GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יונתן טיסונה: הגבלה כזו על העברת השליטה בשותף הכללי לא מאפשרת לו לנהל את ענייניו.
<יונתן טיסונה: היא לא מאפשרת לו לגייס כספים והיא מביאה אותו למצב שבו אם הוא נמצא באיזשהו קושי כלכלי, אתם לא מאפשרים לו אפילו להציל את עצמו.
<יונתן טיסונה: הוא לא יוכל לגייס כספים.
<יונתן טיסונה: במצב הזה השותף הכללי עלול לקרוס, דבר שיביא לקריסת השותפות כולה.
<יונתן טיסונה: לא בטוח שמה שאתם מציעים זה בכלל באינטרס של בעלי המניות.
<יונתן טיסונה: כאן מדובר בזכות קניינית בסיסית של השותף הכללי שהשקיע כספים בדבר הזה ואני לא חושב שנכון להגביל את הזכות שלו למכור את המניות שלו.
אורי מקלב: כדי שאני אבין, כשהשותף הכללי משקיע כסף, איך הוא משקיע את זה?
אורי מקלב: לא על ידי מניות?
<חיים זקס: הוא משקיע בניהול של השותפות.
<חיים זקס: לפי המצב שקיים היום, הוא מקבל דמי ניהול ואם יש הוצאות תפעוליות אז יש לו גם כן דמי מפעיל.
<חיים זקס: אבל אם יש הוצאות נוספות אז יכול להיות שהן יצאו מהכיס של בעל השליטה בשותף הכללי.
אורי מקלב: הוא לא משקיע את זה עם כסף שהוא - - -
<חיים זקס: לא, לא.
אורי מקלב: איך הוא מקבל החזקה יותר חזקה בזה שהוא משקיע?
אורי מקלב: הוא משקיע כסף, הוא מקבל תמורה בהחזקה יותר חזקה?
<חיים זקס: משלם את ההוצאות שלו.
אורי מקלב: כדי שמישהו ישלם את המשכורת - - -
<חיים זקס: בעצם מסבסד את השותפות.
אורי מקלב: הוא משקיע מכיסו כדי שהעסק יצליח.
<אורי אלדובי: בוודאי.
<אורי אלדובי: ברגע שנגמר הכסף נכנס משקיע.
אורי מקלב: אבי, אליך אני פונה בחלק הזה.
אורי מקלב: גם ההחרגה הזאת שאמרנו שאם יש באותה חברה מניות - - - בלי זה הם יכולים להחליט.
אורי מקלב: הם יכולים החליט על פי רוב בגלל החוזק שלהם להעביר את הבעלות.
אורי מקלב: אם באותה חברה, לשותף הכללי יש גם מניות בתוך החברה - - -
<אורי אלדובי: אבל זה לא קשור.
<אורי אלדובי: הוא יכול להעביר את הבעלות ולהשאיר את המניות.
<אורי אלדובי: זה לא קשור.
<אבי ליכט: אותו רציונל.
<אורי אלדובי: דווקא באותו רציונל זה לא - - -
אורי מקלב: לא בטוח שצריך את זה.
אורי מקלב: רצית להעלות את זה גם כן, אבל אני לא בטוח שזה רלוונטי מכיוון שיש לו כבר השפעה - - -
<אורי רוזנברג: יש לי שתי הערות.
<אורי רוזנברג: קודם כל, זו פגיעה מאוד-מאוד לא מדתית בזכויות הקנייניות של - - -
אורי מקלב: של השותף בכללי.
<אורי רוזנברג: זה עוד יותר חמור כי יש שותפויות שבהן השותף הכללי הוא הזנב שמכשכש בכלב.
<אורי רוזנברג: השותף הכללי הוא חלק מאשכול חברות הרבה יותר גדול.
<אורי רוזנברג: היום, לפי הגדרה של בעל שליטה, השרשור הולך עד לרמה למעלה.
<אורי רוזנברג: רוצה לומר שאם בקבוצת דלק רוצים למכור את השליטה בקבוצת דלק שיש לה גם את הפניקס, יש לה תחנות דלק, יש לה עוד פעילות, אם אתה רוצה למכור את השליטה בישרמקו שיש להם את נצבא יש להם את רמות, יש להם אייר פרוציט, יש להם המון עסקים אחרים.
<אורי רוזנברג: אם מישהו רוצה למכור את השליטה למעלה, הוא לא יכול לעשות את זה בלי שהאדונים האלה יצביעו בעד.
<אורי רוזנברג: זה ממש הזנב מכשכש בכלב.
<אורי רוזנברג: זה צריך להיות משהו מדתי.
<אורי רוזנברג: זאת פגיעה בזכויות קנייניות קיימות לעומת הציפיות שיש היום לבעלי היחידות שהיום אין להם זכות כזאת.
<אורי רוזנברג: יכול להיות שזה דבר שיש בו היגיון, יכול להיות שפה צריך לעשות הוראת מעבר שמכאן ואילך, בשותפויות חדשות.
<אורי רוזנברג: אנשים ייכנסו לשותפות ויידעו שזה המצב.
<אורי אלדובי: גם השותף הכללי החדש ידע לא לפתוח עסק כזה כי הוא יודע שהוא לעולם לא יכול לצאת ממנו.
<אורי אלדובי: אז לא יהיו שותפויות חדשות, לא יהיו חיפושים חדשים.
<אורי רוזנברג: זה פשוט משהו לא סביר.
