GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נחמיה זיסמן: אם מישהו חושב שמישהו מסוגל לצוד את זה בתוך אותה קופסה שחורה בלי יכולת של מפתחות, של כללי עם המפקח הוא טועה.
<נחמיה זיסמן: עכשיו לדח"צים.
<נחמיה זיסמן: מהבחינה שלנו מבורך, אבל - - -
אורי מקלב: המפקח יותר חשוב.
<נחמיה זיסמן: המפקח, נכון לכרגע הוא כלי שקיים, כל זמן שהמנגנון של הדח"צים – שנבין, באסיפה כללית של חברה בע"מ רוב בעלי המניות ממנים את רוב הדירקטורים, אלא אם כן התקנון קצת מעוות.
<נחמיה זיסמן: אבל בגדול, לו היו המחזיקים ממנים את הדירקטורים, השותף הכללי היה נותר עם 4.5% ב"גבעות עולם" או כמה עשרות אחוזים בהזדמנות או השד יודע כמה.
<נחמיה זיסמן: אבל העובדה שיש לנו רוב מוחלט באסיפה לא נותנת לנו ולוא קמצוץ של השפעה על הארגון ברמה הניהולית.
<נחמיה זיסמן: המינוי של שני דח"צים לא ייצר רוב לאותם בעלים שאין להם זכות הצבעה, למעשה.
<נחמיה זיסמן: הקטע של העברת החלטות לאישור האסיפה הוא מעט מזער למה שהיו יכולים לקבל לו היו באמת חברה.
<נחמיה זיסמן: למעשה, החבר'ה שיושבים ממול הם היום בקלות עוברים לחברה, החשש שלהם הוא שכחברה ייבלעו זכויותיהם, אבל היום הבעלים בכל השותפויות האלה שולטים בוא נגיד ב-60% ויותר בשותף המוגבל בתוך היחידות.
<נחמיה זיסמן: כלומר, אילו הייתה להם זכות הצבעה שוטפת הם היו מנצחים כל אסיפה.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על הדח"צים.
<נחמיה זיסמן: דקה, עוד לא גמרתי חמש דקות, הם דיברו שעה.
אורי מקלב: נחמיה, נחמיה, זה כבר עשר דקות.
<נחמיה זיסמן: דקה, ברשותך, אגמור.
<נחמיה זיסמן: הבעיה התאגידית פה היא קודם כול בעיה בסיסית בין העובדה שלנו אין ייצוג בשום צורה ואופן ולמעשה שליטתו של השותף הכללי נותרת מבוצרת כשגם את דמי היוזמה מבקשים לבצר.
<נחמיה זיסמן: אם שמתם לב, כל הנושא הזה שמדברים בו, כל העלויות של שינוי הכיוון נופלים דווקא על כיסם של העניים, לא של העשירים, אלה שהשקיעו את הכספים ואין להם שום יכולת לשאת במימון נגד.
אורי מקלב: בוא לא נקרא להם "עשירים", "עניים", הרי מי שמשקיע קטן הוא לא קטן, אני גם לא יודע מה זה הגדרה של קטן, יכול להיות שגם קטן זה יכול להיות גם הרבה כסף.
אורי מקלב: אני לא יודע מה זה.
אורי מקלב: אני יודע עשיר.
<נחמיה זיסמן: משקיע קטן זה משקיע מן הציבור.
אורי מקלב: יש משקיעים קטנים יותר מהציבור.
אורי מקלב: אני מכיר הרבה שאפילו לא יודעים להשקיע שום דבר בנפט והם אולי עניים, אבל על אחרים אני לא יודע.
אורי מקלב: יש משקיעים קטנים, משקיעים גדולים, את זה אני מבין.
אורי מקלב: אבל לא נקרא להם עניים.
<נחמיה זיסמן: בנושא של החקיקה קיימים צדדים מבורכים.
אורי מקלב: שמעתי שיש משקיעים קטנים שגם השקיעו יותר ממיליון שקל, הוא נקרא "משקיע קטן".
<נחמיה זיסמן: יש גם משקיעים שהפסידו את כל הרכוש שלהם.
אורי מקלב: נכון אז, נחמיה, עזוב, למה אנחנו צריכים לקרוא להם עניים ועשירים?
<אורי רוזנברג: אבוי לעני שהשקיע את כספו בשותפות והפסיד אותה.
אורי מקלב: כתוב שגם לעני שהיה עשיר צריך לתת סוס לרכוב עליו מכיוון שאלו היו ההרגלים שלו, גם כשהוא עני עדיין צריך לאפשר לו את הדברים האלו, ואז הוא נראה עשיר.
<רון נחמני: אז הסוס מובטח לנו.
<נחמיה זיסמן: בנושא של המפקח ו/או הנאמן מסיבות ממש לא ברורות הם יצור אחד, למרות שהיו צריכים להיות שניים.
אורי מקלב: על נאמן נקבל תשובה.
אורי מקלב: אבל, בוא, נחמיה, - - -
<נחמיה זיסמן: למה אתה קצר רוח?
אורי מקלב: אני מואשם שיש לי אורך רוח, אבל לא קוצר רוח.
<נחמיה זיסמן: תשמע, אני אומר לך שהדברים מאוד ממוקדים לנוכח גודל היריעה.
<נחמיה זיסמן: דיברנו פה שעות על דוגמאות שלא רלוונטיות.
