -
אורי מקלב: אתם רוצים להוסיף את זה לנוסח?
<אבי ליכט: נבדוק.
אורי מקלב: אנחנו מודים לך על ההערה.
<ניצן רוזנברג: עוד שאלה קטנה.
<ניצן רוזנברג: אתם מפנים פה באמצעות סעיף 65לב לחלק מהסעיפים, למשל לסעיף 62 לחוק החברות שמדבר על הוצאות שהחברה צריכה לשאת בהן.
<ניצן רוזנברג: רק לוודא שמדובר בהוצאות שהשותפות תישא בהן ולא חברת השותף הכללי, כפי שעד עכשיו נהגתם בזה.
<חיים זקס: נכון, השינוי המחויב הוא שותפות במקום חברה, ואם מכנסים אסיפה מיוחדת לדרישת מחזיקי יחידות השתתפות, מי שנושא בעלויות זו השותפות ולא השותף הכללי.
אורי מקלב: סימן ז'.
אורי מקלב: אני מניח שבסעיף הזה אין הערה.
אורי מקלב: נעבור לסימן ח'.
אורי מקלב: חיים, עד כאן.
אורי מקלב: ניתן לחברים כאן.
אורי מקלב: אורי, ינקו, אתם רוצים משהו?
אורי מקלב: 65 לח.
<ניצן רוזנברג: חיים, על הסעיף הזה אתה יכול להתעכב?
<ניצן רוזנברג: להסביר מה זה אומר?
<ניצן רוזנברג: מה הכוונה פה?
<חיים זקס: הסעיף הזה הוא סעיף שמכיל את סעיף הקיפוח בחוק החברות, שמאפשר לבעל יחידת ההשתתפות, בין השאר, לפנות לבית המשפט ולדרוש מגוון רחב מאוד של סעדים, אם הוא טוען שהזכויות שלו קופחו.
אורי מקלב: תמיד יש לו אפשרות ללכת לבית המשפט.
<חיים זקס: הסעיף הזה הוא הסעיף שמכיל את הסעיף המקביל בחוק החברות, והסעיף המקביל בחוק החברות נותן לבית המשפט מגוון מאוד-מאוד רחב של סעדים שהוא חושב שמתאימים בנסיבות העניין כדי להסיר את הקיפוח או למנוע את הקיפוח אם יש חשש של בעל השליטה או שיש חשש לקיפוח.
<חיים זקס: זה סעיף - - -
<אבי ליכט: זה סעיף יסוד בחוק החברות.
<חיים זקס: זה סעיף חשוב, וזה סעיף שאמור להגן על זכויות של בעלי היחידות ומאפשר לבית המשפט לתת את הסעדים המתאימים בנסיבות העניין.
אורי מקלב: אולי תסיים את הסימן, ואחרי זה ניתן רשות תגובה.
אורי מקלב: תן הסבר כללי, ואחרי זה אני אתן לך.
<ניצן רוזנברג: על חובת תום לב, חובת הגינות ועל התביעה הנגזרת, אם אפשר טיפה להתעכב.
<חיים זקס: שוב, מה שאנחנו עושים כאן אנחנו מחילים את הוראות חוק החברות, מתייחסים לבעלי היחידות כאילו היו בעלי מניות ונותנים להם, א', את האפשרות לתבוע תביעה נגזרת, בשם השותפות המוגבלת הציבורית, ואנחנו מגדירים את החובות שלהם בשונה מהחובות של השותף הכללי, שהן חובות אמונים, חובות מוגדרות.
<חיים זקס: לבעל יחידת ההשתתפות יש חובות תום לב בדומה לחובות של בעלי מניות בחברה, ובמקרים חריגים, שיש לו כוח הכרעה באסיפה כללית, יש לו גם חובת הגינות כלפי השותפות.
<חיים זקס: אלה החובות המקבילות שחלות על בעל מניה בכל חברה.