<אורי רוזנברג: אומרים שבחברה אתה יכול למכור את השליטה כי אתה מוכר, לצורך העניין, יותר מ-50%.
<אורי רוזנברג: גם פה, אם את המוכר, בד בבד עם השליטה יותר מ-50%, אין סיבה שתצטרך את האסיפה של בעלי היחידות.
<אורי רוזנברג: זה בדיוק אותו מצב כמו בחברה.
<אבי ליכט: אדוני, שמענו ואנחנו רוצים, גם בעניין הזה, לחשוב ולהציע לכם פתרון.
<אבי ליכט: נראה לי שהנושא מוצה, הבנו את היתרונות והחסרונות.
<אבי ליכט: אנחנו נחשוב וננסה לבוא עם פתרון.
<מרדכי דוד וינברגר: בינתיים דיברו פה רק - - -
אורי מקלב: מר וינברגר, אל תחלק – גם אבי לא מנהל וגם אתה לא מנהל את השיבה, עם כל הכבוד.
<נחמיה זיסמן: צר לי אבל מייצרים פה בכי תמרורים בשפע.
<נחמיה זיסמן: מצד אחד, השותף הכללי מביא כסף מהבית, 37,000 דולר לחודש לא מספיקים לו וכן הלאה וכן הלאה.
<נחמיה זיסמן: ה-37,000 דולר באים מכיסם של משקיעים קטנים.
<נחמיה זיסמן: ואם זה לא מספיק לשותף הכללי, שיחזיר את העסק בחזרה.
<נחמיה זיסמן: העסק של תמכור את המניות שלך נשמע לי כל-כך בוטה וכל-כך ארוגנטי שאני לא יודע מה להגיד.
אורי מקלב: אתה מחזיר באותה מטבע.
אורי מקלב: איזנת את הדבר.
אורי מקלב: נחמיה, אתה עושה את זה בהצלחה.
<נחמיה זיסמן: יפה.
<נחמיה זיסמן: מאוד רציתי להבהיר את זה.
<נחמיה זיסמן: לגופו של עניין, החקיקה הזו מנסה לשמר – בפגישה הראשונה אמרת שעשיתי את הכול שחור – השותף הכללי נשאר עם שליטה מבוצרת.
<נחמיה זיסמן: נקודה.
<נחמיה זיסמן: למרות החקיקה.
<נחמיה זיסמן: השותף הכללי נשאר עם אחריות קצת פחות מוגבלת אבל תחת המון מגבלות אחריות למרות החקיקה.
<נחמיה זיסמן: יש כאן דברים מסוימים שלא נוחים לשותף הכללי.
<נחמיה זיסמן: מאוד הייתי רוצה לראות בשותפות חתונה קתולית.
<נחמיה זיסמן: אני אזכיר שם אבל ממש לא לגנאי, אורי רוזנברג מייצג שותפויות שבנויות אחרת משותפויות אחרות.
<נחמיה זיסמן: לא במבנה - - -
אורי מקלב: זה מה שאמר אבי, שיכול להיות שהוא באמת יעשה את זה - - -
<נחמיה זיסמן: להם לא הייתה בעיה לעבור להיות חברה בע"מ כי הכללי שולט גם באסיפה.
אורי מקלב: נחמיה, הבנו.
<נחמיה זיסמן: לכן יש כאן בעיה מסוימת.
<נחמיה זיסמן: בשותפויות הקטנות ממילא אין נפט – כך הכספים הם של המחזירים עצמם.
<נחמיה זיסמן: זה לא שמישהו מביא מהבית.
<נחמיה זיסמן: את רוב הכסף הוא מקבל מהמחזיקים.
<נחמיה זיסמן: כל הוצאות השותף הכללי, מעבר לסכומים האלה, הם מכספי הנפקות.
אורי מקלב: אתה רוצה להתייחס לשאלה למה אתה חושב שבאמת אתה צריך להשפיע ולהחליט ולהטיל וטו על העברת הבעלות?
אורי מקלב: למה אתה חושב שבתור משקיע קטן - - -
הסכם שאומר: פתאום אתה מוצא שנכנסת, סליחה על הביטוי, לישון עם מישהי אחרת.
הסכם שאומר: זה לא המצב.
הסכם שאומר: אני מניח שזה היה הלוגו.
<יצחק בושריאן: זה נכון שיש פה פגיעה מסוימת בהם, אבל הצד השני של זה הוא פגיעה בנו.
<יצחק בושריאן: ברגע שאנחנו קונים דבר, אנחנו מקבלים הנהלה מסוימת.
<יצחק בושריאן: אם הם הביאו הנהלה יותר טובה, אנחנו נסכים.
<יצחק בושריאן: מתי לא נסכים?
<יצחק בושריאן: כשהם יביאו לנו הנהלה פחות טובה, פחות טובה לנו.
<מרדכי דוד וינברגר: הנקודה המהותית ביותר פה, וזה ההבדל בין שותפות פרטית לבין שותפות ציבורית שנסחרת בבורסה, היא מה מקור הכסף.
<מרדכי דוד וינברגר: בניגוד למה שהחברים הנכבדים, הנציגים של השותפים הכלליים, הציגו, כל המקורות הכספיים של השותפות המוגבלת באים מציבור המשקיעים המוגבל, קרי, מהשותף המוגבל בלבד.
<מרדכי דוד וינברגר: השותף הכללי לא שם בתור שותף כללי פרוטה מכיסו, רק השותף המוגבל.