אורי מקלב: בסדר, אבל אחרי שמישהו דיבר כבר, לא צריך להביע דעה, הבנו את העניין.
אורי מקלב: יש יתרון למי שמדבר בסוף, הוא לא צריך להסביר.
<נחמיה זיסמן: המפקח והנאמן הן שתי הדמויות שלמעשה כל זכויות השותף המוגבל נתונות בידיהן.
<נחמיה זיסמן: לכאורה במצב התאגידי החדש השותף המוגבל נותר עם שליטה מבוצרת של הכללי כשהוא מוטמע לתוך המערכת החדשה בלי יכולת כלשהי להשפיע.
<נחמיה זיסמן: היום למפקח יש סמכות יחידה, הוא היחיד, הוא או הנאמן יכולים לכנס אסיפה כללית, אף אחד אחר לא.
<נחמיה זיסמן: המפקח שולט - - -
אורי מקלב: נחמיה, לפי איך שאתה מציג את הדברים, בעצם כל מה שאנחנו יושבים כאן על החוק זה מיותר למשקיעים הקטנים, בוא נשאיר את המצב כמו שהוא.
<נחמיה זיסמן: הצגתי את זה בפעם הראשונה ואמרת שעשיתי לך שחור, נכון?
<נחמיה זיסמן: אלה העובדות לאמיתן ומי שיכול לסתור אותן - - -
אורי מקלב: אבל איך שאתה מציג אתה עושה את הדברים בצורה קיצונית לכיוון השני, ובעצם אין תועלת לא במה שכותבים בחוק, לא בוועדות האלה, לא בכל העוגנים.
אורי מקלב: נשאיר את המפקח, הוא מייצג את המשקיעים הקטנים, ובסדר, לא נפגע בסמכותו.
אורי מקלב: הטענה שמועלית, - - -
<נחמיה זיסמן: המפקח לא מייצג את המשקיעים הקטנים, אני מקווה שאחרי פסיקת בית-המשפט הוא ייצג אותם.
<נחמיה זיסמן: רק הערה אחת אחרונה.
אורי מקלב: נחמיה, הטענה שמועלית פה, מכיוון שיש כאן תוספת של הרבה הרבה דברים, לכן מתייתר תפקיד המפקח.
אורי מקלב: אמרת בטוב טעם, במקצועיות רבה וגם מתוך הלב, בסופו של דבר עם כל מה שעשיתם לנו, הדבר המרכזי, ההגנה שיש למשקיע הקטן - -
<נחמיה זיסמן: היא כרגע לא קיימת.
אורי מקלב: - - היחיד שהוא באמת אמיתי, הוא נטו רק בדבר הזה ושהוא יכול לפעול בעניין הזה בלי לפגוע בשום דבר אחר זה המפקח.
<נחמיה זיסמן: כרגע זה מה יש.
<נחמיה זיסמן: ואני חייב תגובה.
אורי מקלב: ואפילו את העוגן השני שהיה, או את הדבר השני שהיה, נאמן, גם את זה לקחו.
<נחמיה זיסמן: אני חייב תגובה לעמיתי ממול שבין השיטין עוקץ, ואני חייב להחזיר, ברשותך.
אורי מקלב: לא שמעתי עקיצה אז אל תחזיר.
<נחמיה זיסמן: השותף המוגבל ב"גבעות עולם" לא מונה 11%, הוא הכריע אספות גם ביותר מ-30%, ואם תרצה, כל האנשים המוכרים למעט הכללי והחזקותיו ו/או מספר מצומצם של מחזיקים שמקורבים לכללי – אנחנו מדברים פה על המונים שאני מאוד מקווה שבקרוב נעבור את ה-50% עם יכולת מוכחת באסיפה.
<נחמיה זיסמן: אנחנו מדברים על אסיפה, כי מאות לא הגיעו לאסיפה.
אורי מקלב: אבל אני לא יודע אם הוא התכוון דווקא, אני לא חושב.
<נחמיה זיסמן: הוא התכוון, הוא התכוון, עזוב.
<נחמיה זיסמן: גם הנושא הזה של ההלוואה - - -
<רון נחמני: על מי הוא מדבר?
אורי מקלב: הוא אמר שיש קבוצה שמחזיקה 11%.
<נחמיה זיסמן: סליחה, גם ההלוואה שהולכים לחלט אותה זה אירוע שקיים היום ב"גבעות עולם", ואין שום בעיה עם האירוע הזה, זכות הכללי לקבוע, ואני לא חושב שאם הכללי רוצה לחסוך או רוצה להסיר סכנה מאתנו לנו צריכה להיות התנגדות.
<נחמיה זיסמן: אם הכללי לקח הלוואה לפני חודש והיום נשלם מיליון דולר בגלל טעות בלקיחת ההלוואה, זה משהו ששייך לתחום אחר וצריך להסביר אותו.
<נחמיה זיסמן: אבל העסק הוא כזה שלא יושבים עוכרי ישראל בשותף המוגבל, יושבים אנשים מאוד אחראים להשקעתם וללא הגנה.
<נחמיה זיסמן: היום אין הגנה לנו בתוך "גבעות עולם" כפי שאין הגנה לאף אחד בשום מקום.
<נחמיה זיסמן: ואתה יכול לראות למשל את משפט "גלוב" שצוטט במסמך שהועבר לוועדה, ששם פסקה השופטת את מה שפסקה כשהמפקח היה שם והמפקח לא הסביר איך זה ש"גלוב" פשטה את הרגל פעמיים בתוך שנה ואיפה הוא ואיפה אחריותו.
