GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק קדמן: כדי להעביר ולהתגבר על בעיות עם האוצר אני מוכרח לומר שחברת הכנסת אורלי לוי ריסנה אותי והרגיעה אותי, כי טענתי כבר אז שאין טעם לקבוע את הרף, שהקטין הוא קטין בעת גזר הדין.
<יצחק קדמן: לפעמים אפילו המשפט נמשך כל כך הרבה זמן, שהמשפט התחיל כשהוא היה קטין, ורק בגלל דחיות שונות, הוא הגיע בינתיים לגיל 18 - האם אז נעניש אותו.
<יצחק קדמן: אבל חברת הכנסת אורלי לוי אמרה לי: ככה לא בונים חומה, וככה לא עושים חקיקה.
<יצחק קדמן: שים רגל בדלת, בעזרת השם; אחר כך נרחיב ונעבור לשלב הבא.
<יצחק קדמן: וכך באמת קרה.
<יצחק קדמן: זה צעד בעל חשיבות עליונה.
<יצחק קדמן: אני מצטרף לקריאה לזרז את ההליכים.
<יצחק קדמן: אני יודע שיש לנו פרטנרים יוצאים מן הכלל.
<יצחק קדמן: לא נמצא פה דוד מדיוני- - -
אורלי לוי אבקסיס: תמסרו לו מאתנו.
מרדכי יוגב: גם ממני.
<יצחק קדמן: אני מעריך את נציגותיו, אבל דוד באופן אישי נרתם לעניין הזה, ומגיע לו על זה כל הקרדיט.
<יצחק קדמן: אני חושב שהמרכז לגביית קנסות יכול בהחלט לזרז את העניין.
<יצחק קדמן: רק ארצה להוסיף שתי הערות שמצריכות תיקון, גם אם לא בחקיקה עצמה.
<יצחק קדמן: אל"ף, הסתבר שעדיין יש בעיה של מיצוי הזכויות.
<יצחק קדמן: גם כאלה שהם זכאים, לא מקבלים את הפיצוי.
<יצחק קדמן: עשינו אמנם מבצע משותף עם המרכז לגביית קנסות, לצלצל אדם-אדם לאנשים שנפסקו לזכותם פיצויים.
<יצחק קדמן: חלק מהאנשים רואים: המרכז לגביית קנסות על המעטפה, ומרוב פחד הם זורקים את זה לפח, כי חושבים שיש להם הוצאה לפועל או משהו כזה.
<יצחק קדמן: אנשים אחרים לא בקיאים בעברית, אנשים אחרים, כל כך קשה להם לפתוח מחדש את הפצעים, ואומרים: לא רוצה לגעת בזה.
<יצחק קדמן: אני חושב שאנחנו צריכים עוד יותר על מיצוי הזכויות כדי שמי שכבר זכאי, אכן יקבל את הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: אולי פרסום.
<יצחק קדמן: אחת ההזדמנויות, כשהחוק הזה יעבור, ואני מקווה שהוא יעבור במהירות, לעשות לעניין הזה פרסום ראוי.
<יצחק קדמן: אולי אפילו פרסום יזום על-ידי רשויות המדינה שעוסקות בדבר, כי חבל.
<יצחק קדמן: אם יש לנו כבר החוק ויש לו כבר התקציב, חבל שהוא לא ינוצל על-ידי מי שזקוק לו.
<יצחק קדמן: יש רק עוד עניין אחד שצריך להעלות אותו, כי הרבה פעמים השאלה היא למי הכסף הולך.
<יצחק קדמן: כאשר ילדה, למשל, נפגעת על-ידי אביה, והאם ידעה ושתקה, והילדה היא עדיין קטינה, יש בעיה רצינית לאן הכסף הולך.
<יצחק קדמן: הרבה פעמים בית המשפט אומר: אני מורה שהכסף יעבור לאפוטרופוס הכללי.
<יצחק קדמן: האפוטרופוס הכללי – אני דיברתי אתו – לא מוכן אינדיבידואלית לטפל במקום מהסוג הזה.
<יצחק קדמן: אני יודע שהיתה על זה ישיבה במשרד המשפטים, נדמה לי גם אצל המנכ"לית ובדרגים מאוד בכירים.
<יצחק קדמן: העניין הזה לא סגור עד הסוף.
<יצחק קדמן: יש הצורך לתת את הדעת על מציאת פתרונות, שאם ההורים האפוטרופסים הטבעיים מטבע הדברים הם הפוגעים, או הם נתנו יד לפגיעה, מוכרחים למצוא מישהו אחר שיוכל לנצל את הכסף לטובת הקטינה.
<יצחק קדמן: לא תמיד אפשר שהכסף ישכב עד גיל 18, ואז הקטינה או הקטין יוכלו לנצל אותו כראות עיניהם; הרבה פעמים צריך את הכסף הרבה קודם.
<יצחק קדמן: צריך למצוא לעניין הזה פתרון.
<יצחק קדמן: אני מצטרף לקריאה, גם לכנסת, לזרז את ההליכים של חקיקת החוק הזה, כי אם היום נעביר אתו, צריך לחזור למליאה, לחזור להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<יצחק קדמן: אם ייתנו לזה עדיפות- - -
אורית סטרוק: נשתדל להזדרז.
מרדכי יוגב: ברשותך היושבת-ראש, שאלת הבהרה.