<מרדכי דוד וינברגר: ישנם שותפים כלליים שהם גם בעלי יחידות ולכן הם גם חלק מהשותף המוגבל ואז הם משקיעים את חלקם.
אורי מקלב: אבל אתה מתחיל הכול מהעניין של גבעות, אבל יש עוד - - -
<יצחק בושריאן: זה רוב השותפויות, זה נכון לרוב השותפויות.
<יצחק בושריאן: זה מקרה ספציפי אולי.
<יצחק בושריאן: זה מקרה ספציפי.
אורי מקלב: אנחנו מתווכחים כאן על העובדות?
<אורי אלדובי: העובדות לא נכונות.
אורי מקלב: יש כאן ויכוח על העובדות?
<מרדכי דוד וינברגר: אם יורשה לי בלי שהוא יפריע.
<מרדכי דוד וינברגר: אני לא הפרעתי לך - - -
אורי מקלב: אני שאלתי את זה, מר וינברגר.
אורי מקלב: אני מפריע לך.
אורי מקלב: דבר אלי, אל תדבר אליו, אז הוא לא יפריע לך.
אורי מקלב: תסתכל עלי.
<מרדכי דוד וינברגר: בוכים פה בדמעות תנין שהשותף - - -
אורי מקלב: בוא לא נשתמש בסופרלטיבים.
אורי מקלב: נהיה ענייניים.
אורי מקלב: לא נעבור לדבר הזה.
<מרדכי דוד וינברגר: הנקודה היא מאוד מהותית.
<מרדכי דוד וינברגר: אם נבחן את סך כל הכספים שאותו שותף כללי גבה מבעלי היחידות, מאלה שהשקיעו בשותפות שלו מרגע שהשותפות קמה כולל דמי המפעיל בשעה שעשו את כל קידוחי הנפל שעשו, מסתבר שהוא הכניס לכיסו מיליוני דולרים רבים.
<מרדכי דוד וינברגר: אז נכון שיש תקופות שבהן אין פעילות.
<מרדכי דוד וינברגר: גם זה שאין פעילות, זה נובע הרבה פעמים מכשלי ניהול ומבעיות שנגרמו עקב ניהול כושל של שותפויות.
<מרדכי דוד וינברגר: אז נכון, באותן תקופות ייתכן באמת שאם הניבול הוא בזבזני ולא יעיל, אז באמת השותף הכללי יצטרך לחיות באותן תקופות על חשבון אותם סכומים שהוא קיבל בעבר.
<מרדכי דוד וינברגר: אבל אין מציאות כזאת, בניגוד למה שהוצג פה, שהשותף הכללי בא ונאלץ להוציא כסף מכיסו.
<מרדכי דוד וינברגר: עכשיו נקודה מהותית עוד יותר: מכיוון שמדובר פה על כסף פרטי של משקיעים מהציבור, זאת לא שותפות פרטית כמו שאדוני העלה – בשותפות פרטית אדם יכול למכור את כל מה שהוא רוצה, יש לו זכות קניין מלאה על כל מה שיש שם – בשותפות ציבורית הנכסים, תיאורטית, אמורים להיות שייכים לבעלי היחידות.
<מרדכי דוד וינברגר: מעבר לזה, ולי זה מאוד מפריע בהצעת החוק הזאת, אין כאן שום התייחסות לנושא של מכירת נכסי השותפות.
<מרדכי דוד וינברגר: היום השותף הכללי יכול בלי שום בעיה, בלי לשאול אף אחד, להעביר באופן חופשי אחוזים מתוך האחזקות שלו, מתוך הנכס של השותפות, להעביר לזרים.
<מרדכי דוד וינברגר: הוא כבשת הרש של השותף הכללי כאן, שהוא דורש חוץ מאשר לנתק את כל המחויבויות שלו לניהול ולתת תשואה לבעלי היחידות שלו, הוא גם רוצה לקחת לעצמו את האפשרות שברגע שיתאים לו לנתק מעצמו את כל המחויבויות שקיבל על עצמו בעבר ולהגיד: אני את הרווחים שלי עשיתי, אני מעביר את זה למישהו אחר שאולי בעלי היחידות לא סומכים עליו ולא רוצים בואו, ואם לא מוצא חן בעיניכם, תמכרו את זה בבורסה.
<מרדכי דוד וינברגר: עושק נטו של בעלי היחידות.
אורי מקלב: מר ינקו, בבקשה.
<אריאל ינקו: אם אפשר לתרגם את הסעיף הזה לאנגלית ולהחיל את זה על נובל אנרג'י.
<אריאל ינקו: לדרוש שנובל אנרג'י לא יוכלו לצאת מהשותפות.
אורי מקלב: אתה מוכן לשתף גם כאלה שלא בתוך העניין?
אורי מקלב: אני לא משקיע פרטי, לא משקיע מוגבל ולא שותף כללי – אתה יכול להסביר לי את הסלנג?
<אריאל ינקו: אם יש מישהו שאנחנו באמת לא רוצים שיצא משם, זה נובל אנרג'י.
<אריאל ינקו: אם אפשר להחיל את זה עליו, נשמח מאוד.
<אורי רוזנברג: קודם נשאלה שאלה לגבי קרנות הון סיכון.
<אורי רוזנברג: ממה שאני מכיר בקרנות הון סיכון לא עושים הגבלה של העברה של שליטה ושותף כללי אלא קובעים אנשי מפתח.
