GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: השאלה אם אתה חושב שיש נוסחה – אני אומר את זה כגורם מקצועי שהרבה זמן בשטח, שלי עולה בראש כהצעת פשרה כזאת אולי – שגם אם אנחנו משאירים את המוסד הזה של המפקח, אבל בגלל שאנחנו עושים דברים אחרים לגרוע או לעשות איזה סמכות אחרת שיש לו, ליצור משהו חדש בסמכות המפקח.
אורי מקלב: דהיינו, תמצא את עצמך לדברים, ליתרונות, לערך המוסף שיש לו בגלל ההרכב הזה יישאר לו, אבל מצד שני בגלל שיש לו אורגנים אחרים לא צריך לתת לו את כל הדברים האחרים בגלל שיש לנו כבר ועדת ביקורת - - -
<רון נחמני: למי המפקח מפריע?
<רון נחמני: למי הוא מפריע?
<רון נחמני: מתי הוא הפריע?
אורי מקלב: זו שאלה שנייה, למה הוא מפריע?
אורי מקלב: ודאי שהוא מפריע.
<רון נחמני: כי הם לא רוצים את המפקח.
אורי מקלב: אמרת, אורי, שאין צורך בו.
אורי מקלב: אבל השאלה השנייה שבאמת מתבקשת, שאלת בדברים אחרים, מה אכפת לך שיש מפקח חוץ מהעלות הכספית.
<אורי רוזנברג: אני לא מדבר על העלות הכספית.
<רון נחמני: העלות הכספית היא שלנו.
<אורי רוזנברג: אני מדבר על שני דברים: אחד, שעכשיו עוד פעם, זה השעטנז הזה שאני לא יודע בדיוק מה הסמכויות, מה צריך את אישור המפקח, מה לא צריך את אישור המפקח, זה אחד.
<אורי רוזנברג: שתיים, אם המפקח זה דבר כל כך טוב, אז למה לא נשים את זה גם בחברה ציבורית שעוסקת בחיפושי נפט?
אורי מקלב: שאלה טובה.
אורי מקלב: תכין לי הצעת חוק עכשיו, אולי אגיש הצעת חוק פרטית לשים מפקח גם בחברות חיפושי נפט שהן חברות בורסאיות לחלוטין.
אורי מקלב: רעיון טוב.
<עמיחי פינקלשטיין: רעיון טוב גם בכל חברה ציבורית אחרת.
אורי מקלב: אולי נשיג תמיכת ממשלה בעניין הזה, אבל זה עדיין לא עונה.
אורי מקלב: אורי, אתן לך.
אורי מקלב: אתה יכול להביא גם דוגמה איפה יכול לגרום – חוץ מזה שאמרת שאתה לא יודע בהגדרה את הסמכויות שלו, נניח, אולי זה כן נמצא, אני לא יודע, יכול להיות שאני לא מכיר את כל הסעיפים, יכול להיות שאני - - -
<רון נחמני: אולי תיתן דוגמה מתי המפקח גרם נזק?
אורי מקלב: דוגמה במה לא טוב לכם היום מפקח.
<רון נחמני: מתי המפקח גרם נזק?
<אורי רוזנברג: אנחנו לא יודעים איך להתנהל, אני אומר לך, - - -
<רון נחמני: אתם תדעו.
<רון נחמני: עם האינטליגנציה שלך אתה תדע.
אורי מקלב: אולי בסעיפים יש פה את הסמכויות שלו, אני לא יודע מה הסמכויות.
<אורי רוזנברג: הסמכויות, כתוב: בהתאם להסכם השותפות המוגבלת.
<אורי רוזנברג: ועכשיו הסכם השותפות קבע כל מיני נושאים, למשל, שעבוד זכויות נפט, צריך את אישור המפקח.
אורי מקלב: אם כל זה נכון אז אולי אפשר לעשות תיקונים בלהעביר בדיוק בסמכויות שנותנים למפקח או לא, אני פתוח בוועדה.
<אורי רוזנברג: אז בוא נראה מה יהיה.
<רון נחמני: המפקח הוא לא בן-אדם מהרחוב, מדובר בראשי משרדי רואי-חשבון.
אורי מקלב: רון, קיבלת זכות דיבור ארוכה מאוד כפותח את העניין.
אורי מקלב: אני רוצה לאפשר גם לאחרים, רון, זכות הדיבור שלך הסתיימה.
אורי מקלב: תכבד אותנו.
<אורי רוזנברג: זה פשוט סתם בזבוז זמן.
<רון נחמני: אני חייב לך תשובה.
אורי מקלב: זה אצלכם, ראיתי שיש לכם קשר רב, יש לכם הרבה - - -
<רון נחמני: יש לנו קשר עצום.
אורי מקלב: לא חייבים לעשות את זה דווקא על השולחן שלנו.
אורי מקלב: בבקשה, גברתי.
<עירית שדר טוביאס: אני רוצה רק להתחבר להערה שהערנו גם בעבר, ואולי זה גם המקום להגיד אותה, שאם באמת מקשים ומרחיבים את המימשל התאגידי של שותפות לעומת חברה אז אולי גם לאפשר לשותפות להפוך להיות חברה בלי אירוע מס גם בתקופת המעבר, גם באופן כללי.