מרדכי יוגב: האם ניתן בזמן שהאפוטרופסים הטבעיים הם הפוגעים, האם יש לנו ארגונים או גורם סמכות, שאם אעביר לו לצורך הטיפול, האם זה לגיטימי?
אורלי לוי אבקסיס: יש מנגנון מסוים אצל ילדים יתומים או משהו כזה, ששומרים להם את כספי הילדים עד היותם בגירים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך להכניס שם עוד- - -
<ענת אסיף גיל: נתייחס לזה אולי קצת בסוף ההתייחסות להצעת החוק.
<ענת אסיף גיל: כפי שאתם יודעים, הממשלה תמכה בהצעת החוק הזאת בוועדת שרים לחקיקה בתנאי שיהיה התיאום הנדרש.
<ענת אסיף גיל: התיאום בהקשר הזה, החלק העיקרי שלו היה הנושא התקציבי.
<ענת אסיף גיל: הושג סיכום בנושא התקציבי.
<ענת אסיף גיל: אמנם, כפי שצוין פה, גם בטקט הראשון של הצעת החוק של חברת הכנסת לוי היתה הערכה תקציבית מסוימת, ויכול להיות שהמציאות לימדה על נתונים אחרים; עדיין גם בנקודת הזמן הזאת עצם ההערכה התקציבית היתה מורכבת, כי יש נתונים שאי-אפשר לכמת אותם בצורה שמיתרגמת לעלויות.
<ענת אסיף גיל: ועדיין ההערכה התקציבית קיימת.
<ענת אסיף גיל: היא לא נמוכה, ובכל זאת כאמור עדיין הושג סיכום.
<ענת אסיף גיל: כמובן, כולנו נשמח שהעלויות יתבררו נמוכות יותר, ולו מהסיבה שייפגעו פחות ילדים, אבל זו ההערכה, והושג לגביה סיכום.
<ענת אסיף גיל: אבל אני רוצה לציין שהתיאום היה נדרש גם לצורך נושא של איזו היערכות נדרשת אצל הגורמים הממשלתיים שמיישמים את החוק הזה כדי להיערך לתיקון.
<ענת אסיף גיל: התיקון של התקנות, שהוא באמת יהיה תיקון פשוט, הוא לא ההיערכות היחידה שנדרשת.
<ענת אסיף גיל: יש כאן נציגות מהנהלת בתי המשפט ומהמרכז לגביית קנסות.
<ענת אסיף גיל: אם יהיה צורך, הם ירחיבו.
<ענת אסיף גיל: נדרשים פה שינויים בכל הקשור למחשוב.
<ענת אסיף גיל: אחד הדברים שהיו מאוד-מאוד חשובים למרכז לגביית קנסות בתיקון המקורי היה שהיישום של העניין הזה ייעשה בצורה מקוונת, ובצדק רב.
<ענת אסיף גיל: אנחנו כבר בעידן שאם אנחנו רוצים שהזכות תמוצה בזמן סביר, ההעברה המקוונת של הנתונים מבתי המשפט למרכז לגביית קנסות היא קריטית, ונבנה ממשק ייעודי לעניין הזה.
<ענת אסיף גיל: עכשיו, בהתאם לתיקון שייעשה לחוק, גם נדרש תיקון של הממשק הזה.
אורית סטרוק: כמה זמן לוקח התיקון של המחשוב?
<ענת אסיף גיל: התיאום הזה, שהוא חלק מהתיאום שהוא תנאי לתמיכה של הממשלה, עומד על שמונה חודשים, כפי שכרגע כתוב.
<ענת אסיף גיל: אני יכולה לומר שאני כמשרד המשפטים, כשאמרו לי: שמונה חודשים, אמרתי: תבדקו שוב – אולי בכל זאת אפשר לקצר.
<ענת אסיף גיל: אנחנו לא ביקשנו שמונה חודשים כנקודת פתיחה למשא ומתן.
<ענת אסיף גיל: זה באמת פרק הזמן שנדרש.
<ענת אסיף גיל: כך אנחנו מבקשים שיישאר בתיקון.
<ענת אסיף גיל: דבר נוסף, שאני מניחה שגם ניצן התכוונה לציין, זה שאנחנו מדברים על החלטות פיצוי, בעצם גזרי דין בהליכים פליליים שיינתנו מכניסת החוק לתוקף ואילך, כי גם לפתוח את התיקים אחורה זה בלתי-אפשרי מבחינת היערכות המערכות.
<ענת אסיף גיל: זה גם נמצא כאן בסעיף.
<ענת אסיף גיל: ובנוסף, גם אם זה לא בא לידי ביטוי בנוסח עצמו, דיברתי על זה עם ניצן, ברור שאנחנו את התיקון לתקנות נצטרך להביא לפני שהחוק נכנס לתוקף.
<ענת אסיף גיל: זה משהו שאנחנו מצהירים כאן, כדי שלא יהיו לנו אחר כך בעיות עם זה, כי לפעמים באים עם תקנות, ואומרים: אבל התקנות, עוד אין להן שום חיות, כי התיקון לחוק עוד לא נכנס לתוקף.
אורית סטרוק: כמה זמן לפני הכניסה לתוקף אתם תביאו את התקנות לוועדה?
<ענת אסיף גיל: אנחנו נביא את התקנות בזמן.