<אורי רוזנברג: אם אנשי המפתח האלה לא ימשיכו להיות בקרן, זו עילה לפרק את הקרן.
אורי מקלב: השותף הכללי פה הוא - - -
<אורי רוזנברג: זה לא רלוונטי פה.
<אורי רוזנברג: אבל הדבר המהותי ביותר - - -
אורי מקלב: אני רוצה להשתמש במה שאתה אומר, אורי, תרשה לי.
אורי מקלב: אתה עורך דין, אפשר להפריע לך באמצע.
<אורי רוזנברג: אבל רק עוד הערה אחת.
<אורי רוזנברג: קרנות הון סיכון הן קרנות שהוקמו לתקופה מוגבלת, בדרך כלל מדובר על 7 שנים.
<אורי רוזנברג: יש הבדל בין משהו שהוקם ל-7 שנים בהסתמך על אנשים מסוימים, לבין משהו נצחי.
<אורי רוזנברג: אלו לא אותן פתרונות.
ההערה השנייה: אז או שכולם רציונליים ולא צריך את כל האיזונים או שכולם גנבים ורמאים ואי אפשר לסמוך לא על השותף הכללי ולא על בעלי היחידות.
ההערה השנייה: אי אפשר לשמוע כל הזמן שבעלי היחידות ישקלו לגופו של עניין והשותף הכללי אף פעם לא שוקל לגופו של עניין.
אורי מקלב: אני רוצה לחזור לנימוק הראשון שאמרת.
אורי מקלב: דווקא בקרנות הון סיכון שאתה אומר שיש אנשי מפתח שאי אפשר להחליף אותם, שהם נשארים.
אורי מקלב: הם כמו בשותף הכללי, הוא איש המפתח כמעט היחיד בעניין הזה.
אורי מקלב: הם אנשי מפתח.
אורי מקלב: אתה אומר 7 שנים.
אורי מקלב: אבל דווקא אני רואה בשותף הכללי את האנשים האלה, אותם אנשי מפתח, שעליהם אתה מדבר בקרנות הון סיכון.
אורי מקלב: איפה איש המפתח בשותף הכללי שהיית אומר - - -
<אורי רוזנברג: אני חושב שנכון יהיה לשותפויות - - -
אורי מקלב: תביא לי אחד.
אורי מקלב: העניין האישי הוא מאוד דומיננטי פה.
<אורי רוזנברג: אני חושב שזה נכון לשותפויות חדשות להגדיר אנשי מפתח.
<אורי רוזנברג: בשותפויות הקיימות, יש שותפויות שכר החליפו בעלי שליטה בשותף הכללי, וכמו שאמרו המשקיעים - -
אורי מקלב: אני אסכם את מה שאמרת, אורי.
<אורי רוזנברג: - - שמה שמעניין אותם היום זה מי המפעיל.
<אורי רוזנברג: המפעיל הוא בכלל נובל, חברה בינלאומית, חברה אמריקאית, ומה שחשוב להם זה אם היא תישאר או תצא.
<אורי רוזנברג: אם בדלק יצא השותף הכללי או לא יצא, זה פחות קריטי לבעלי היחידות.
<אורי רוזנברג: אין היום אנשי מפתח שאני יכול להגדיר שהם אנשים שבגללם משקיעים השקיעו שם את הכסף.
<אורי רוזנברג: זה נכון, אולי, מכאן ואילך אבל זה לא נכון - - -
אורי מקלב: אני רוצה לסכם את הדיון, רבותי.
<אורי אלדובי: אני רוצה להעיר שתי הערות.
אורי מקלב: אורי, ממש בקצרה.
אורי מקלב: הוא מייצג כמה - - -
<אורי רוזנברג: אותם אנשי מפתח שחשובים לכולם, נראה לאיזה משכורות יסכימו בעלי מניות המיעוט שיצביעו עבורם.
<אורי רוזנברג: נראה אם זה יעלה מעבר לכמה שקלים לאותם אנשי מפתח שאף אחד לא יכול לוותר עליהם.
<אורי רוזנברג: זאת חברה שהשיגה את הרישיונות.
<אורי רוזנברג: הרישיונות האלו מתופעלים.
<אורי רוזנברג: ההשקעות הן מאוד-מאוד גדולות.
<אורי רוזנברג: לאף אחד פה זה לא נהי ולא בכי אבל יש פה איזה הסכם שאנשים השקיעו ומשקיעים שנים רבות.
<אורי רוזנברג: אם מישהו יחליף את הבעלות, ישנה את הבעלות – תמכור.
<אורי רוזנברג: בגלל זה שהחליפו היה לא טוב?
<אורי רוזנברג: תמכור את המניות שלך.
<אורי רוזנברג: מה ההבדל בין זה לבין חברה ציבורית?
<אורי רוזנברג: אם אתם רוצים שזה יהיה כמו חברה ציבורית, אז מה ההבדל?
<אורי רוזנברג: לא יכול להיות שפרק זמן כל-כך ארוך יגבילו, יעצרו ולא יתנו לאדם לקבל משכורת בכל מקרה בדרך הזאת, יפסיד את כל השנים שהפסדנו עד עכשיו, ואחר כך, כשירצה לצאת – זה אסור.
אורי מקלב: הדובר האחרון, מר אינדיג.
<חיים אינדיג: יש לי כמה הערות.
<חיים אינדיג: קודם כל, יש סתירה פנימית.