<עירית שדר טוביאס: כל שותפות תחשוב האם כדאי לה, האם היתרונות באותה שותפות עולים על החסרונות, ואם לא, אז להפוך להיות חברה כמו כל חברה ציבורית אחרת.
<עירית שדר טוביאס: וזה סעיף שאנחנו מבקשים להכניס לתיקון.
<אורי רוזנברג: ביקשנו את זה כבר בישיבה הראשונה.
<אסתר פרונט: כן, ביקשנו בהתחלה.
<אורי רוזנברג: אנחנו חוזרים על זה.
<רון נחמני: השותף המוגבל מתנגד בכל תוקף לתיקון הזה.
<נחמיה זיסמן: דיברת חצי שעה, בסוף אנחנו לא נדבר, ואתה דיברת.
<רון נחמני: אתה מסכים להפוך את זה לחברה?
<עירית שדר טוביאס: רצינו לשמוע מה עמדת משרד המשפטים לנושא הזה.
<נחמיה זיסמן: אתם קרובים לחברה, אתם לא דומים לאף אחד בשוק.
<נחמיה זיסמן: אין בעיה אצלכם לעבור להיות חברה.
<רון נחמני: אתה רוצה להיות חברה?
<נחמיה זיסמן: תעברו להיות חברה, מה אכפת לי.
<נחמיה זיסמן: אבל אתם לא נותנים לאחרים לדבר.
<אורי רוזנברג: הכנסת יכולה לעשות כל דבר.
<רון נחמני: אנחנו מתנגדים בכל תוקף.
<עירית שדר טוביאס: להחיל את סעיף 45 לחוק האגודות השיתופיות בתיקון הזה לחוק, וזה המקום.
<אסתר פרונט: זו זכות קניינית.
<רון נחמני: התנגדנו.
<רון נחמני: יש לנו זכות קניינית ולא נוותר עליה.
אורי מקלב: רון, בסדר, זכות הדיבור שלה הייתה על הדבר הזה.
<חיים זקס: לא נכנסנו לסוגיה הזאת לעומק.
<חיים זקס: אני חושב שקודם כול זה לא המקום.
<חיים זקס: בהמשך נגיע לפרק בנושאים של שינויים מבניים, ואני חושב שזה יהיה המקום לדון בזה.
<חיים זקס: אנחנו רושמים לפנינו את ההערה הזאת ולקראת הדיונים בנושים של מיזוג והצעת רכש, נבוא מוכנים עם תשובה.
אורי מקלב: מר אינדיג, כדי להבין, אתה בעצם הרי יותר מייצג את השותף הכללי, נכון?
<חיים אינדיג: אני לא מייצג שום שותף כללי.
אורי מקלב: אבל באת מתוך - - -
<חיים אינדיג: באתי מפני שהמכשיר הזה חשוב לי.
אורי מקלב: אני רק רוצה להבין, וסליחה, אני יודע שרק ביהדות או רק בעברית יש את המושג של "תלמיד חכם", אין באף שפה צירוף כזה שנקרא "תלמיד חכם".
אורי מקלב: בכל שפה יש את המילה חכם, רק בעברית או רק אצלנו יש את המושג "תלמיד חכם".
אורי מקלב: הוא יודע מדוע, הוא אף פעם לא מרגיש את עצמו חכם, הוא עדיין מרגיש שהוא צריך להיות תלמיד כדי להיות חכם, ללמוד עוד וללמוד.
אורי מקלב: אני שואל, עשית את הסעיף הזה, את הגדרת המפקח או את תפקיד המפקח, סמכות המפקח, עשית את זה כדי להביא את המשקיעים להשקיע כסף ולהראות להם מייצג שכשיש מפקח, גם אם יש הרבה סמכות ויש הרבה כוח לשותף הכללי אבל עדיין יש לכם את הכלי זה של המפקח שנותן לכם כלי עזר, כלי של מידע, כלי עם סמכות, מתוך זה בא המפקח?
אורי מקלב: או מה הביא אותך - - -
<חיים אינדיג: המטרה של המפקח הייתה בעיקר לוודא שהשותף הכללי ימלא אחר הסכם הוראות הסכם השותפות המוגבלת ולא יקפח את בעלי היחידות, זאת המטרה.
אורי מקלב: מתוך זה שראית שאין להם את הידע המקצועי?
<חיים אינדיג: גם זה.
<חיים אינדיג: בגלל שכל הסמכויות הן בידי השותף הכללי אז צריך מישהו שישגיח שהוא ימלא אחר ההסכם, ושגם יוודא שלא מקפחים את בעלי היחידות.
אורי מקלב: אבל אם היום יש כבר מנגנונים אחרים?
<חיים אינדיג: אז אני חושב שהוא מיותר.
<חיים אינדיג: אבל אני רק רוצה לומר ככה, אני חושב שאם היינו משווים מבחינה היסטורית את המפקח מצד אחד ואת הדח"צ מצד שני, לדעתי, עדיף המפקח על פני הדח"צ.
<חיים אינדיג: אבל המחוקק הלך אחרת.