<נחמיה זיסמן: אז אני לא רוצה לתת פה עוד דוגמאות, אני יכול לתת דוגמאות בקטע של הזדמנות.
אורי מקלב: אתה כבר בדקה ה-15.
<דוד וינברגר: אפשר להצטרף לדברים שנאמרו כאן על-ידי אנשים שונים.
<דוד וינברגר: הבעיה המרכזית שקיימת לגבי נושא של דח"צים בצורה נורא פשוטה, עצם זה שאני רואה את ההתלהבות ואת התמיכה הגדולה של כל הפורום הנכבד הזה של השותפים הכלליים שכל כך מתלהבים מהפונקציה החדשה הזאת - - -
אורי מקלב: מר וינברגר, אתה אומר דברים לא מציאותיים, הם הביעו התנגדות נחרצת בנושא לדח"צים.
<אורי אלדובי: ממש לא.
אורי מקלב: אני זוכר איך שמר אלדובי דיבר על הדח"צים.
<אורי אלדובי: או-או.
אורי מקלב: רק לפני חמש דקות הוא דיבר על העלות שלהם ועל עוד דברים כאלה.
<דוד וינברגר: אני בטוח במאה אחוז שכל השותפים הכלליים או לפחות מרביתם ישמחו מאוד מאוד אם ימונו דח"צים ופונקציית המפקח תבוטל, ומסיבה מאוד פשוטה.
<דוד וינברגר: ראינו אתמול, בדיוק כמו שרון אמר, הרבה מאוד חברות ציבוריות מכובדות עם דח"צים שפשטו רגל כשאותם הדח"צים - - -
אורי מקלב: אשאל אותך שאלה הפוכה, האם אתה מעוניין שיישארו המפקחים ויבוטלו הדח"צים?
<דוד וינברגר: רגע, מה שאני אומר, שדח"צים לבד זה הגנה מאוד בעייתית ומאוד מוגבלת.
<דוד וינברגר: כשאדוני דיבר קודם על נושא של עני ועשיר, עני ועשיר זה לא בכסף ולא באחזקות, עני ועשיר זה בזכויות.
<דוד וינברגר: יש פה באמת שליטה מבוצרת שזה עושר מוחלט.
<דוד וינברגר: לא עושר, אלא נקרא לזה מאה אחוז של זכויות ואפס חובות לא של השותף הכללי, בעוד שלשותף המוגבל יש אפס מוחלט של זכויות ומאה אחוז מהחובות, וזאת המציאות.
<דוד וינברגר: וזו הסיבה שצריך את הכפילות הזאת, הן דח"צים שהם במידה מסוימת – כרגע זה מה שנקרא "ירייה באפילה", אנחנו לא יודעים איך הם יתפקדו, לא יודעים איך הפונקציה הזו תהיה, היא תהיה טובה, תהיה יעילה וכדומה.
אורי מקלב: אבל זה לא יכול להיות על חשבון המפקח.
<דוד וינברגר: אבל חשוב יותר, והרבה יותר, זו הפונקציה שמר אינדיג בזמנו תיקן, שהתפקיד היחידי והמרכזי שלה הוא למנוע קיפוח של המוגבל.
<דוד וינברגר: אם יינתנו לשותפים הכלליים שהשותפות תישאר במבנה שלה הפונקציה של המפקח תבוטל.
<דוד וינברגר: כבר היום לשותפים הכללים יש יכולת ומנצלים את היכולת הזאת ומעבירים הרבה מאוד החלטות לטובתם ודרך הדירקטוריון בשיתוף פעולה של דח"צים כאלה ואחרים וכדומה, ולא יהיה להם שום קושי להעביר את אותם החלטות.
<דוד וינברגר: היחידי שיכול למנוע, עם הסמכויות שנתונות לו היום, ובמידה והוא מתפקד, חשוב לציין שהוא מתפקד – כי רון הביא דוגמה של מפקח שמתפקד ועושה את עבודתו ביעילות, המפקח בשותפויות שהוא עוסק בהן.
<דוד וינברגר: מצד שני, אנחנו מנהלים מלחמה משפטית שנים מ-2010, עוד לפני כן, לכנס אסיפה, 10% ויותר ממשקיעי בעלי היחידות מבקשים, מתחננים על נפשם בפני השותף הכללי, בפני המפקח, לכנס אסיפה, זה דבר לגיטימי, זכות לגיטימית להחלפת המפקח, והשותף הכללי עומד על רגליים אחוריות, הפונקציה חסרת החשיבות הזאת, ומונע בכל דרך משפטית ואחרת את האפשרות לכנס אסיפה, לא להחליף אותו, רק לכנס אסיפה.
אורי מקלב: מר וינברגר, אתה אומר דבר והיפוכו.
אורי מקלב: אתה אומר מצד אחד שאתה רוצה מפקח, ומצד שני אתה אומר שהוא לא יעיל ולא אפקטיבי.
<דוד וינברגר: אני אומר במקרה של "גבעות", ואנחנו רוצים להחליף אותו במישהו כזה - - -
<רון נחמני: הם רוצים להחליף אותו.
<דוד וינברגר: ואנחנו מבקשים להחליף אותו, שיעשה את תפקידו.
אורי מקלב: אז אתה אומר שמתקשים והוא לא עוזר.