<חיים אינדיג: בסעיף הזה יש סתירה פנימית לכל רוח החוק.
<חיים אינדיג: אני מבין את הרעיון שאומר אבי ליכט ואמרו גם אחרים, שהשותף הכללי הוא אדם שכולם הכירו אותו ובגלל שהוא נמצא שם האנשים האלה השקיעו.
<חיים אינדיג: אבל אם ככה, מה כל הדיבורים האלה על הבעייתיות של ביצור שליטה?
<חיים אינדיג: הרי כל הרעיון הזה שאם ניתן לאיזה רוב מקרי להחליף את השותף הכללי זה בניגוד לרציונל.
<חיים אינדיג: יבואו 5% מבעלי היחידות ויחליפו את השותף הכללי - - -
אורי מקלב: לא רלוונטי.
אורי מקלב: מדובר שאתה יוזם - - -
<חיים אינדיג: אני מדבר על זה שביצור שליטה זה דבר טוב, זה לא דבר רע.
<אבי ליכט: זה מה שהחוק אומר.
<חיים אינדיג: אי אפשר לבוא - - -
<אבי ליכט: החוק מאפשר ביצור שליטה.
<חיים אינדיג: להסביר שצריך הגנות מפני ביצור שליטה זה לא נכון מפני שביצור שליטה הוא דבר חיובי, הוא לא דבר שלילי כיוון שזהו השותף הכללי שכולם הכירו אותו.
<חיים אינדיג: יותר מזה, החוק הזה מלא בכלים שנותנים אמצעי לחץ לקבוצת יחידות מאוד קטנה להמאיס את החיים על שותף הכללי ולגרום לו לעזוב.
<חיים אינדיג: דוגמה אחת היא שאומרים לו אחרי 3 שנים שהוא עובד בלי משכורת כי לא יאשרו לו את זה.
<חיים אינדיג: יש בלי סוף דוגמאות.
<חיים אינדיג: כל החוק הזה מלא באמצעים לסחטנות ובאמצעי לחץ.
<חיים אינדיג: יש עוד בעיה בחוק הזה – כל הרציונל לא שונה מחברה ציבורית.
<חיים אינדיג: יש חברה ציבורית שיש בה בעל שליטה שמחזיק 75% או 50%, אי אפשר להחליף אותו, יש לו ביצור שליטה טבעי.
<חיים אינדיג: גם שם אתה יכול להגיד: קניתי את זה כי הכרתי אותו וידעתי שהוא שם.
<חיים אינדיג: למה שם אתה לא אומר את הדברים האלה?
יש בעיה נוספת: אין שום דבר שמונע את זה, אין שום סעיף שאומר שיש חובת תום לב כלפי השותף הכללי.
יש בעיה נוספת: אין שום דבר.
יש בעיה נוספת: יש עוד סעיף כאן: הנושא של עניין אישי.
יש בעיה נוספת: פה, העניין האישי הוא מאוד מיוחד.
יש בעיה נוספת: כתוב כאן: עניין אישי, למעט עניין אישי שאינו כתוצאה מקשר עם חברת השותף הכללי.
יש בעיה נוספת: כלומר, כל עניין אישי – זה כתוב פה חד משמעית – כל עניין אישי שלא קשור בחברת השותף הכללי או בבעל השליטה בה, הוא נקי ומותר.
יש בעיה נוספת: כתוב פה שזה מותר.
יש בעיה נוספת: זה שונה לגמרי ממה שקורה בחברה.
יש בעיה נוספת: במצב הזה, אם מישהו רוצה לסחוט או אם מישהו רוצה לקנות בעצמו את המניות האלה – הוא יכול לעשות את זה.
יש בעיה נוספת: הוא יכול להכשיל כל עסקה אחרת מפני שהוא יצביע נגד.
יש בעיה נוספת: זה שיש לו אינטרס לקנות בעצמו – לא מביאים את זה בחשבון בכלל.
יש בעיה נוספת: אני חושב שצריך להבחין פה בין האלמנט הרכושי לאלמנט הניהולי.
יש בעיה נוספת: אני מסכים עם אורי רוזנברג שיש בעיה מאוד גדולה להחיל את זה על הסכמים קיימים.
יש בעיה נוספת: אני חושב שצריך לדון בזה במסגרת הכללית של הוראות המעבר.
יש בעיה נוספת: לדעתי זה פשוט לא ייתכן לקחת זכויות קניין מאחד ולהעביר אותן לשני.
יש בעיה נוספת: אין שום סיבה שמחוקק יתערב בדבר כזה, בזכויות קניין קיימות.
יש בעיה נוספת: אבל אני אעזוב את הנושא הזה.
אורי מקלב: אבי או חיים, אפשר לעשות הפרדה בין הרכוש לבין הניהול?
<נחמיה זיסמן: ומה יעשה הקונה החדש?
<חיים אינדיג: אפשר לקבוע מנגנון למינוי שותף כללי אחר.
אורי מקלב: אני רוצה לסכם את הדברים ולעשות קצת סדר כדי שנוכל אחרי זה להתכנס.
אורי מקלב: העלו כאן 5 נקודות.
אורי מקלב: נקודות שאנחנו צריכים לקבל מכם הבהרות.
אורי מקלב: הנושא הראשון הוא אם לקבל את הסעיף הזה או לא.
אורי מקלב: כפי שרבים התבטאו פה, זה בוודאי לא נכון.