אורי מקלב: האמינות שלו כלפי השותף הכללי, הנאמנות ותום הלב - - -
<חיים זקס: חובות הנאמנות של השותף הכללי - - -
אורי מקלב: אני מדבר הפוך, של מחזיק יחידת השותפות.
אורי מקלב: למי לא תהיה חובת תום לב וחובת נאמנות?
אורי מקלב: למחזיק יחידת ההשתתפות.
<חיים זקס: למחזיק יחידת ההשתתפות, בינם לבין עצמם וכלפי השותפות יש חובות תום לב, ויש גם חובת הגינות כלפי השותפות, במקרה שיש לבעל יחידת ההשתתפות כוח הכרעה, כלומר, יש לו כוח מיוחד, הוא יכול להכריע החלטה באסיפה כללית, אז יש לו גם חובה מוגברת לפעול בהגינות.
<חיים זקס: זה המצב גם בחברה ציבורית.
אורי מקלב: בעלי מניות.
<חיים זקס: גם בקשר לבעלי מניות בחברה.
<חיים זקס: אורי, בבקשה.
<אורי רוזנברג: זו הערה שבמקור ניתנה על ידי חיים אינדיג, שחסרות פה חובת הגינות וחובת תום לב כלפי השותף הכללי, ואני אתן דוגמה.
אורי מקלב: לא רק כלפי - - -
<אורי רוזנברג: לא רק כלפי השותפות ולא כלפי מחזיקים אחרים.
<אורי רוזנברג: אם למשל עכשיו, לפי הצעת החוק, העברת שליטה בשותף הכללי כפופה לאישור של האסיפה הכללית, עכשיו יבואו לאסיפה הכללית וזה פתח - - -.
<אורי רוזנברג: יש חובות תום לב, יש חובות הגינות, אבל הנה זה מקרה, וזה הסעיף שבו זה צריך להיות מוגדר, כי אחרת הוא יכול להצביע בצורה סחטנית, סתם, ושום חובה אין לו לאותו אחד שהוא מכריע באסיפה כללית אם לאפשר את העברת השליטה בשותף הכללי או לא.
אורי מקלב: אמר חיים שבמקרה שיש לו השפעה זה כן נכלל במקרה הזה.
<חיים זקס: אני רוצה להבהיר בעקבות ההערה.
אורי מקלב: להבהיר והשאלה אם צריך לכתוב את זה.
<חיים זקס: בקשר לנושא של חובות תום לב, מבחינתנו אפשר להוסיף חובות תום לב כלפי השותף הכללי, כי מה שיש לנו כאן זה הסכם משולש – הסכם בין בעלי יחידות לשותפות ולשותף הכללי.
<חיים זקס: להסכם הזה באופן טבעי יש כמו בכל הסכם חובות תום לב אחד כלפי השני.
<חיים זקס: מבחינתנו אין שום בעיה שחובות תום הלב של בעלי יחידות יחולו גם כלפי השותף הכללי.
<חיים זקס: בקשר לחובת ההגינות, שהיא חובה מוגברת, פה אנחנו לא רוצים לסתות ממה שקיים בחוק החברות.
<חיים זקס: חוק החברות קובע שחובת ההגינות של המקרים החריגים, שיש חובת הגינות לבעל מניה.
<חיים זקס: החובה הזאת קיימת רק כלפי החברה.
<חיים זקס: אנחנו לא רוצים לשנות את מאזן הכוחות בין השותף הכללי לבעלי היחידות.
<חיים זקס: אנחנו לא רוצים לאפשר כוח תביעה אישי של השותף הכללי כלפי בעלי יחידות השתתפות.
<חיים זקס: אם יש לו טענה כלפי בעלי יחידות ההשתתפות, הוא צריך לטעון טענה שהיא טענה כאילו השותפות נפגעה, לא שהשותף הכללי נפגע.
<חיים זקס: חובת ההגינות בחוק החברות היא חובת הגינות כלפי החברה.
<חיים זקס: אותו דבר פה.
אורי מקלב: ולא כלפי?
<חיים זקס: ולא כלפי נניח בעל השליטה.