<דוד וינברגר: אתה מבין אותי בצורה לא נכונה, אדוני.
אורי מקלב: הבנתי, אבל אתה אומר שאתה רוצה מפקח והנה יש לך מפקח, הוא לא נותן לך - - -
<דוד וינברגר: מה שאני אומר, שהמפקח חיוני, אבל המפקח שלי היום - - -
אורי מקלב: אבל זה יכול לקרות גם מחר בחברה חדשה.
<דוד וינברגר: לא.
<דוד וינברגר: זה בדיוק העניין.
<דוד וינברגר: ההבדל הגדול הוא - - -
אורי מקלב: מחר יש "גבעות ב'", "גבעות ג'".
<דוד וינברגר: אדוני, המפקח הזה מונה על-ידי קולות והצבעה של השותף הכללי.
אורי מקלב: מחר הוא יעשה אותו דבר, מחר בחברה חדשה יהיה מפקח שיעשה - - -
<דוד וינברגר: לא, מפקח אמור להתמנות על-ידי השותף המוגבל בלבד.
<רון נחמני: היום המיעוט מאורגן.
אורי מקלב: אז המיעוט מאורגן, אז ממילא כבר לא צריך אותו.
<דוד וינברגר: אדוני, המפקח הנוכחי הזה מונה ונשלט במשך שנים רבות על-ידי השותף הכללי, הוא עושה את דברו של השותף הכללי, ולכן הוא לא עושה את תפקידו.
<דוד וינברגר: אבל במידה וישנו, וזה מה שאנחנו מבקשים, אני מקווה שבעזרת השם הקדוש ברוך הוא יצליח את דרכנו ונצליח להחליף את המפקח ולמנות אדם שבאמת יוכל לעשות את תפקידו כהלכה.
<דוד וינברגר: לא מישהו שינסה דרך שליטה שלילית לפגוע בשותפות, אלא לשמור על הזכויות שלנו, אז אני מאוד מקווה שהשותפות הזאת תתפקד בצורה הרבה יותר טובה ותפגע הרבה פחות בבעלי היחידות.
אורי מקלב: הטבת להסביר את דבריך.
<דוד וינברגר: אני רוצה להעלות, ברשותך, עוד נקודה אחת מאוד מהותית.
<דוד וינברגר: אם היום הדברים היו תלויים רק בשותף הכללי ובסמכויות וברצונות שלו, השותף הכללי בלי בעיות – והוא עשה את זה ב"גלוב" ועשה את זה במודיעין ועשה את זה בהרבה מאוד שותפויות – לוקח ופשוט מוכר את זכויות השותפות לכל מיני צדדים שלישיים כאלה ואחרים.
<דוד וינברגר: השותפות למעשה, השותף הכללי מקבל את תמלוג העל שלו, ההכנסות שלו מובטחות.
<דוד וינברגר: אם הייתה סמכות, אם הייתה יכולת לשותף הכללי היום, ובלי אסיפה כללית ובלי כלום, בדיוק כמו שבעבר העביר חלקים מהחזקה או חלקים מזכויות הנפט לגופים אחרים, הוא יעשה את זה גם היום ופשוט ירוקן את השותפות מהנכסים שלה.
<דוד וינברגר: התפקיד של מפקח, אם הוא עושה את תפקידו, זה לשמור על זה שזכויות בעלי היחידות לא יקופחו, שלא יעשקו אותם, שלא יגזלו אותם, זה הכול.
<דוד וינברגר: ולכן, זה דבר שאסור לוותר עליו.
אורי מקלב: אסתר.
<אסתר פרונט: מה שרציתי לומר זה משפט אחד.
<אסתר פרונט: במסגרת ההחרגות שלנו, במסגרת הבקשה הכללית שלנו להחריג את "סינמה", העמדה שלנו היא להשאיר את המפקח תוך הגנה על הסכם השותפות, על האמור בהסכם השותפות, על כל הסמכויות שלו, ולא להחיל עליה, עקב כל מה שאמרנו כבר בעבר, את הסעיפים 65ה, ו, ט, טו, טז ומד שעוד נגיע אליו, לא להחיל.
אורי מקלב: שמה מהותו של הסעיף הזה?
<אסתר פרונט: כל ההחלה של המימשל התאגידי על כל רבדיו שפשוט יחיל על "סינמה" הקטנטונת הזאת עלויות בלתי נסבלות מבחינתה ופשוט ימוטט אותה.
<אסתר פרונט: לכן, אני מבקשת להתייחס לדברים האלה ולהשאיר את המצב כפי שהוא.
<אסתר פרונט: מבחינתנו למפקח יש סמכויות עצומות.
<אסתר פרונט: אצלנו בכל דבר המפקח מעורב לרבות אישור דוחות כספיים, הכול, הכול, אין שום דבר שלא עובר דרך המפקח, אולי בניגוד לשותפויות אחרות.
<אסתר פרונט: אבל אצלנו כל דבר הוא בידיעת המפקח ובאישורו בין אם צריך, בין אם לא צריך, כל דבר עובר דרכו.
אורי מקלב: רצית להוסיף, חיה.
<חיה לוינטל: רציתי לומר שהמפקח – כולם מדברים עליו כאן – הוא לא הדבר הכי טוב שקיים, אבל במבנה של השותפויות זה הרע במיעוטו, והפעלנו, כמו שאמרו כאן, הרבה פעמים את המפקח, גם באמצע הלילה.