אורי מקלב: מעבר לזה גם דברו שאם כן – יכול להיות שצריך להגביל – אותו מבנה שדיברנו עליו, שהוא גם יש לו מניות, האם גם במקרה כזה אנחנו אומרים שאי אפשר להעביר?
אורי מקלב: הדבר השלישי הוא הנושא של להחיל את זה רק מכאן ואילך ולא להחיל את זה רטרואקטיבית.
אורי מקלב: דהיינו, מי שקיים היום, קיים.
אורי מקלב: להחיל את זה רק על חברות חדשות.
אורי מקלב: הדבר הרביעי שדיבר עליו חיים אינדיג, אני לא יודע ולא רוצה עכשיו לעכב את כל הציבור בגלל זה, האם יש לנו כאן משהו של תום לב לגבי השותף המוגבל?
אורי מקלב: האם אנחנו רוצים להכניס סעיף - - -
<חיים זקס: יש סעיף כזה.
אורי מקלב: בעצם, לכל רוחב החוקים.
אורי מקלב: כל מה שאנחנו אומרים עכשיו חל גם על השותף המוגבל?
אורי מקלב: יש איזשהם חובות שהוא צריך להתנהג בתום לב, הוא צריך לפעול בתום לב.
אורי מקלב: לא יכול להיות שהוא יתנגד בסעיף כזה מכיוון שהוא רוצה להשפיע.
אורי מקלב: אני רק שאלתי, תנו גם לזה תשובה.
<חיים אינדיג: רק כלפי השותפות, לא כלפי השותף הכללי.
<חיים אינדיג: אין חובת תום לב כלפי השותף הכללי.
<חיים אינדיג: אפשר לסחוט אותו.
אורי מקלב: אז צריך גם את זה להבהיר.
אורי מקלב: אם זה נכון, צריכים לבדוק את זה.
אורי מקלב: אם זה נכון, יכול להיות שצריך לחדד את תום הלב, את הנקיות והעניין האישי לגבי השותף הכללי.
אורי מקלב: הנושא האחרון שדיברנו עליו זה אם אנחנו יכולים לעשות אבחנה בין הרכוש לו – בוודאי שצריך לענות על מה שאמר אורי רוזנברג, שיש לך בתור חברה גדולה גם עוד חברה קטנה והיא קטנה מול כל ההעברה, לא בעניין הזה עושים את ההעברה.
אורי מקלב: יש גם את החברה הזאת שאבי כבר התייחס לזה.
אורי מקלב: גם בנושא הזה, אני לא יודע אם זה נכון ואם שייך לעשות הפרדה בין הרכוש לבין - - -
<אבי ליכט: אפשר לעשות את זה.
אורי מקלב: זה ייבדק והתשובות יינתנו.
אורי מקלב: זה כתוב בחוק עצמו מי רשאי להצביע.
<חיים אינדיג: לא.
<חיים אינדיג: בחוק כתוב שכל מי שלא קשור בשותף הכללי או בעל שליטה בו, יכול להצביע גם אם יש לו אינטרס מנוגד.
<ניצן רוזנברג: זה העניין האישי השלילי שאתם חוזרים עליו - - -
<חיים אינדיג: פה שזה שונה מכל המקומות.
<חיים אינדיג: פה כתוב במפורש אחרת מאשר בחוק החברות.
<חיים אינדיג: כתוב פה רק עניין אישי שלילי - - -
<ניצן רוזנברג: זה אותו דבר כמו שכתוב בסעיפים האלה בחוק החברות - - -
<חיים אינדיג: אין סעיפים כאלה בחוק החברות.
<חיים אינדיג: אין סעיף כזה בחוק החברות.
<חיים אינדיג: אין סעיף כזה בכלל בחוק החברות.
אורי מקלב: אני לא אוהב להתווכח על מציאות.
אורי מקלב: מר אינדיג, אני לא יכול להתווכח כשאומרים לך שזה קיים בחוק החברות.
<חיים אינדיג: לא, אבל כל ההסדר הזה בכלל לא קיים בחוק החברות.
<אבי ליכט: אתה חוזר כל הזמן על אותו טיעון.
<אבי ליכט: אנחנו לא נסדיר פה במיוחד עניין אישי שלילי - - -
<חיים אינדיג: אבל המצאתם פה - - -
<אבי ליכט: מבחינתי זה לא יהיה.
<אבי ליכט: אבל בסדר, תמשיך.
<חיים אינדיג: אני מדבר על זה שאתה המצאת כאן מנגנון אחר.
<חיים אינדיג: במקום אחר עניין אישי שלילי קיים מכוח פסיקה.
<חיים אינדיג: פה אתם מוציאים אותו החוצה, אתם מסדירים את העניין הזה אבל בדר השלילה.
<חיים אינדיג: אתם אומרים: עניין אישי שלילי לא יחשב.
<חיים אינדיג: זה מה שכתוב כאן.
<חיים אינדיג: בחוק החברות יש פסיקה שאומרת שעניין אישי שלילי כן נחשב.
<חיים אינדיג: פה אתם קובעים במפורש שהוא לא ייחשב.
<חיים אינדיג: אז אתם עושים הפוך מחוק החברות.
<ניצן רוזנברג: רציתי להוסיף עוד משהו קטן למה שאמר היו"ר.
<ניצן רוזנברג: אני הייתי שמחה לדעת מאיפה מגיעה ההוראה הזו.