<חיים אינדיג: זאת אומרת, המחוקק בחוק החברות בחר לעשות דח"צ, כאן רוצים להביא לפה את הדח"צ, ודח"צ יותר חמור מאשר בחוק החברות כאשר יש שליטה - -
אורי מקלב: פעם ראשונה, כן.
<חיים אינדיג: - - לבעלי מניות מיעוט על המינוי.
<חיים אינדיג: וכמו שאמר אבי ליכט בישיבה קודמת: מי שממנה הוא זה שבדרך כלל הממונה נוטר לו אמונים, שומר לו אמונים.
<חיים אינדיג: זה המצב.
<חיים אינדיג: המצב הוא כרגע ששמים על אותו תפקיד שניים, ולא רק שזה שניים שיש ביניהם חפיפה בסמכויות שלהם, התפקיד של המפקח, בעצם כל התפקידים של המפקח מגולמים כבר או בתפקידי האסיפה הכללית או בתפקידי הדח"צים, ולמעשה אין טעם לעשות את השניים, יש בעיה שזה יוצר גורם תלות נוסף.
<חיים אינדיג: ומה שקורה, ואני מדבר שוב מניסיון, שכאשר יש למיעוט באסיפת בעלי היחידות אפשרות למנות מפקח, למנות דח"צ, מפקח, הוא ימנה מישהו מטעמו ששומע לקולו, הוא יודע שאפשר לפטר אותו, את המפקח הזה האסיפה הזו תוכל לפתח.
<חיים אינדיג: אז יוצא שמיעוט קטן, זה ששולט באסיפה הכללית שיכול לפטר את המפקח, הוא זה שיכתיב למפקח מה לעשות.
<חיים אינדיג: זה לא יהיה המפקח שרון נחמן מכיר, זה יהיה מפקח שעושה מה שאומרים לו, כי אם הוא לא יעשה מה שאומרים לו יפטרו אותו ויחליפו אותו במישהו אחר.
אורי מקלב: והיום הוא לא יעשה מה שאומרים לו?
<דוד וינברגר: ואם השותף הכללי ימנה אותו אז הכול בסדר?
<חיים אינדיג: היום המצב שונה.
<חיים אינדיג: אז קודם כול בנושא הזה האם אפשר לפטר או לא לפטר, - -
<רון נחמני: מעולם לא פיטרנו מפקח.
<חיים אינדיג: - - שנוי במחלוקת בבית-המשפט.
<חיים אינדיג: העמדה שאני חושב שהיא נכונה, שאי-אפשר לפטר בלי הסכמתו.
<חיים אינדיג: אבל זה שנוי כרגע במחלוקת, זה תיק בבית-משפט.
אורי מקלב: ואחרי החוק זה יהיה ברור שיהיה אפשר?
<חיים אינדיג: כן, זה אפשר, האסיפה הכללית יכולה להחליף את המפקח, וגם כן מי שמשתתף בזה, לא משתתפות בזה היחידות של השותף הכללי אלא רק יחידות של בעלי מניות.
<חיים אינדיג: נניח שבאסיפה הכללית מגיעים 10% או 20%, מי ששולט באסיפה הכללית מחזיק 11% מהשותפות, כיוון שהוא מחזיק בלוק של 11% השותף הכללי תלוי בו, המפקח תלוי בו, ואז ממילא גם השותף הכללי תלוי בו.
<חיים אינדיג: מפני שאם השותף הכללי לא יעשה מה שהאיש הזה אומר לו, בעל היחידות הזה אומר לו, אז הוא יפעיל נגדו את המפקח, והחיים שלו יהיו גיהינום.
<חיים אינדיג: לכן אני חושב שכל גורמי התלות האלה מיותרים, בשביל מה צריך שני גורמי תלות?
<חיים אינדיג: אני חושב שלא צריך אף אחד.
<רון נחמני: אתה חושב שלא צריך אף אחד?
אורי מקלב: אתה אומר שאם אין דח"צ, אתה כן צריך.
<חיים אינדיג: צריך דח"צ, אבל שהמינוי יהיה כמו בחברה, לא יותר חמור מאשר בחברה.
<חיים אינדיג: צריך דח"צ או צריך מפקח, צריך אחד מן השניים.
<רון נחמני: עברת המרת דת.
<חיים אינדיג: צריך מפקח, צריך דח"צ, אבל שהמינוי לא יהיה רק בידי המיעוט, זה הדבר שאני אומר.
אורי מקלב: יש אחריות למפקח?
אורי מקלב: הוא נחשב היום כנושא משרה?
אורי מקלב: המפקח נכנס להגדרה של נושא משרה?
<חיים זקס: הוא לא בתוך ההגדרה של נושא משרה.
אורי מקלב: אז מה יש לו?
<חיים זקס: יש סעיף ספציפי של אחריות.
אורי מקלב: אה, ספציפי של חובות שהאיש הזה הוא לא בתוך נושאי המשרה.
<רון נחמני: אפשר לתבוע את המפקח.
<חיים אינדיג: א', אני חושב שהבעיה שאורי עורר היא בעיה נכונה.
<חיים אינדיג: אבל בכל מקרה אני חושב שאם לוקחים דח"צ המחוקק לא צריך להתערב בנושא המפקח.