<חיה לוינטל: מכיוון שיש כאן איזה רצון לעבור למבנה של חברות אז צריכה להיות סימטריה.
<חיה לוינטל: לא יכול להיות שהשותף הכללי יעמוד על הרגליים האחוריות שלו עם העניין של תגמול העל וידונו בזכות הקניינית שלנו למפקח.
<חיה לוינטל: אנחנו מבקשים שיישאר המפקח אם רוצים להוסיף על הדירקטורים, אוקיי, אם הברירה היא בין מפקח לבין דירקטורים, אנחנו מבקשים שיישאר המפקח.
<חיה לוינטל: זה מה שהיה לי להגיד.
<אורי רוזנברג: לדעתי יש פה אחדות דעים של להשאיר את המצב של המפקח.
<אורי רוזנברג: לדעתי כולם בעד השארת המפקח.
אורי מקלב: אבל אתה אומר בזה רק אם מורידים את הדח"צים או שאתה גם תומך בדח"צים?
<אורי רוזנברג: לא, להשאיר את המצב הקיים, כולם מעדיפים אותו.
<אריאל ינקו: אבל מפקח שממונה על-ידי השותף המוגבל - - -
<אורי רוזנברג: לתקן את המצב הקיים עם מפקח.
<אריאל ינקו: אני מבין שעורך-דין רוזנברג התכוון למפקח - - -
אורי מקלב: אבל מר אלדובי מציג עמדה אחרת וגם עמיחי.
אורי מקלב: הם מייצגים - - -
<עמיחי פינקלשטיין: אנחנו בעד.
<עמיחי פינקלשטיין: אם רוצים להשאיר רק מפקח, אנחנו בעד, פשוט לא האמנתי שזה יאמר.
אורי מקלב: אורי אומר להשאיר גם אם יש דח"צים.
<עמיחי פינקלשטיין: הוא לא אמר את זה.
<אורי רוזנברג: אמרתי, יש פה אחדות דעים שעדיף המפקח על פני השיטה החדשה.
<אריאל ינקו: שממונה על-ידי המוגבל.
אורי מקלב: אף אחד לא ענה על זה, ואני מבין שחיים יענה, שאנחנו מוגבלים כאן במימשל תאגידי, אבל במקביל למה שקיים בחברות אנחנו עושים כמה שיותר.
אורי מקלב: הדח"צים הם דבר שהוא בבסיס של חברות ציבוריות היום, ולכן אם הוא כן עוזר כאן, לא עוזר פה, אבל במבנה נמצאים דח"צים ורוצים להשאיר אותם, זאת הסיבה המרכזית.
<נחמיה זיסמן: אבל המוסיף לא גורע.
אורי מקלב: זו העמדה שלך, אני יודע.
<רון נחמני: רק אם אפשר משפט אחד, אקצר.
<רון נחמני: אני נמצא במעמד מיוחד שבשותפות "דלק קידוחים" אני ממנה את הדח"צים.
<רון נחמני: אם החבר'ה ישמחו או לא אני לא יודע, אני כבר אכין להם דח"צים לעניין.
<רון נחמני: אבל אני אומר, א', נער הייתי וגם זקנתי, חלק מהדח"צים שהכרתי לא שווים את המילה דח"צים בכלל, זה סתם נגררים של בעלי השליטה שפונים - - -
אורי מקלב: אמרת את זה.
<רון נחמני: ברגע שאתה ממנה אותם אתה מאבד שליטה.
<רון נחמני: ואני לא מדבר על המקרה שלי, מפני שאמנה רק אנשים שיש להם החזקות במיליוני שקלים ב"דלק קידוחים".
<רון נחמני: אבל יש מנקודת - - -
אורי מקלב: יהיה אפשרי?
אורי מקלב: אני חושב שלא יכול להיות.
<רון נחמני: ודאי שאפשרי.
<עמיחי פינקלשטיין: כדח"צים?
<עמיחי פינקלשטיין: כדח"צים לא.
<קריאות: אי-אפשר.
<עמיחי פינקלשטיין: אם יהיה לו החזקות גדולות, הוא מעל 5% - - -
<חיים זקס: יש להם אינטרסים.
<אורי אלדובי: כדח"צים לא.
<רון נחמני: אתה מספר לי?
<רון נחמני: מיניתי דח"צים עם מיליונים.
<רון נחמני: תשמע, הנקודה היא שיש מזימה שנאמרה פה, להפוך את השותפויות לחברות.
אורי מקלב: זה לא גורם לאותו דח"צ שיש לו השקעות במיליונים שיש דברים שהוא לא יכול - - -
<רון נחמני: הוא בעד השותפות.
אורי מקלב: אבל יכול להיות שהוא בניגוד אינטרסים, שהוא נגד, אני לא יודע.
<רון נחמני: העסק היחידי שעבד זה דח"צים שיש להם עניין בטובת החברה.
<רון נחמני: דח"צים שיש להם עניין בטובת עצמם או בטובת בעל השליטה או ביחסים הם פסולים מראש, לדעתי.
<רון נחמני: יש פה עניין עקרוני שהועלה על-ידי הנציגים של בעל השליטה שאנחנו, כמו שאמר אריאל ינקו, נושאים בעלויות שלהם, אבל הם באופן קונסיסטנטי 15 שנים פועלים נגדנו, רוצים להפוך את השותפויות האלה לחברות.