<ניצן רוזנברג: מה הצורך שאתם רואים בקיומה של הוראה כזו?
<ניצן רוזנברג: האם יש איזושהי בעיה בשטח שגרמה לכם לחשוב שהוראה שמגבילה העברת שליטה היא נדרשת והאם אתם יודעים לומר מה עושים במדינות אחרות?
<ניצן רוזנברג: האם יש הגבלות כאלה?
<ניצן רוזנברג: האם יש הגבלות כאלו שאולי מסויגות בסייגים?
<ניצן רוזנברג: ואם אין שם הגבלות כאלה, אז למה?
<חיים אינדיג: בדיוק, למה?
<חיים אינדיג: יש הרבה מאוד דברים בחוק שלא דומים לשום מדינה אחרת.
<מרדכי דוד וינברגר: אי אפשר לרוקן את - - -
<ניצן רוזנברג: אני רוצה לשמוע מה יש להם להגיד.
אורי מקלב: ביקשנו גם מהממ"מ להכין עבודה באופן כללי לבדוק כמה פרמטרים, מה קורה בארצות אחרות, מה קורה בחברות, האם יש חברות שיכולות להיות גם חברת שותפות וגם שותף וגם מניות?
אורי מקלב: הממ"מ, למי שלא יודע, זה מכון המחקר של הכנסת.
אורי מקלב: מכרז מחקר ומידע.
אורי מקלב: הוא מכין לנו חומר רקע לחברי הכנסת, לחברי הוועדה, בנקודות שחשבנו עליהן, התייעצנו גם עם ניצן, התייעצנו עם אחרים.
אורי מקלב: זה קצת שיקף את מה שאתם אמרתם בהסתייגויות שלכם.
אורי מקלב: רצינו שייתן לנו מבט כללי מקצועי, אובייקטיבי, על כל הנושא הזה.
אורי מקלב: אני עוד מוכן, אם יש לכם מישהו שחושב שהייתם רוצים לבחון נקודה מסוימת, לבקש מהם להתייחס לזה.
אורי מקלב: תוכלו לפנות אל ניצן או אלי.
אורי מקלב: אני מודיע שאנחנו נועלים את הדיון.
אורי מקלב: יש לנו רצון לקיים מספר דיונים גם במהלך הפגרה של הכנסת, לא יודע אם בחודש אוגוסט, אבל בחודש ספטמבר ואוקטובר.
אורי מקלב: זה בתיאום כאן.
אורי מקלב: מערכת הכנסת יוצאת לפגרה מרוכזת.
<דורית ואג: יוצאת מ-17 באוגוסט עד ל-2 בספטמבר.
אורי מקלב: אנחנו כבר בתשעה באב.
אורי מקלב: לא נראה שנצליח באוגוסט לקיים עוד דיונים, אבל בספטמבר אנחנו נקיים מספר דיונים.
אורי מקלב: זה גם בתיאום עם משרד המשפטים.
אורי מקלב: אתם הבעתם נכונות לקיים בספטמבר?
<אבי ליכט: כן, כן, בשמחה.
אורי מקלב: תערכו שבספט
אורי מקלב: מבר אנחנו נקיים מספר דיונים ואנחנו סיימנו עכשיו בסימן ג'.
דוד רותם: אנחנו נעסוק בכללי לשכת עורכי הדין (התמחות) (הוראת שעה), התשע"ד-2014.
דוד רותם: עמי, בבקשה.
עמר בר-לב: אני מציע שלשכת עורכי הדין תציג את הכללים.
דוד רותם: בבקשה, לשכת עורכי הדין.
<אורן פרסקי: הלשכה נענית לצו השעה, ולבקשת סטודנטים רבים שעקב המצב לא יכולים להשלים את הבחינות שבימים רגילים יוכלו להשלים.
<אורן פרסקי: חייבים להגיע למצב שנותרו להם רק שתי בחינות כדי להתחיל בספטמבר אחרי ההתמחות, ויש הרבה שלא יעמדו בזה ולא באשמתם.
<אורן פרסקי: כפי שנעשה בעבר, במלחמת לבנון 2006, ב"עופרת יצוקה", אנחנו מציעים לתת הקלה לכל מי שנמצא בסמסטר האחרון של שנתו האחרונה בפקולטה, יוכל להירשם ולהתחיל את ההתמחות מה-1 בספטמבר.
דוד רותם: מה עם איזשהו סעיף לגבי מתמחים שנמצאים במילואים ויש להם הפסקה של יותר מ-30 יום?
<אורן פרסקי: מילואים יש להם פטור.
<ניצן רוזנברג: העניין עם המעבר ל-30 יום הוא לגבי, למשל, מתמחים שנמצאים בדרום, ובגלל המצב הביטחוני ההתמחות לא יכולה להתקיים כסדרה, ויכול להיווצר מצב של הפרה של כלל 11 לכללי הלשכה.
<אורן פרסקי: יש לנו - - - נוסף שאנחנו עשינו בעבר, ועשינו אותו בדרך כלל בנפרד, כיוון שעושים אותו בסוף, שכל הפרעה בהתמחות שלא יוכלו להיות נוכחים, כל דבר שעובר, שנבע מהמצב הביטחוני, יש מחילה עליו.
דוד רותם: אז אתם מתחייבים גם הפעם לפעול כך?
<אורן פרסקי: כן, זה אפילו מנוסח לנו, זה אנחנו עושים.