<חיים אינדיג: זאת אומרת, לגבי השאלה השותפויות - - -
אורי מקלב: מר אינדיג, אבל אני שואל, כיום מה שקיים בחוק, למפקח יש אחריות?
<חיים אינדיג: למפקח לדעתי כן, בוודאי.
<חיים אינדיג: יש סעיפים של אחריות בהסכמי הנאמנות.
<אסתר פרונט: יש הסכמי אחריות.
<ניצן רוזנברג: רק לא הבנתי מה אתה מציע, אתה חושב שצריך להשאיר מנגנון רק של דח"צ ושיהיה לפי חוק החברות ולבטל את המפקח?
<חיים אינדיג: אני חושב שצריך להיות מנגנון אחד, או מפקח או דח"צ.
<ניצן רוזנברג: ואם אנחנו מבטלים את המפקח ומשאירים רק דח"צ אתה עדיין חושב שהמינוי של הדח"צ צריך להיות כמו שהוא היום בחוק החברות?
<חיים אינדיג: נכון.
<ניצן רוזנברג: ולא ההחמרה למרות שמבטלים את המפקח?
<חיים אינדיג: נכון, כי אין שום סיבה לעשות את זה.
<רון נחמני: אנחנו מתנגדים בכל תוקף לאמירות האלה, בכל תוקף.
<ניצן רוזנברג: רק רציתי להגיד מה הוא אומר.
<רון נחמני: אני לא מבין מה האינטרסים של אדון אינדיג להמיר את דתו, אני לא יודע.
<חיים אינדיג: אין לי אינטרס.
<רון נחמני: המרת את דתך.
<חיה לוינטל: את מי אתה מייצג?
<רון נחמני: את מי אתה מייצג?
<רון נחמני: את מי?
<דוד וינברגר: אבל אתה לא נותן לו לדבר.
<רון נחמני: אני רוצה לא לתת לו לדבר כי זה כבר עובר כל גבול.
אורי מקלב: אתה יכול להגיד לי לגבי אחרים.
אורי מקלב: כשאתה אומר את זה למר אינדיג זה יכול לקבל קונוטציה מאוד מאוד חמורה.
<חיים אינדיג: אני לא מייצג אף אחד, אני לא מקבל שכר, לא באתי כאן לאף אחד.
<רון נחמני: עזוב אותי, מה אתה - - -
<דוד וינברגר: אי-אפשר ככה - - -
<חיים אינדיג: אין לי שום לקוח כרגע בין השותפויות המוגבלות נכון להיום.
אורי מקלב: רון, אני מבקש.
אורי מקלב: אנחנו מקיימים את הדיונים כאן באווירה אחרת, אני לא רוצה להעלות את זה, גם השיחות הבין-אישיות.
אורי מקלב: אחרת אני צריך - - -
<חיים אינדיג: לא, כי מואשמות נגדי האשמות אישיות שקריות, אז אני - - -
אורי מקלב: לכן, אני מבקש שתחזור בך בעניין הזה, זה לא דבר אישי.
<רון נחמני: לא, לא המרת את דתך, אדוני.
אורי מקלב: יש לו דעה מקצועית.
<חיים אינדיג: אני רק רוצה להשלים את מה שרציתי לומר קודם.
<חיים אינדיג: לדעתי, אני צריך להבחין - בסעיף הזה צריך להחליט או מפקח או דח"צ, כמו שאמרתי מקודם.
<חיים אינדיג: בהוראות המעבר נצטרך לטפל במה שקורה עם המפקחים הקיימים, ואז יכולה להיות האפשרות - - -
אורי מקלב: במידה שמקיימים את ההצעה שלך לבטל את המפקח.
<חיים אינדיג: או שמקבלים את ההצעה של אורי לבטל את המפקחים הקיימים, וזה כרוך בשינוי בהסכמי השותפויות הקיימים, כאילו המחוקק מתערב בהסכמים קיימים.
<חיים אינדיג: אני אישית נגד התערבות בכלל בהסכמים קיימים, אבל החוק הזה מלא בהתערבות בהסכמים קיימים, אז במסגרת השאלה הכללית האם החוק הזה מתערב בהסכמים קיימים תהיה גם השאלה הזאת.
<חיים אינדיג: אם לא יתערבו בהסכמים קיימים בכלל אני חושב שגם בנושא המפקח לא צריך להתערב בכלל.
<חיים אינדיג: מפקחים קיימים צריכים להישאר, אבל המחוקק לא מתערב בתפקיד המפקח.
<חיים אינדיג: אם משאירים את תפקיד המפקח, בהנחה שלא מתערבים בכלל בחוק הזה - - -
אורי מקלב: אבל בעיקר דבריך, שהם שונים אולי משל אורי, אולי, זה שאתה מעדיף להשאיר את המפקח ולבטל את הדח"צים ממה שלעשות הפוך מכל הסיבות שאמרת.
<חיים אינדיג: אני כעקרון חושב שהמפקח עדיף על דח"צים, אבל - - -
אורי מקלב: אבל את שניהם בוודאי שלא צריך.
<חיים אינדיג: את שניהם בוודאי שלא צריך.