<רון נחמני: ברגע שהשותפויות יהפכו לחברות נאבד את הדבר היחידי שיש לנו וזה הזכות לחלוקת רווחים כל שנה, ומזה צריך להישמר ולהיזהר מפני שכשנכנסנו היה ברור לנו שאין לנו שליטה, שאנחנו מפקידים את גורלנו בידי ההנהלה, שבמקרה שלנו היא הייתה לגמרי לא רעה עם תיקונים שלנו, וכולנו הצלחנו במבצע.
<רון נחמני: אבל ברגע שלא תהיה חלוקת רווחים אנחנו לא נראה רווחים 30 שנה עד שכולם ימותו.
<רון נחמני: אני מכיר את זה ואני מכיר את הטיפוסים ששולטים בשותפויות האלה.
<רון נחמני: יש פה חשיבות עליונה לשמור על האלמנטים של הסכם השותפות שזאת הזכות הקניינית שלנו, מה קרה פה?
<רון נחמני: גב' לוינטל דיברה על זה.
<רון נחמני: מצד אחד יש תגמול – ואני לא רוצה להגיד אפילו את המספרים של תגמול העל שיכנס לשותפות "דלק קידוחים", כי אם אגיד את המספרים יחשבו שאני לא כל כך נורמלי, אבל בנושא של התגמול משרד המשפטים התייחס בחרדת קודש – לעומת זה הסכם השותפות שהוא זכות קניינית שלנו נחצה ונחתך ומדברים על המפקח ונדבר על עוד סעיפים, ויש עוד הרבה סעיפים שיש לנו מה להגיד.
<רון נחמני: זאת אומרת, אנחנו פה בניגוד למצב – כולם באים לעזור לנו, הרי באנו מתוך מטרה שיעזרו לנו, לא שלא יעזרו לנו, כי אנחנו הציבור, ופתאום אנחנו רואים שמטפלים פה זה רק בזכויות שלנו, לא בזכויות של בעל השליטה.
<רון נחמני: בעל השליטה ב"דלק קידוחים" מקבל תגמול על של 13% מההכנסות ברוטו, שזה מספר מסמר שיער.
<רון נחמני: מעולם לא ערערתי על זה.
<רון נחמני: וכמו שאמר עורך-דין אינדיג, אנחנו בעד - - -
אורי מקלב: רון, המשפט ארוך.
אורי מקלב: אתה חייב לסיים.
<רון נחמני: שלוש מילים.
<רון נחמני: אנחנו בעד קיום הסכמים ומעולם לא התלוננתי על זה.
<רון נחמני: אני לא רוצה לשנות את השותפות לחברה, אני לא רוצה לעשות כל מיני דברים שפוגעים בציבור, אנחנו בעד קיום הסכמים.
<רון נחמני: חלק מההסכמים זה קיום הסכמי שותפות.
אורי מקלב: הגענו לשלב הסיום.
אורי מקלב: הבעתם את העמדה, אתם רוצים להוסיף עוד משפט, בבקשה, גם אם אתה יכול להתייחס לנושא של הנאמן.
אורי מקלב: נאמר כאן על-ידי נחמיה אני חושב, שהנאמן היה גם איזשהו עוגן של המשקיעים הקטנים והוא לא נמצא היום בתוך החוק הזה, אם זה נכון.
<רון נחמני: סליחה, כבודו, יש לפעמים כפילויות בתפקיד המפקח שהוא גם נאמן.
<רון נחמני: זאת אומרת, האמת שלא הרגשנו את תפקיד הנאמן - - -
<אביבה בן משה: אין נאמן.
אורי מקלב: זה לא אומר שזה לא חייב תשובה או שיש כאן שאלה שנשאלה.
<יגאל חבר: אבל אחד הדח"צים נהיה מפקח עם סמכויות של מפקח.
אורי מקלב: שמעתי את ההצעה שלך.
<חיים זקס: אתייחס באופן כללי.
<חיים זקס: בקצרה, אגיד באופן עקרוני איך ראינו את הדברים.
<חיים זקס: קודם כול כבר אמרו כאן
<חיים זקס: לפני שהתפיסה שלנו הייתה שהמעמד של השותפים המוגבלים הוא לא דומה למעמד של בעלי המניות ושותפות היא לא חברה, ולכן צריך לקבוע הוראות מיוחדות לשותפות מוגבלת ציבורית.
<חיים זקס: אחת ההוראות המרכזיות היא באמת מינוי המפקח שהוא מנגנון נוסף שתפקידו להגן על האינטרסים של בעלי היחידות.
<חיים זקס: זה ברמה העקרונית.
<ניצן רוזנברג: עדיין ברמה העקרונית, למה הדח"צים לא מספיקים?
<חיים זקס: שוב, בגלל המעמד הייחודי של בעלי היחידות.
<חיים זקס: נאמר כאן, יש ביצור שליטה, ביצור שליטה זה אומר שאין לבעלי היחידות בהגדרה אמצעי שליטה בתאגיד.
<חיים זקס: כלומר, יש להם זכויות לרווחים, אין להם זכויות פוטנציאליות אפילו לניהול, ולכן המעמד שלהם הוא מעמד נחות יותר מאשר של בעלי מניות רגילים.