<ענת אסיף גיל: זה לא העניין.
אורית סטרוק: תגידי לי משהו יותר ספציפי מזה, בבקשה.
<ענת אסיף גיל: התקנות, אני מעריכה לכל היותר, שעד חודש לפני הכניסה לתוקף, הן יהיו כאן.
<ענת אסיף גיל: התיקון הוא באמת לא מסובך.
אורית סטרוק: כל כך מסובך להביא?
אורית סטרוק: הרי זה תיקון קטנצ'יק בתקנות.
<ענת אסיף גיל: מיותר לציין שזה לא הדבר היחיד שיש לנו לעשות בתיקון של התקנות.
אורית סטרוק: אני מציעה שנקבע שחודשיים לפני כניסת החוק לתוקף התקנות יהיו כאן.
<ענת אסיף גיל: נעשה כל מאמץ להביא את זה, אין בעיה.
<ענת אסיף גיל: כמובן, אנחנו מאוד בעד.
דורית ואג: קחו בחשבון גם בבקשה חגים ופגרות.
<ענת אסיף גיל: אין ויכוח, רק ציינתי את העניין הזה שהוא לפעמים משפטי נטו, שאנחנו מבהירים שהתקנות האלה יובאו לאישור הוועדה לפני שמקור הסמכות שלהן נכנס לתוקף.
<ניצן רוזנברג: אגב, בדקתי את זה, ואין לך בעיה – את יכולה להסתכל בסעיף 19 לפקודת הפרשנות.
<ניצן רוזנברג: זה כתוב שם.
<ענת אסיף גיל: אני רק אומרת מניסיון של מספר פעמים שזה קרה כאן בוועדה.
<ענת אסיף גיל: אם הכול בסדר, אין בעיה.
אורית סטרוק: זה סגור.
אורית סטרוק: חודשיים לפני שהחוק ייכנס לתוקף, התקנות יובאו לוועדה.
<ענת אסיף גיל: ככל שאתם רוצים או התייחסות יותר נרחבת לגבי שינויים המחשוב שנדרשים, יש פה מי שצריך.
אורית סטרוק: זה לפני קריאה שנייה ושלישית.
<ענת אסיף גיל: וגם ככל שאתם רוצים התייחסות לנושא האפוטרופוס המתאים או הלא מתאים, שהוא לא נוגע לתיקון החוק הזה, זה לשיקול דעתך.
<ענת אסיף גיל: זה נושא מורכב למדי.
<ענת אסיף גיל: אנחנו מודעים לו במשרד המשפטים כבר זמן רב, הרבה בזכות פניות גם של המועצה לשלום הילד, של מרכז נגה ושל פרקליטים בעצמם שנתקלים בסיטואציות האלה.
<ענת אסיף גיל: אכן היה דיון אצל המנכ"לית.
אורלי לוי אבקסיס: מרכז נגה הפך להיות אפוטרופוס של כמה נפגעי עבירה?
<ענת אסיף גיל: היו תיקים שבהם בית המשפט מינה אותם כנאמן, לפעמים אפילו בלי לשאול אותם.
אורית סטרוק: אני מציעה שלא נתעסק בזה עכשיו.
אורית סטרוק: מה שאני מציעה, ענת, שלקראת הדיון פה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, תביאו לנו הצעה מעשית לנושא הזה.
<ענת אסיף גיל: יש לנו מתווה, איך להתמודד עם זה כרגע.
<ענת אסיף גיל: הצעה מעשית זה בבית פנימה; זה עניין של הנחיית פרקליטים, מה לטעון בבית המשפט בהקשרים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: רק תעדכנו אותנו.
<ענת אסיף גיל: זה מוכן.
אורית סטרוק: רוצים לגמור היום את ההכנה.
מרדכי יוגב: ענת, עוד מילה.
מרדכי יוגב: אני הייתי עד – זה לא רק ארגונים – שבית המשפט על סמך עדות הקטין נתן לבוגר אחר, שאינו הורה, לקבל את הכסף ולהיות אפוטרופוס.
<ענת אסיף גיל: בעיקרון לבית משפט, ככל שמסתכלים על השלב של פסיקת הפיצוי כעניין אזרחי, ואפשר להסתכל עליו כך מבחינה פרשנית, יש לו הרבה מאוד סמכויות.
<ענת אסיף גיל: יש סעיף 75 לחוק בתי המשפט – יש לו סמכות די רחבה לתת הוראות שונות.
<ענת אסיף גיל: זה מסלול שאפשר להיכנס, אבל אני לא יכולה לומר את זה בלי להשלים עוד משפט אחד בנושא הזה: אתם צריכים לזכור שהרבה מהסיטואציות הבעייתיות האלה, לבית המשפט וגם לפרקליטות, שמייצגת שם גם את הנפגע, את הציבור, אם אין שלילת אפוטרופסות ברמה של משרד הרווחה, מאוד קשה לצפות מבית המשפט לומר: אני כן סומך, אני לא סומך.
<ענת אסיף גיל: זה רגיש מאוד.
<ענת אסיף גיל: זה מחזיר לדיונים שגם קשורים לנושאי רווחה ופקידות סעד.
<ענת אסיף גיל: זה מורכב.
<ענת אסיף גיל: אנחנו מנסים לתת לזה מענה יותר טוב ממה שיש היום בכלים שיש לנו.