<חיים אינדיג: ובכל מקרה, גם אם מורידים את הפרק של המפקח כאן אז בהוראות המעבר צריכים לכתוב מה קורה עם המפקחים הקיימים, ויש כל מיני גישות בזה.
<אורי רוזנברג: הערה קטנה, סליחה.
<אורי רוזנברג: גם אם נשאר תפקיד המפקח, עדיין יצטרכו לטפל בהסכם השותפות המוגבלת ולשנות הוראות.
<אורי רוזנברג: יש לו היום סמכויות - - -
אורי מקלב: זה מה שאינדיג, אמר שיהיו חייבים לעשות.
<אורי רוזנברג: לא, הוא אמר אם מבטלים.
<אורי רוזנברג: אני אומר, גם אם משאירים אותו יחד עם הדח"צים - - -
אורי מקלב: לא, הוא אמר שגם אם משאירים אותו יש את זה בתוך ההסכם, החוק צריך להתערב בזה.
<חיים אינדיג: לא חשבתי על מה שאורי אומר.
אורי מקלב: אז לא הבנתי אותך.
<חיים אינדיג: התכוונתי רק למקרה שמבטלים.
<אורי רוזנברג: אני אומר, גם אם משאירים, יש היום נושאים שצריכים את אישור המפקח ובלתי סביר בעליל שנושא שעבר – לצורך העניין, ועדת ביקורת, דירקטוריון, ואולי אסיפה כללית יצטרכו בסוף גם את אישור המפקח.
<אורי רוזנברג: כלומר, איזה say יש לו פתאום?
אורי מקלב: אז ביקשתי ממך אם אפשר להכין הצעה שלכם שאם המפקח יישאר איך נשנה את הסמכויות שלו, את התפקיד שלו.
אורי מקלב: אם אפשר לעשות משהו שהוא נניח ייתן את היתרון שיש למפקח, כפי שרון אמר, כפי שאחרים, אבל מצד שני באמת לא לעשות כפל של סמכויות או כפל של ועדות ודברים כאלה.
אורי מקלב: את זה אמרתי מראש, מעניין לי לשמוע את הדבר הזה.
<אריאל ינקו: לסעיף המפקח.
<אריאל ינקו: בכלל התכוונתי להתייחס לסעיף קטן (ד) שאומר לבטל את האפשרות לפטר את המפקח, אבל עלה כאן כל נושא המפקח.
<אריאל ינקו: אז לפני 20 שנה מישהו בנה שותפות, כמו שאמרתי, עקומה לחלוטין, שותף אחד חזק דומיננטי מוחלט, לא משקיע ומקבל הכול, שותף שני שמשקיע הכול ואין לו שום סמכויות, אין לו שום אפשרות להוציא כסף שהוא מכניס, ואז – זה היה מר אינדיג שעשה דבר חכם - - -
אורי מקלב: ומרצון נכנסתם לדבר הזה.
<אריאל ינקו: בהחלט.
<אורי רוזנברג: בפועל - - -
אורי מקלב: לא, רק שהוא ידע.
<אריאל ינקו: כן, נכנסנו מרצון לדבר הזה, אבל - - -
<חיים אינדיג: ואתה לא מתחרט.
<אריאל ינקו: לא יודע, לא נכנס לזה, אני מדבר כרגע על זה.
<אריאל ינקו: נכנסנו מרצון לדבר הזה, - -
<דוד וינברגר: אני מתחרט, אני מתחרט.
<אריאל ינקו: - - השותף הכללי קיבל את מה שהוא קיבל בלי להשקיע, והתוצאה הסופית היא שמישהו מינה מפקח ואמר בחוכמתו: תשמע, יש לי שני שותפים כל כך בעייתיים עם מצב כל כך בעייתי ביניהם, בואו נשים מפקח, וזה היה דבר, כמו שרון אמר, לאורך השנים.
<אריאל ינקו: והיו הרבה, אפשר להביא לך אין-סוף דוגמאות, הנושא של "דוראד" היה קו פרשת המים, כמו שכבודו אמר, איך אתם רוצים לראות את השותפות?
<אריאל ינקו: רוצים לראות שותפות שבאים עורכי-דין שמקבלים משכורת מהציבור, כולל עורכי-דין שיושבים כאן, ומגנים על השותף ופועלים, וכל הפעולות כאן נעשות לטובת השותף הכללי למרות שמי שמשלם את משכורתם זה הציבור וזה אנחנו.
<אריאל ינקו: אבל כל הפעולות למעשה נעשות לטובת אחד השותפים, וסך הכול זה שותפות, זה שני אנשים שעשו שותפות ביניהם, אז מישהו צריך להחליט ביניהם.
<אריאל ינקו: זה לא חברה שאתה כל רגע כשזה לא נוח מנסים להלביש את זה, להגיד: אוקיי, בוא נהפוך אותה לחברה.
<אריאל ינקו: היה ברור, והתייחסתי במכתבים קודמים, שמישהו יפיץ את הסיפור כי זה הופץ כבר פעם, בוא נהפוך את זה לחברה.
<אריאל ינקו: זה היה מצוין, כשהם לא החזיקו 60%, 70% בשותף המוגבל, היה מצוין, אני הייתי הראשון שחותם על זה שיהפכו לחברה.