<חיים זקס: מה שנאמר כאן בקשר לחברות שעוסקות בחיפושי גז ונפט, שוב, תפקיד המפקח לא נובע מזה שמדובר בעסקי גז ונפט, הוא נובע מצורת ההתאגדות והמעמד המבוצר של השותף הכללי.
<חיים זקס: לכן, המפקח נדרש במיוחד בשותפות המוגבלת הציבורית ולא בחברות חיפושי גז ונפט באופן כללי.
<חיים זקס: אם רוצים לחשוב על זה אפשר לחשוב על מפקח בחברות ציבוריות באופן כללי, אבל בסופו של דבר זה ברמה העקרונית.
<חיים זקס: יש הבדל בין חברה ציבורית לבין שותפות מוגבלת ציבורית.
<עמיחי פינקלשטיין: מה זה שונה מחברת אג"ח?
<עמיחי פינקלשטיין: גם שם יש ביצור שליטה.
<אביבה בן משה: שם יש נאמן.
<עמיחי פינקלשטיין: נאמן זה משהו אחר.
<אביבה בן משה: זה לא משהו אחר.
<עמיחי פינקלשטיין: לנאמן אין זכויות וטו על ניהול החברה.
<חיים זקס: זה ברמה העקרונית, אבל שוב, אנחנו באנו ממקום אחר, - - -
<עמיחי פינקלשטיין: חיים, זו שאלה אמיתית, אני חושב שזה המהות של הכול, מפה זה מתחיל, אחרי זה נדון בבעיות שנוצרו.
<עמיחי פינקלשטיין: מה ההבדל בין חברה ציבורית – אני מבין שאתה אומר שיש הבדל בין בעלי מניות לבין בעלי יחידות השתתפות, אבל אני שואל מה ההבדל האמיתי, כי ביצור שליטה אנחנו רואים, יש לנו חברות אג"ח, יש שם ביצור שליטה - - -
<חיים אינדיג: גם בחברות מניות יש מי שעוסק - - -
<עמיחי פינקלשטיין: לא משנה, אבל שם אפשר לקנות אותו, בחברות אג"ח יש ביצור שליטה - - -
אורי מקלב: אבל חיים ענה לך, הוא לא אומר ששם זה דבר פסול שלא יכול להביא תועלת.
אורי מקלב: אבל כשהוא מתייחס לפה הוא אומר שכאן זה מחויב.
<עמיחי פינקלשטיין: אז אם אנחנו רוצים לתקן את חוק החברות ואת המימשל התאגידי אז בוא נתקן את השותפויות כמו חוק החברות, ואז נתקן את חוק החברות ונחיל את זה על שותפויות.
<רון נחמני: לתקן את חברות אג"ח.
<חיים אינדיג: זה לא חברות אג"ח.
<חיים אינדיג: כל מי שמחזיק יש לו ביצור שליטה.
<חיים זקס: אני חושב שכולם צריכים להסכים אתנו, השאלה היא איך עושים את זה, לא בשאלה העקרונית.
<חיים זקס: כולם מסכימים שמעמדו של השותף המוגבל לא דומה למעמדו של בעל מניה.
<חיים זקס: השאלה היא רק מה המשמעות של הדבר הזה.
<חיים זקס: מבחינתנו המשמעות הייתה שצריך לתת לו מנגנוני הגנה נוספים.
<חיים זקס: השאלה היא מהם מנגנוני ההגנה הנוספים המתאימים במקרה הזה.
<חיים זקס: ומה שאמרנו בסך הכול, שמצאנו שמנגנון הגנה נוסף שכבר קיים ועובד, ובתזכיר שהפצנו לא היה מפקח, לא התייחסנו למפקח.
<חיים זקס: באו בעלי היחידות, שמענו אותם, השתכנענו.
<חיים זקס: הם הסבירו שהמנגנון הזה עובד, הוא מנגנון טוב, הוא אפקטיבי, הוא משרת את האינטרסים שלהם, ולכן חשבנו שמתאים לשמר את המנגנון הזה.
אורי מקלב: אתה יכול להתייחס לנאמן?
<חיים זקס: הנאמן זה בסך הכול תפקיד מאוד מאוד טכני.
<חיים זקס: יש חברת נאמנות.
<חיים זקס: בגלל שההתאגדות נוצרת בצורה כזאת שיש שותף מוגבל שבעצם זו חברת נאמנות, ומנפיקים את יחידות ההשתתפות מהשותף המוגבל.
<חיים זקס: יש כל מיני היבטים טכניים מאוד של הנפקה שקשורים להסכם הנאמנות, אבל אני חושב שזה נושא שמוסדר ולא חשבנו שצריך להתייחס אליו באופן מיוחד.
אורי מקלב: רבותי, סיימנו להיום.
<אורי אלדובי: חצי יום.
אורי מקלב: הקצבנו הרבה זמן לנושא הזה, במיוחד לנושא הזה של המפקח.
אורי מקלב: בישיבה הבאה נקריא את הסעיפים, אני כבר אומר מראש כמה כן אהיה קצר רוח ולא ניתן , נתייחס למהות של המפקח, שם נתייחס לסעיפים עצמם, לכל נושאים, ומעבר לזה, שהיו קשורים לנושא העקרוני של מפקח, לא מפקח כבר דיברנו.
דוד רותם: נדון היום בתקנות שיקים ללא כיסוי (סייגים לתחולתל החוק) (תיקון מס' 2).
<לירון מאוטנר לוגסי: אני עו"ד לירון מאוטנר ממשרד המשפטים.