אורית סטרוק: אציין לפרוטוקול שקיבלנו הודעה ממשרד האוצר, שלפיה יישום החוק הינו בעל בעלות תקציבית הנמוכה מ-5 מיליון ₪.
אורית סטרוק: זה לטובת הפרוטוקול, שלא תהיינה טענות אחרות.
אורית סטרוק: יש גורם ממשלתי שחשוב לו לומר משהו כעת, לפני שאנחנו מצביעים?
<אושרת דיין: אני אושרת דיין, מהמחלקה המשפטית של המרכז לגביית קנסות.
<אושרת דיין: אני מסכימה עם מה שאמרה ענת.
<אושרת דיין: אני רוצה לציין שהמרכז ערוך, ככל, כמובן, שיהיה ממשק מתאים עם הנהלת בתי המשפט.
אורית סטרוק: יפה מאוד.
אורית סטרוק: נקריא את החוק, בבקשה.
ניצן הורוביץ: הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון - פיצוי לניזוק מעבירה שהיה קטין בעת שנפגע מהעבירה), התשע"ד-2014.
ניצן הורוביץ: תיקון סעיף 3א.
ניצן הורוביץ: 1.
ניצן הורוביץ: בחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3א(א), במקום "שביום החלטת בית המשפט" יבוא "שבעת ביצוע העבירה".
ניצן הורוביץ: תחילה ותחולה.
ניצן הורוביץ: 2.
ניצן הורוביץ: תחילתו של חוק זה שמונה חודשים מיום פרסומו; הוראות סעיף 3א(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, יחולו על פיצוי שנקבע בהחלטת בית המשפט שניתנה ביום תחילתו של חוק זה ואילך.
דורית ואג: אורלי יכולה להחליף את דודו רותם, ואתה יכול להחליף את שולי.
אורית סטרוק: נצביע על אישור החוק לקריאה ראשונה במליאה.
אורית סטרוק: מי בעד?
אורית סטרוק: הצבעה בעד – פה אחד אושר.
אורית סטרוק: פה אחד.
אורית סטרוק: תודה רבה, הישיבה נעולה.
דוד רותם: אנחנו נעסוק היום ברביזיות על חוק הגיור של חבר הכנסת אלעזר שטרן.
דוד רותם: הגברת סטרוק, את הגשת רביזיות.
אורית סטרוק: כן, מודה.
דוד רותם: יש לך עשר דקות לנמק את כל הרביזיות שאת חתומה עליהן.
אורית סטרוק: אין לי אותן לפני.
אורית סטרוק: האם מישהו יכול לחלק את החומר?
אורי מקלב: רביזיה זה לא חומר, זה בקשה להצבעה חוזרת על החוק, את לא חייבת דווקא את החומר.
אורי מקלב: זה לא הסתייגויות.
אורי מקלב: זה רביזיה כללית למה ביקשתם הצבעה חוזרת, מה הבעיה שלך בחוק, למה את חושבת שההצבעה שהתקבלה היא הצבעה לא נכונה, ואת רוצה לנסות להשפיע עלינו אחרת מהפעם הקודמת.
אורי מקלב: לא עלינו, על אחרים.
אורית סטרוק: זה היה תרגום ללשון מובנת לכל אחד.
דוד רותם: עשר דקות – את כל הרביזיות שלך.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שמונחת לפנינו לא היתה צריכה לבוא לעולם בכלל משתי סיבות.
אורית סטרוק: ההצעה מנסה לקדם גיורים דרך חברי כנסת נכבדים, ככל שיהיו, שנבחרו לתפקיד הזה, בשעה שהשאלה של גיור היא שאלה שמונחת לפתחם של רבנים, של הרבנות הראשית, של רבנים בכלל.
אורית סטרוק: וכאשר חברי כנסת חושבים שהם יכולים להכריע במחלוקות הלכתיות בין רבנים זה סוג של יוהרה שאין לה מקום, זה בהחלט מפר את האיזון שצריך להיות קיים בין הרשויות השונות האלה, ולכן מלכתחילה לא היה מקום להצעה הזאת.
אורית סטרוק: יותר מכך, אם כבר צריכה להיות מוגשת הצעת חוק שמסדירה את הגיור במדינת ישראל, היא צריכה להיות מוגשת על-ידי השר או סגן השר שעוסקים בדבר, כמובן בתיאום עם העולם הרבני, ואכן כך קרה.
אורית סטרוק: יושב פה לצדך סגן השר הרב אלי בן-דהן, שהגיש הצעת חוק ממשלתית בעניין הזה, ונעשו פה מהלכים פוליטיים מכוערים על מנת לקדם ולהעדיף את הצעת החוק הפרטית על פני הצעת החוק הממשלתית בנושא.
אורית סטרוק: הצעת החוק הפרטית הזאת הלכה ונהייתה גרועה עם הזמן, כאשר בשלב האחרון שלה הוסף לה סעיף שכולנו זוכרים, בסעיף 18, שנועד לקדם את מעמדם של הרפורמים והקונסרבטיבים בחקיקה הישראלית, דבר שלא היה קודם לכן.
אורית סטרוק: הסעיף הזה הוכנס על מנת לקבל שתי אצבעות נוספות של מפלגת העבודה.
אורית סטרוק: לנו בהחלט.