<אריאל ינקו: כשהחזיקו 2%, 3%, 4%, 5% שיהפוך את זה לחברה, מצוין, ואז העסק היה עובד מצוין.
<אריאל ינקו: היום כשהשותף הכללי מחזיק 60%, 70%, אני מדבר אכן ב"אבנר" וב"דלק קידוחים", וייעשה לחברה הזו מה שעושים היום ל"דלק אנרגיה", אז זה מאוד נחמד לבוא ולהחליט להפוך אותה לחברה.
<אריאל ינקו: אני רוצה רגע לחזור לנושא המפקח.
<אריאל ינקו: החליט מי שהחליט בחוכמתו, ובאמת לא הבנו, אבל הבנו שתפקיד הכנסת והציבור זה להגן על האנשים החלשים גם אם הם לא תמיד מבינים, ומה שעשו, חתמו ביוזמתם.
<אריאל ינקו: אבל אמר מי שאמר: אנחנו מבינים שחתמתם ביוזמתכם, אבל אנחנו עדיין נגן עליכם מפני טעויות שאולי אתם לא מבינים שאתם הולכים לעשות אותם.
<אריאל ינקו: אז מישהו מינה מפקח ולאורך השנים הוא לא תמיד עשה עבודה טובה, תלוי, יש שותפויות שהוא עשה יותר טוב, יש שותפויות שהוא עשה פחות טוב, אבל לאורך השנים אצלנו לפחות תמיד נאלצנו להפעיל אותו, ללחוץ.
<אריאל ינקו: זאת אומרת, כל הדברים שנתקלנו בהם והגנו עליהם היו בדרך כלל ביוזמתנו, לא ביוזמה ישירה של המפקח.
<אריאל ינקו: אני יכול להביא לך אין-סוף דוגמאות, ברוב הזמנים זה היה השקעות, גיוסים נוספים, אין-סוף גיוסים, ששוב, מגויסים מהציבור, השותף הכללי הוא זה שמקבל את הכסף, יש לו אינטרס שהכסף הזה יגויס, ועל זה עשינו הרבה מאוד מאבקים ו"דוראד" הייתה פשוט קו פרשת המים.
<אריאל ינקו: הפעלנו עורך-דין בכסף שלנו כמשקיעים קטנים, אז היו הרבה בעיות.
<אריאל ינקו: הפעלנו כשעורכי-הדין של השותפות שמקבלים את המשכורת בעצם מציבור פועלים לטובת השותף הכללי.
<רון נחמני: תמיד.
<אריאל ינקו: אם כך מישהו רוצה לראות שותפות, למה אף אחד לא שואל איך יושבים כאן עורכי-דין ובעצם מקבלים כסף ציבורי, ופועלים להגן על השותף הכללי.
<אריאל ינקו: כל הסעיפים שהם מציגים כרגע זה סעיפים – איפה עורכי-הדין מטעם השותפות שמגנים על השותף המוגבל?
<אריאל ינקו: זה אנחנו, זה הציבור, שנכון, שלא כל כך מבין בנושאים החוקיים.
<אריאל ינקו: אנחנו עושים במיטב יכולתנו, לא הבאנו עורכי-דין.
<אריאל ינקו: בזמנו, מול "דוראד" כן הפעלנו עורכי-דין ושילמנו את הכסף שלהם, וכנ"ל כמה פעמים.
<אריאל ינקו: אז אם ככה רוצים לראות שותפות, אני בהחלט תמה אם זה נקרא הגנה על זכויות הציבור.
<אריאל ינקו: את המפקח לאורך השנים הפעלנו הרבה פעמים, הרבה מאוד פעמים, בעשרות שנים תמיד מהצד השני.
<אריאל ינקו: אנחנו נאלצים להפעיל את המפקח כאנשים פרטיים וכציבור להגן על עצמנו.
<אריאל ינקו: מהצד השני יושב השותף הכללי עם עורכי-הדין שעליהם אנחנו משלמים ושפועלים ומגנים עליו.
<אריאל ינקו: המפקח שם עשה את העבודה ועשה אותה טוב.
<אריאל ינקו: אם אתה שואל אותי, עורך-דין אינדיג אמר, אם הייתי צריך להחליט בין דח"צים לבין מפקח, מייד מפקח, לא רק מהטעמים הצודקים שציין עורך-דין אינדיג אלא גם בגלל זה שכל מה שקורה היום בבורסה לחברות.
<אריאל ינקו: הרי ברור לחלוטין שהדח"צים שם לא מגנים על המשקיעים, לא הדירקטורים, אז איך קורה שעכשיו פתאום הדח"צים הפכו למגני הציבור מספר אחד?
<אריאל ינקו: את זה כבר הפסקתי להבין.
<אריאל ינקו: אני גם לא כל כך מבין למה הדח"צים שממונים על-ידי הכלליים נקראים דח"צים טובים, הרי דח"צים זה אנשים ישרים כמו שאר הדירקטורים, אז למה כשהם ממונים על-ידי השותפים הכלליים אז הם בסדר, אפשר לסמוך עליהם והכל בסדר, אבל כשהם ממונים על-ידי הציבור אז הם כבר נחשבים לדח"צים לא טובים.