<חיים זקס: בעל השליטה לא תובע בשם החברה, הוא יתבע בשמו האישי אחד מבעלי מניות - - -
אורי מקלב: בעל שליטה זה מקביל לשותף הכללי?
<חיים זקס: כן, במקרה שלנו זה המקביל.
<אורי רוזנברג: סליחה.
<אורי רוזנברג: בחברה כדי להעביר שליטה, לא צריך אישור של אסיפה כללית.
<אורי רוזנברג: אין צורך, אתה יכול להעביר שליטה, אתה לא צריך לקבל אישור מאף אחד.
<אורי רוזנברג: פה העברת שליטה מהשותף הכללי צריכה אישור של האסיפה.
<אורי רוזנברג: אף אחד לא יכול לטעון - - -
אורי מקלב: מאפשרים העברת שליטה?
<עירית שדר טוביאס: ברוב מיוחד.
<אורי רוזנברג: ברוב של רוב הציבור.
<אורי רוזנברג: זה אומר שזה בעצם אסיפה של הציבור, הציבור מחליט אם לאשר את העברת השליטה או לא לאשר, מה שלא קיים בחברה.
<אורי רוזנברג: אם אין חובת הגינות שם, מה יעשה השותף הכללי?
<אורי רוזנברג: הוא לא יכול להגיד: בשם השותפות זה מזיק לשותפות שאני אשאר שותף כללי.
<אורי רוזנברג: עובדה שהייתי עד היום שותף כללי ודברים התנהלו כראוי, אז אני לא יכול לטעון היום שזה שלא נותנים להעביר שליטה, זה פוגע בשותפות.
<ניצן רוזנברג: אבל מה שתוכל לעשות זה לפנות לבית המשפט, כי נוסיף סעיף כזה בסעיף של העברת השליטה.
<אורי רוזנברג: שמה?
<ניצן רוזנברג: הכוונה היא להוסיף סעיף שיאפשר להגיע לבית משפט גם אם האסיפה הכללית לא מאשרת את העברת השליטה ולטעון בדיוק את הטענות שאתה אומר.
<עמיחי פינקלשטיין: זו לא תשובה.
<עמיחי פינקלשטיין: זה תמיד נכון.
<ניצן רוזנברג: בסדר, אבל לתת זכות תביעה אישית כלפי בעל יחידות פרטני בעינינו זה פתרון פחות טוב מאשר לתת לכם אפשרות להגיע לבית משפט ולטעון את הטענות המהותיות שלעמדתכם העברת השליטה היא כן לטובת השותפות.
<איתי ברפמן: למה זה פתרון טוב להוסיף דברים שאין בחוק החברות, אבל זה לא פתרון טוב לתת את הדבר ההפוך.
<איתי ברפמן: זה לא הגיוני.
<איתי ברפמן: זה לא עניין של פתרון טוב או לא טוב.
<ניצן רוזנברג: בכל מקרה בסעיף הזה זה מקום לא טוב, כי הדוגמה היחידה שאתם נותנים זו הדוגמה של העברת השליטה, וברגע שמכניסים את חובת ההגינות לסעיף הזה היא תחול על כל סוגי ההחלטות, ולא רק על העברת השליטה.
<ניצן רוזנברג: אם למשרד המשפטים יש מה להוסיף, בבקשה.
<אורי רוזנברג: הדוגמה היחידה שכרגע עולה לי בראש, זה הנושא הזה.
<אורי רוזנברג: אני צריך לחשוב אם יש מקרים נוספים, ואם כן, צריך גם שם לתת את האפשרות - - -
אורי מקלב: אם יהיו לך עוד מקרים, זה יכול להאיר את עינינו.
אורי מקלב: אנחנו רואים רק את הדוגמה של העברת השליטה.
<אבי ליכט: גם קונספטואלית אנחנו לא חושבים שעל הדרך צריך לתת לבעל השותף הכללי כוח גובר לעומת בעל שליטה בחברה.