אורית סטרוק: לא תא, אלא יש לנו ציבור שלם וגדול, ציבור של היהדות הנאמנה, ויש לנו רבנים של הציונות הדתית, שהם אומרים לנו, כולם, בשום פנים ואופן לא לתת יד להצעת החוק הזאת, שתביא לפילוג בעם ישראל, לקרע בעם ישראל, להפיכה של החברה היהודית בארץ לפלגים-פלגים, שאחד לא מקבל את הגיור של השני ואחד לא מתחתן עם השני ולהקמת ספרי יוחסין.
אורית סטרוק: כל הדברים האלה טמונים פה בהצעת החוק הזאת שעלולה לעבור כאן בוועדה, ומהטעם הזה הגשתי את הרביזיה.
אורית סטרוק: כידוע ניסינו להציג הצעת החלטת ממשלה, שהיא הרבה-הרבה פחות גרועה מהצעת החוק הנוכחית, והיה מסוכם במשך מספר חודשים שהחלטת הממשלה היא זו שתעלה להצבעה, והיא היתה יכולה למנוע את הקטסטרופה שהצעת החוק הזאת עומדת להטיל עלינו.
אורית סטרוק: ברגע האחרון, אחרי חודשים של גרירת רגלים, ראש הממשלה הודיע שהוא כביכול, כאילו, מתוך רצון להיטיב עם החרדים, הוא נסוג בו מהחלטת הממשלה.
אורית סטרוק: החרדים יודעים היטב שזה לא מטיב אתם בכלל, כי ברגע שהחלטת הממשלה יורדת הצעת החוק האיומה הזאת עולה על סדר-היום.
אורית סטרוק: החרדים מבינים את זה היטב.
אורית סטרוק: ראש הממשלה פה לא נותן שום מתנה לחרדים, אלא הוא נותן מתנה לחבריו הרפורמים.
יריב לוין: למה שר הדתות לא חותם על הבקשה הזאת ולא מציע את זה לממשלה, עם כל הכבוד?
אורית סטרוק: טוב ששאלת.
יריב לוין: בואו נאמר את האמת, זה בתחום המנדט שלו.
יריב לוין: פתאום שר הדתות לא במשחק?
יריב לוין: באמת, נו, עם כל הכבוד.
אורית סטרוק: חברי הטוב יריב לוין, למרות שנכנסת לדברי, אני מודה לך על ההערה, אני גם אסביר למה שר הדתות לא חותם על החלטת הממשלה.
יריב לוין: צריך להעמיד את הדברים על דיוקם.
אורית סטרוק: אני אסביר למה שר הדתות לא חותם על החלטת הממשלה, כי גם החלטת הממשלה היא גרועה.
יריב לוין: הבנתי...
אורית סטרוק: היא רק פחות, הרבה פחות גרועה מהצעת החוק.
יריב לוין: כששר הדתות בא ואומר לראש הממשלה: אני לא מביא את זה, אתה תביא את זה.
יריב לוין: אתם רוצים לעמוד מאחורי החלטת הממשלה, שיביא אותה שר הדתות.
יריב לוין: לא רוצים לעמוד מאחוריה, אז אנחנו נמצאים כאן.
אורית סטרוק: לא היינו מתגלגלים למקום הזה - - -
יריב לוין: אל תהפכו את הסדר והאחריות, ואל תפילו אותה על ראש הממשלה.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אתה מגן על זכות הדיבור שלי?
אורית סטרוק: אני מזכירה לך שלי קשה לצעוק כמו אחרים, ואני מצפה שתגן על זכות הדיבור שלי.
אורית סטרוק: לא היינו מתגלגלים למקום הזה ולא היינו מתגלגלים להצעת החלטת הממשלה הזאת לולא הפרה ברורה ובוטה של סיכומים קואליציוניים.
אורית סטרוק: אדוני יושב-ראש הקואליציה לשעבר, ברכותי על היום הראשון שלך - - -
יריב לוין: תחזרי על המשפט הזה עוד פעם.
אורית סטרוק: ברכותי על היום הראשון שלך כחבר כנסת חופשי - -
שולי מועלם-רפאלי: מחוץ לתפקיד.
אורית סטרוק: - - אבל כיושב-ראש הקואליציה לשעבר אתה הפרת סיכומים קואליציוניים כאשר אפשרת לקדם את החוק הזה מהקריאה הראשונה לשנייה ולשלישית בנוסח הנוכחי הזה שלו.
יריב לוין: לצערי הרב היחידים שהפרו את הסיכום זה אתם, מה לעשות.
יריב לוין: אתם הבאתם במו ידיכם למצב הזה.
אורית סטרוק: הצעת החוק הזאת, אם היא תעבור – אם ראש הממשלה חשב, אדוני היושב-ראש, שכאשר הוא מסיר את החלטת הממשלה מסדר-היום הוא אומר: ידי לא נגעו בדבר הזה, זה לא אני, זה רק הקואליציה, אז אנחנו יודעים מאוד יפה פה בחדר הזה שעל הצעת הזאת חתום בראש ובראשונה הליכוד, כי יריב לוין הסביר לכולנו רק אתמול שהוא, כיושב-ראש הקואליציה, שירת בעיקר את ראש הממשלה, אז ראש הממשלה הוא זה שחתום על הצעת החוק העגומה הזאת.