<אריאל ינקו: הרי הם אנשים הגונים, ישרים, שחייבים חובת הגינות, אז הם יפעלו בדיוק כמו שהם פעלו כשהשותף הכללי מינה אותם והם יפעלו גם כשהציבור ימנה אותם.
אורי מקלב: עכשיו אתה מדבר לטובת הדח"צים.
<אריאל ינקו: אני אומר ככה, אם לבחור בין מפקח לבין דח"צים, מפקח.
אורי מקלב: מי שימנה זה השותף המוגבל.
<אריאל ינקו: אם יחליטו על דח"צים, אבל לא במקום מפקח, אני מחליף את המפקח.
<אריאל ינקו: לדעתי אסור להחליף את המפקח בשום פנים ואופן.
<אריאל ינקו: אסור גם לאפשר לפטר אותו, כי הוא זה שמגן.
<אריאל ינקו: קח את השותפויות האלה, הם צברו עשרות מיליארדי דולרים, זה עכשיו השלב בדיוק לפטר מפקח ב-60,000 דולר, כשהוא צריך להגן על כספי ציבור של עשרות מיליארדי דולרים?
<אריאל ינקו: זה בדיוק השלב של להשאיר את הציבור חשוף לחלוטין לשותף הכללי עם דירקטורים ודח"צים שאומרים שבחברות זה לא בדיוק מצליח לעבוד בצורה הכי מוצלחת.
<אריאל ינקו: אז כאן כבר יש מפקח, אז ודאי וודאי זה לא המקום לפטר אותו.
<אריאל ינקו: כתבתי כאן שזו טענה מגוחכת, אותם 60,000 דולר זה בדיוק מה שקובע היום.
<אריאל ינקו: השותף הכללי מקבל שם מיליארדים על מיליארדים וה-60,000 דולר כששמים שומר סף להגנת הציבור זה הכסף שפה בדיוק צריך להחליף דח"צים?
אורי מקלב: יש עוד משהו, ינקו?
<אריאל ינקו: כן, עוד נקודה אחת.
<אריאל ינקו: המפקח הזה היה יקיר השותף הכללי כל זמן שהוא מינה אותו מכיוון שהוא סיפק לו בעצם מעין מעטפת הגנה שאומרת שבעצם מי שאחראי זה המפקח, זה גם עזר לנו.
<אריאל ינקו: לעומת זאת, עכשיו כשהציבור אמור למנות את המפקח פתאום הוא הפך למיותר.
<אריאל ינקו: לכן, הקו התחתון שהצעתי זה בכלל קודם כול בהחלט אכן צריך להגדיר את הסמכויות של המפקח בצורה ברורה, צריך להרחיב אותן, צריך לעשות בכל העניינים במחלוקת בין השותף הכללי – ואין הרבה עניינים, יש מספר נקודות חשובות, כמו חלוקת רווחים, יש כמה נקודות חשובות שקל מאוד למנות אותן.
<אריאל ינקו: מה שצריך לעשות זה לקבוע בנושאים ששנויים במחלוקת בין שני שותפים, לכן זה שותפות וזאת לא חברה, צריך שיהיה מפקח שיטפל בזה, הוא יחליט איך - - -
אורי מקלב: מציע להרחיב את הסמכויות של המפקח.
<אריאל ינקו: בהחלט צריך להרחיב בנקודות מסוימות, אפשר לבטל בנקודות אחרות, הוא לא צריך לקבוע את עובי הצינורות, הוא גם לא עשה את זה אף פעם, אגב.
<אריאל ינקו: הוא אף פעם בכלל לא עשה שום דבר לטובת - - -
אורי מקלב: לא הייתה התערבות של מפקח בנושאים מקצועיים.
<האריאל ינקו: הוא לא התערב אף פעם בנושאים מקצועיים.
<רון נחמני: הוא אף פעם לא התערב, אף פעם.
<אריאל ינקו: הוא לא מתערב אף פעם בנושאים מקצועיים.
<אריאל ינקו: אין לו שום סמכות להתערב בנושאים המקצועיים.
אורי מקלב: חשבתי אחרת.
אורי מקלב: הרי יש את דמי הניהול - מכיוון שהשותף הכללי לוקח כספים של דמי ניהול והוצאות וכל מיני דברים כאלה, איך אתם בעלי המניות הקטנים, איך השותף המוגבל ידע באמת שהשותף - - -
<אריאל ינקו: זה פתור מאוד, קל מאוד.
אורי מקלב: איך הוא ידע את זה?
אורי מקלב: איך ידעתם שאתם לא - - -
<נחמיה זיסמן: הם לא ידעו.
<אריאל ינקו: לא צריך לדעת.
<אריאל ינקו: נתנו אישור, כמו שאמרו בתחילה, השותף הכללי מעלה להצבעה, למשל, השקעות בפיתוח "תמר", השקעות אקספלורציה ב"תמר", אנחנו מצביעים ומאשרים לו.
<אריאל ינקו: אגב, כל החלטה, וזה סעיף אחר, אבל כל החלטה שנוגעת להוצאה כספית שבעצם מי שמשלם אותה זה הציבור, השותף המוגבל, היא צריכה לעבור אישור של האסיפה, אין מה לעשות, זה לא דירקטורים וזה לא השותף הכללי.