<לירון מאוטנר לוגסי: זה סט שני של תקנות שהבאנו במסגרת "צוק איתן" בנושא שיקים ללא כיסוי.
דוד רותם: אנחנו נעשה הכול להקל על אלה שהיו מגויסים וזקוקים לסיוע הזה.
<לירון מאוטנר לוגסי: אז אנחנו בדיוק באותו כיוון.
<לירון מאוטנר לוגסי: הסט הראשון של התקנות דיבר על חיילי המילואים, ואת זה פתרנו.
<לירון מאוטנר לוגסי: הסט השני של התקנות נועד לטפל באוכלוסייה האזרחית ולא במגויסים.
<לירון מאוטנר לוגסי: אבל מי שיש לו זיקה לכל מה שקרה ב"צוק איתן", בעיקר אלה שמתגוררים בדרום או העסק שלהם נמצא בדרום.
<לירון מאוטנר לוגסי: כשירדנו לפרטים מי הם אותם האנשים ומהן כל האפשרויות כדי שנוכל לכסות את כל אותם אנשים שלדעתנו יש להם זיקה לכך.
<לירון מאוטנר לוגסי: יכולנו לעשות את זה לקראת סוף המבצע כשראינו מה ההיקפים ואיך נקבע על מי יחולו הסייגים.
<לירון מאוטנר לוגסי: המהלך הזה שאנחנו עושים הוא מהלך משלים להוראות שהוציא המפקח על הבנקים.
<לירון מאוטנר לוגסי: לפיקוח על הבנקים יש סמכות, לפי חוק שיקים ללא כיסוי, לקבוע הוראה כלפי הבנקים שאוסרת עליהם להגביל חשבונות.
<לירון מאוטנר לוגסי: התקנות שלנו באות להשלים את המהלך הזה ולקבוע לגבי אותם חשבונות שהתייחס אליהם המפקח על הבנקים וחשבונות נוספים שאנחנו הרחבנו - -
דוד רותם: מה עם אנשים שהיו במילואים?
דוד רותם: אתם לא הכנסתם את זה לחוק.
<לירון מאוטנר לוגסי: לגבי מילואים לא היה צורך במהלך המשלים הזה כי מלכתחילה עשינו את בתקנות, והכול הוסדר.
<לירון מאוטנר לוגסי: הסמכות של המפקח על הבנקים היא סמכות מצומצמת יותר מאשר הסמכות של שרת המשפטים, וכל האפשרות שלהם היא רק לומר לבנקים שאסור להם באותה תקופה להגביל להם את החשבונות.
דוד רותם: איך תדאגו לפרסם את הדברים האלה?
<לירון מאוטנר לוגסי: קודם כול, התקנות מפורסמות כפי שהן מפורסמות - -
דוד רותם: אנחנו יודעים שפרסום של תקנות לא מגיע לידיעת הציבור.
<לירון מאוטנר לוגסי: גם אנחנו מוציאים הודעות דוברות לעיתונות, וגם עשינו את זה בתקנות הקודמות; בנוסף חלק הארי של הסעיפים מתייחס למי שמענו רשום או מענו של הבנק נמצא ביישובי הדרום.
<לירון מאוטנר לוגסי: הבנקים יצטרכו לעשות את זה באופן אוטומטי – זה בכלל לא יהיה תלוי פנייה של אותו תושב שגר בדרום.
<לירון מאוטנר לוגסי: רק ביחס לתושבים שהמען הרשום שלהם הוא לא במקומות האלה, כמו למשל סטודנטים ששוכרים דירה, הם יצטרכו לפנות לבנק ולומר שהם גרים בדרום אפילו אם הם לא רשומים שהם גרים בדרום ויביא אסמכתה שהוא כן מתגורר בדרום, למשל בשכירות.
<לירון מאוטנר לוגסי: ואז הוא יצטרך לעשות את זה באופן יזום.
<לירון מאוטנר לוגסי: זה חלק יותר קטן, אבל גם לגביהם יהיה פרסום.
דוד רותם: אתם תדאגו לפרסם את הדברים האלה?
<לירון מאוטנר לוגסי: כן, אנחנו דואגים לפרסם את הדברים האלה.
<ניצן רוזנברג: אם אפשר רק להתייחס לעובדה שאתם מביאים את התקנות בהליך מקוצר בלי אישור שר אוצר לפי סעיף 21ב לחוק.
<לירון מאוטנר לוגסי: כמו שאמרתי זה מהלך משלים למה שעשה המפקח על הבנקים.
<לירון מאוטנר לוגסי: בעצם ההוראה של המפקח על הבנקים רק קובעת שאסור לבנקים להגביל את אותם חשבונות, אבל היא לא מתייחסת למה שקורה בתום התקופה.
<לירון מאוטנר לוגסי: זאת בדיוק המטרה של התקנות שלנו שבאות לקבוע שבתום התקופה של המבצע – בתקופה שבה משרד הביטחון הפסיק את ההכרזה לאותם יישובים כמצב מיוחד בעורף – יש חשש שאותם שיקים שלא כובדו אז ייספרו שוב במסגרת ההגבלות ויוטלו מגבלות עכשיו אחרי שהמבצע הסתיים.
דוד רותם: איך פותרים את בעיית תיקי ההוצאה לפועל בדברים כאלה?
דוד רותם: הרי מה שיקרה זה שאדם קיבל שיק שחזר - -