יריב לוין: כך הייתי אמור לעשות לדעתי, לא?
אורית סטרוק: אני רק אומרת: כיוון שעשית את זה עבורו ובשמו, ראש הממשלה הוא שחתום על הצעת החוק האיומה הזאת - - -
יריב לוין: עשיתי את זה על-פי הסיכומים שהגענו אליהם בהנהלת הקואליציה, כולל עם סיעתכם.
אורית סטרוק: הוא לא יכול להעמיד - - -
יריב לוין: אל תברחו מאחריות.
אורית סטרוק: הוא לא יכול להעמיד פנים כאילו שאין לו דבר - - -
דוד רותם: יריב, אני מבקש לא להפריע לה.
אורית סטרוק: - - - כאילו שאין לו דבר וחצי דבר עם הצעת החוק.
אורית סטרוק: אנחנו בבית היהודי נעשה כל מה שאפשר כדי למנוע מהצעת החוק הזאת לעבור לקריאה שנייה ושלישית ולהיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, משום שזה יירשם לדיראון עולם.
אורית סטרוק: והחוק הזה – אני רוצה להגיד לך, אלעזר שטרן, היוזם הראשוני של החוק – החוק הזה הוא מזמן-מזמן לא חוק שטרן, הוא "חוק יריב-כבל", כך ייקרא שמו, משום שהסעיף הכי משמעותי שנכנס לתוכו בדיון הקודם הוכנס על-ידי חבר הכנסת איתן כבל, כדי לרכוש את שני הקולות של מפלגת העבודה.
אורית סטרוק: אני קוראת לחברי הוועדה להצביע בעד הרביזיה, ולאחר מכן נגד הצעת החוק, ולהוריד את החוק הרע מסדר יומה של הכנסת.
אורית סטרוק: זה לא תפקידה של הכנסת לחוקק חוקים כאלה בכלל, ואסור לה לחוקק אותם בצורה גרועה כזאת בפרט.
אורית סטרוק: עמדתי בזמנים?
אורית סטרוק: ממילא אין פה עניין למשוך זמן, כי בסוף השאלה היא לא כמה זמן נמשוך פה, אלא מה יקרה רגע אחד אחר-כך.
קארין אלהרר: או, איומים.
דוד רותם: מה יקרה רגע אחד אחר-כך?
עדי קול: שלום, דודו.
עדי קול: מה שלומך?
יריב לוין: אני יכול להתייחס בקצרה?
יריב לוין: רבותי, הסוגיה שמונחת בפנינו היא באמת סוגיה שיש מעטות חשובות כמוה, בעיני – וזו היתה דעתי למן היום הראשון – טוב שהנושא הזה מובא לכנסת וחשוב היה לנסות ולהגיע לתוצאה שתאפשר לסיים אותו ולקדם אותו.
יריב לוין: הסכנה של ההתבוללות הפנימית בתוך מדינת ישראל היא סכנה עצומה שרובצת לפתחנו, ומי שאיננו מבין שמוכרחים לטפל בה, לטעמי איננו מבין את המציאות שאנחנו מתמודדים אתה.
שולי מועלם-רפאלי: לכן צריך לקדם גיורים רפורמיים, יריב?
אורית סטרוק: אם אתה חושב שאתה יכול לעשות גיור בלחיצת כפתור - - -
יריב לוין: רבותי - - -
אורית סטרוק: אתה, יריב לוין, תצביע בעד החוק, ובזה מישהו יהפוך ליהודי?
יריב לוין: רבותי, אני - - -
דב ליפמן: - - -
אורית סטרוק: לא, בשביל זה יש רבנים.
דוד רותם: רק שנייה אחת, אני רוצה שיריב יענה.
שולי מועלם-רפאלי: האם יריב לוין מכיר את כל הקשור בנושא, הרב ליפמן?
שולי מועלם-רפאלי: בחייך.
דב ליפמן: תלמדי את המקורות, ואז תדברי.
יריב לוין: רבותי, אני לא רב ולא מתיימר להיות מומחה לגיור, ואני אומר לכם בצורה הברורה ביותר: בעיני הגורם שהיה צריך לטפל בכל הנושא הזה הוא הרבנות הראשית, בשביל זה היא קיימת.
יריב לוין: לצערי - - -
יריב לוין: לצערי הרב - - -
שולי מועלם-רפאלי: יש הצעת מחליטים - - -
יריב לוין: רבותי, בואו נעשה סדר בכל הדברים.
יריב לוין: לו היה ניתן פתרון הולם לסוגיה הזאת על-ידי הרבנות הראשית לא היינו בכלל פה מהיום הראשון.
יריב לוין: ולו בכל השנתיים שהחוק הזה מתגלגל במסדרונות הכנסת היה ניתן פתרון כזה והיה מספיק זמן - - -
שולי מועלם-רפאלי: למיטב הבנתנו הוא התגלגל גם בכנסת הקודמת - -
יריב לוין: רבותי תנו לי לסיים.
שולי מועלם-רפאלי: - - לפי דברי יושב-ראש הוועדה.
יריב לוין: נכון, ובכנסת הקודמת.
שולי מועלם-רפאלי: אז איפה הייתם, יריב?
שולי מועלם-רפאלי: ולא היינו פה לעצור אתכם.