<אורן פרסקי: אנחנו לא צריכים להגיע לכאן - - -
<עמי ברקוביץ: לא, זה בלי אישור ועדה.
דוד רותם: אני רק רוצה התחייבות שלכם שאתם כך תעשו.
<אורן פרסקי: יש לך התחייבות שלנו.
<ניצן רוזנברג: עוד שני עניינים קטנים.
<ניצן רוזנברג: אחד - איך בכוונת
<ניצן רוזנברג: כם ליידע את הסטודנטים ואת המאמנים על התיקון?
<אורן פרסקי: בדיוק דיברנו על זה.
<אורן פרסקי: אנחנו נודיע לכל אגודות הסטודנטים שחלק מאיתם – אנחנו נמצאים בקשר איתם, הם היו הפונים הראשונים שביקשו את הדבר הזה.
<אורן פרסקי: יש לי פה אימייל של ואנונו, ליאון מהאוניברסיטה העברית, אנחנו ניצור קשר עם כולם.
<אורן פרסקי: אנחנו נודיע לכל האוניברסיטאות והמכללות, אנחנו נפרסם באתר של הלשכה.
<אורן פרסקי: יש לך עוד רעיון גלעד?
דוד רותם: תעשו גם איזה הודעה בעיתונות – מה קרה?
<אורן פרסקי: אפשר גם לעשות, ודאי.
אורי מקלב: אני גם מציע שזה יהיה הודעה של הוועדה, וגם - - -
<דורית ואג: צריך פשוט לבקש מכל הפקולטות למשפטים אולי להודיע לסטודנטים.
דוד רותם: אנחנו נוציא גם הודעה.
אורי מקלב: אתם לא מגבילים את מספר הבחינות שלא עבר.
<אורן פרסקי: לא, רק חייב להיות בסמסטר האחרון.
<אורן פרסקי: אם עד 30 בנובמבר, הוא לא ממלא את המכסה, אז ההוראה אומרת שההתמחות נפסקת אז, עד שהוא כן גמר.
<דורית ואג: השאלה היא עד מתי הוא במילואים.
<אורן פרסקי: זה מה שנעשה בעבר.
אורי מקלב: בוא נסכם שאם יש בעיה, נבוא עוד פעם לוועדה.
דוד רותם: אם תהיה איזושהי בעיה, אתם תחזרו אלינו.
<אורן פרסקי: אכן.
<ניצן רוזנברג: יום התחילה אתם קבעתם אותו ה-8 ביולי 2014, רק לחדד, זה היום שבו הוכרז מצב החירום בעורף.
<אורן פרסקי: אבל היום בפועל שיוכלו להתחיל להתמחות זה ה-1 בספטמבר, זה ממילא מה שמתוכנן.
<דורית ואג: אבל מצב חירום ב-8 ביולי הוכרז, אבל לדעתי חלק נקראו למילואים עוד קודם.
<אורן פרסקי: זה לא ימנע מהם, מכיוון שלפי הכלל הזה - - -
<עמי ברקוביץ: מספיק שהם רשומים במועד הזה כדי להיכנס לתחולה.
<אורן פרסקי: כל מי שנמצא בעבר - - -
אורי מקלב: דורית מדברת על כאלה שהיו בתוך מילואים רגילים, וצו 8 תפס אותם לתוך צו 9.
<דורית ואג: אבל הוא אומר שאם הם כלולים בתאריך הזה, אז לא משנה מתי - - -
דוד רותם: אתם גם תדאגו לעשות בחינות קלות יותר הפעם, כי אנשים - - -
<עמי ברקוביץ: זה לא הם, זה הועדה הבוחנת.
אורי מקלב: הוא יביא את המסר.
<אורן פרסקי: יהיה יושב ראש חדש, אנחנו נראה מה יהיה.
דוד רותם: מי זה היושב ראש החדש?
<אורן פרסקי: נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה.
דוד רותם: אנחנו נצביע.
דוד רותם: רבותיי, מי בעד האישור של כללי לשכת עורכי הדין הוראת שעה?
דוד רותם: אישור כללי לשכת עורכי הדין, נתקבלו.
דוד רותם: פה אחד - אושר.
אברהם מיכאלי: טוב, צהריים טובים.
אברהם מיכאלי: היום, י' בתמוז התשע"ד, 8 ליולי 2014.
אברהם מיכאלי: בסדר היום כמה נושאים: תקנות, שלושה סוגים של תקנות.
אברהם מיכאלי: נתחיל מהראשון – תקנות איסור הלבנת הון (כללים לבקשת מידע והעברתו מן הרשות המוסמכת למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים), התשע"ד-2013.
אברהם מיכאלי: מי מציג לי את התקנות?
<לילך וגנר: אני אציג את כל שלושת - - -
אברהם מיכאלי: כל אחד, בבקשה, אפילו שאני מכיר מכם – שם מלא לפרוטוקול.
<דורית ואג: חוץ ממי שלא.
<לילך וגנר: מדובר בשלושה סטים של תקנות שנוגעות להעברת מידע שהן נגזרות של תיקון חקיקה לחוק איסור הלבנת הון, תיקון מספר 10, שפורסם במאי 2012.
<לילך וגנר: התיקון הזה תיקן את סעיף 30 לחוק איסור הלבנת הון ואפשר לגופי ביטחון נוספים, שהם שלושת הגופים שהתקנות עוסקות בהם, לקבל מידע מהרשות לאיסור הלבנת הון, בהתאם לכללים שייקבעו.