יריב לוין: רבותי, לו היה הדבר הזה נפתר במסגרת הרבנות הראשית, כך היה הכי טוב.
יריב לוין: ואני קורא גם מכאן, גם עכשיו, עוד לא מאוחר, שהנושא הזה ייפתר ויוסדר כפי שצריך על-ידי הרבנות, כפי שצריך היה להיות מהיום הראשון.
אלי בן-דהן: תן לזה צ'אנס.
יריב לוין: עם זאת, אני מוכרח לומר שאי-אפשר לעשות הסדר כזה בלי שיש הסכמה רחבה ובלי שנגיע למצב שבו יש הסכמה לפחות של חלק משמעותי מתוך הממסד הרבני, כדי שנוכל להגיע לתוצאה שכולם יכולים לחיות אתה ותשיג את המטרה.
אורית סטרוק: זה בוודאי.
אורית סטרוק: זה מה שעומדים לעשות.
אורית סטרוק: זה בדיוק מה שעומדים לעשות.
יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק.
דוד רותם: אורית, את מפריעה כל הזמן.
אורית סטרוק: הוא גם הפריע לי.
אורית סטרוק: אנחנו מסתדרים בינינו, זה בסדר.
יריב לוין: ולכן הציפייה היתה, וזו היתה גם הציפייה של ראש הממשלה, ובצדק, שיביא בפניו השר הממונה, שר הדתות, ביחד עם סגנו, ידידי הרב בן-דהן, שאין בקיא ממנו בנושאים האלה, הצעה שאפשר יהיה לעמוד מאחוריה, שמבטאת הסכמה רחבה, ושתביא פתרון לעניין הזה באמצעות החלטת ממשלה.
יריב לוין: לצערי הרב זה לא קרה.
יריב לוין: זה לא קרה לא משום שאין הצעה, ולא משום שאין הצעה שהרב בן-דהן היה שותף מרכזי בגיבוש שלה, ולא משום שאין הצעה שחלקים גדולים גם של הממסד הרבני – והממסד הרבני לאו דווקא המקל – יכולים לחיות אתה ומקבלים אותה.
יריב לוין: זה לא קרה משום שבסופו של דבר השר הממונה, שמבחינת ראש הממשלה חייב להיות זה שסומך את ידיו על ההצעה ומביא אותה בפני הממשלה, אומר: אני לא יכול לעשות את הפעולה הזאת.
יריב לוין: אני אולי אתמוך בהצעה, אולי אני חושב שהיא לא כל-כך רעה, אבל אני לא יודע לסמוך את ידי ולהביא אותה בשמי כשר הממונה.
אורית סטרוק: לא רוצה, לא לא יודע.
יריב לוין: את יודעת מה, לא רוצה.
יריב לוין: משכך המצב, מאחר שהשר הממונה בתחום שנוגע לליבת העבודה של ענייני משרדו אומר לראש הממשלה: אני לא אביא את ההצעה הזאת בפני הממשלה בשמי, לא משאיר הדבר הזה לראש הממשלה שום ברירה והוא לא יכול – ואני חושב שכל אחד מבין את זה – להביא את ההצעה הזאת לאישור הממשלה.
אורית סטרוק: למה הוא לא יכול?
אורית סטרוק: אנחנו לא מבינים.
יריב לוין: מכיוון שזה המצב.
אורית סטרוק: תסביר למה הוא לא יכול.
שולי מועלם-רפאלי: למה ראש הממשלה לא יכול להביא - - -
יריב לוין: מאחר שראש הממשלה איננו מביא לממשלה הצעות שהשר הממונה איננו מביא אותן בשם משרדו וסומך את ידו עליהן.
יריב לוין: כך זה עובד, וכך זה צריך לעבוד, וזה מובן לגמרי.
אורית סטרוק: אם אנחנו כאלה פורמליסטים - - -
יריב לוין: מאחר שזה המצב, אני אומר לכם ואני מזהיר פה: אנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב שבו תהליך החקיקה הזה שיתבצע בכנסת יסתיים בתוצאה שתהיה תוצאה הרת אסון, שתביא תוצאה שהממסד הרבני על כל הקשת שלו לא יוכל לחיות אתו, שתביא לתוצאה של פירוד בתוך העם ובסוף גם תעמיק את ההתבוללות שגם כנגדה אנחנו רוצים להיאבק, וזה היסוד, כל הרעיון של התהליך הזה.
יריב לוין: ואני אומר לכם: שם אנחנו נמצאים.
יריב לוין: ואני חוזר על הקריאה שלי עוד פעם: שר הדתות באמצעות סגנו – אני אומר שוב, אני לא מכיר שום אדם בבניין הזה שמכיר את הנושא הזה, בקיא בו, והייתי גם אומר, בעל ניסיון, ידע ואני חושב שגם אומץ כדי להוביל מהלך כזה ולהביא לסיומו המוצלח – זו האחריות שלכם, ואתם צריכים להביא לסיומה.
יריב לוין: אסור היה להגיע למצב שאנחנו נמצאים בו.
אורית סטרוק: מי דחף אליו?
יריב לוין: לכן, רבותי, אני חושב, ובעניין הזה אני גם פונה לחבר הכנסת שטרן ואומר לו: עשית דבר חשוב כאשר העלית את הנושא הזה על סדר-היום, עשית בהחלט מאמץ גדול להגיע להבנות, אבל ידידי חבר הכנסת שטרן, אין שום טעם ואין שום היגיון ויהיה לא נכון באיזה מהלך כוחני על חודו של קול כזה או אחר להעביר החלטה שאף אחד בממסד הרבני לא מוכן לעמוד מאחוריה.
יריב לוין: ולכן אני אומר לכם שוב: אני אצביע היום בעד הרביזיות, למרות העובדה שאני מצר מאוד על כך שאנחנו לא מצליחים להגיע לסיכום בעניין הזה, ולמרות שאני אומר שוב וחוזר ואומר: אדוני סגן שר הדתות, זה רובץ לפתחכם, זה המשרד שאתם אחראים עליו, זה התחום בממשלת ישראל שאתם מופקדים עליו.
יריב לוין: אתם מוכרחים למצוא לעניין הזה פתרון מוסכם, ויפה שעה אחת קודם.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, בבקשה, אני מאוד מבקשת, כיוון שגם יריב וגם אני מסכימים שאין מי שמבין בנושא הזה יותר מסגן שר הדתות, שנשמע אותו ושהוא יסביר לנו גם את נזקי החוק וגם את ההבדלים בינו לבין החלטת הממשלה, שמשום מה יריב רק אמר שלא יכול היה ראש הממשלה לשים אותה על סדר-היום.
אורית סטרוק: אני חושבת שזה מאוד חשוב לטובת הדיון שנשמע את סגן שר הדתות.
דוד רותם: אנחנו נשמע אותו.
דוד רותם: הרב גפני, גם אתה הגשת רביזיה?
אורי מקלב: יהדות התורה הגישה רביזיה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -
דוד רותם: יש לך עשר דקות.
משה גפני: חלק מהזמן זה אורי מקלב.
משה גפני: אני חצי והוא חצי.
דוד רותם: חמש כל אחד מכם.
אורי מקלב: שמונה ושתיים.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, הנושא שעליו אנחנו מדברים הוא ציפור הנפש ליהדות מאז ומתמיד.
משה גפני: היהדות מעולם לא היתה דת מסיונרית, לא היתה דת כמו הנצרות, שהיא מבקשת שכולם יהיו נוצרים.
משה גפני: אנחנו לא מבקשים שאנשים יהיו יהודים.
משה גפני: אנשים יכולים להיות אזרחי המדינה.
משה גפני: אנחנו נמצאים פה במדינה שהמדינה הזאת, הרוב בה הוא יהודי, אבל יש בה מיעוטים.
משה גפני: אנחנו נמצאים במדינה שרוב אזרחיה הם יהודים, אבל יש בה אזרחים שאינם יהודים ואזרחים נאמנים למדינה והם עושים כל מה שנדרש מהם.
משה גפני: מה שהולכים לעשות עכשיו זה חוק שהמציאות שלו תהיה שכדי להתקבל לארגון שותי הבירה יהיה הרבה יותר קשה מאשר להתקבל ליהדות.
משה גפני: המשמעות של העניין שרוצים עם החוק הזה להפוך את כל העניין של היהדות למין דבר שאין לו כל ערך.
משה גפני: הנושא של הגרות, כפי שאמרתי, הנושא הזה שנמצא ביהדות כדי להמיר, שאדם ממיר את דתו והופך להיות יהודי, צריך להיות קשה.
משה גפני: זה לא דבר שהוא קל.
משה גפני: נכון שצריך לעשות את זה במאור פנים, אם אדם באמת רוצה להתגייר, וצריך לעשות את זה בדרך שנעימה לאנשים, אבל זה לא דבר פשוט, זה לא דבר שעושים אותו בהינף יד.
משה גפני: אי-אפשר שלהתקבל לחבורות שונות, כפי שאמרתי, למועדון שותי הבירה, צריך קריטריונים יותר נוקשים מאשר ביהדות.
משה גפני: אני מבין שהכול פה הצגה אחת גדולה.
משה גפני: הכול הצגה – התנועה עושה הצגה, אין לה שום דבר אחר לענות בו, מכיוון שבנושא המדיני היא כבר לא שווה שום דבר.
משה גפני: כולם יודעים שכל הנושא הזה, כבר אין לו שום ערך רלוונטי.
משה גפני: יושבת ציפי לבני בממשלה, כשראש הממשלה אומר שהוא לא הולך לשום תהליך מדיני, ואף אחד לא מבין למה היא יושבת שם, אז יש לה אג'נדה, ברית חדשה, ברית תאומים היא עשתה עם יאיר לפיד.
משה גפני: יאיר לפיד כבר אין לו מה לעשות, מע"מ אפס כבר מיצינו, כבר כולם יודעים שאין לזה שום ערך, אז הוא חבר לציפי לבני כדי לטפל בעניין הזה של הגיור.
משה גפני: יושבים פה אנשים שהם נגד החוק, אבל אין להם ברירה והם אומרים לי – אני לא יכול להגיד שמות, מכיוון שאחרת אני מאבד את האמינות שלי – אני לא יכול.
משה גפני: אני לא יכול, בגלל שיש לי מצביעים רוסים, שהם דורשים את החוק הזה.
משה גפני: אני לא יכול – ואני כמובן לא אומר שמות – אני לא יכול מכיוון שאין לי ברירה, הוא מתחרה אתי במקום אחר.