אורי מקלב: אבל איך ידעתם לגבי ההוצאות?
<אריאל ינקו: נתנו לו אישור.
<רון נחמני: ויש דוחות, הנחנו שלא מרמים אותנו.
אורי מקלב: שאלתי שאלה, האם המפקח גם בדק את הדוחות?
<אריאל ינקו: מאוד פשוט.
<אריאל ינקו: לא, אין צורך.
<אריאל ינקו: אם מביאים נתונים ואומרים לו – זה מאוד פשוט, אגב, זה מתנהל כמו בחברות.
<נחמיה זיסמן: בחיים לא שאלו אותם אם להשקיע או לא.
<אריאל ינקו: נתנו לשותף הכללי אישור למשל לעשות קידוחי אקספלורציה.
<אריאל ינקו: הלך השותף הכללי עשה קידוחי אקספלורציה, אף אחד לא בדק את עובי הצינור, ואם הייתה בעיה בדוחות הכספיים, כמו במקום אחר, היה הולך ואומר: תשמע, תבדוק, והולך למפקח ואומר: תבדוק.
<אריאל ינקו: ככה באופן שוטף אף אחד לא מתערב.
<אריאל ינקו: לאחר מכן נגמרה האקספלורציה, בא השותף הכללי ופנה וביקש אישור להשקעת רווחים, שזה סיפור אחר, בנושא של פיתוח המאגר.
<אריאל ינקו: ברגע שהוא מקבל אישור מהאסיפה אף אחד לא בא בטענות, אם יש טענה, זה רק ספציפית.
אורי מקלב: אז איפה המפקח?
אורי מקלב: הבנתי מרון, המפקח שלכם התערב.
אורי מקלב: באיזה מקרים אתה יכול להגיד?
<אריאל ינקו: במקומות שפנינו.
<אריאל ינקו: קודם כול הוא - - -
אורי מקלב: בהתנהלות, רק בהתנהלות.
<רון נחמני: קיפוח הציבור.
<אריאל ינקו: הרבה מקומות, בחלוקת רווחים.
<אריאל ינקו: הסכם "דוראד" ממש היה קו פרשת המים, שם השותף הכללי ניסה לעשות - - -
אורי מקלב: אבל במקרה שלא - - -
<רון נחמני: אתן עוד דוגמה.
<אריאל ינקו: שנייה, הרבה פעמים בנושא של גיוסים.
<אריאל ינקו: בא השותף הכללי ביקש גיוסים גדולים ברמה כזו, ברמה אחרת.
<אריאל ינקו: חלוקת רווחים, בא, רצה להשתמש בחלוקת רווחים בצורה לא מוגבלת וכו', אנחנו פונים למפקח, יש לנו מפקח, אמור - - -
אורי מקלב: עד היום המפקחים היו רואי-חשבון בהשכלתם?
<רון נחמני: כן.
<יצחק בושריאן: או עורך-דין או רואה-חשבון.
<אריאל ינקו: רואה-חשבון או עורך-דין, אבל הם בדרך כלל באים מחברה גדולה ונעזרים - - -
<אסתר פרונט: בדרך כלל עורך-דין.
אורי מקלב: תסלחו לי שאני לומד עליכם, אבל עכשיו אני מקבל תמונה יותר טובה.
<רון נחמני: כבודו, אני רוצה לתת את הדוגמה.
<נחמיה זיסמן: אנחנו רוצים לדבר וגם צריך ללכת הביתה היום.
אורי מקלב: קיבלתי רשות דיבור.
אורי מקלב: יש אנשים שרוצים.
<רון נחמני: אתה מחפש דוגמאות, אבל זה המקצוע שלי.
אורי מקלב: אבל כבר הבאת דוגמה.
<רון נחמני: אגמור בשתי שורות.
<רון נחמני: באפריל 2005 הגיע אלינו מנכ"ל "דלק", קבוצה ומנכ"ל כל האופרציה של הגז גדעון תדמור, וביקשו מאתנו לאשר הלוואה של 200 מיליון דולר משותפויות "אבנר" ו"דלק" כדי להשקיע אותם בבניינים במנהטן תוך כדי נתינה של ערבות של "דלק נדל"ן".
<רון נחמני: אילו היינו מאשרים את הדבר הזה לא היה קידוח "תמר" ולא היה גז בישראל.
<רון נחמני: באותו רגע רתמתי את המפקח והתנגדנו בכל תוקף, וזה עמד בניגוד להסכם השותפות.
<רון נחמני: אתה שואל במה המפקח מתערב?
<רון נחמני: המפקח מתערב בשימור השותפות, בהצלת המיעוט מבעל השליטה.
<רון נחמני: בעל השליטה היו לו דח"צים גם ב"דלק נדל"ן".
<רון נחמני: מה קרה בסוף ל"דלק נדל"ן"?
<רון נחמני: איפה הדח"צים של "דלק נדל"ן"?
<רון נחמני: מישהו הגן על המשקיעים ב"דלק נדל"ן"?
<רון נחמני: מי הגן על המשקיעים בשותפויות?
<רון נחמני: ואדוני, מר אריאל ינקו ודוידיאן ורון נחמני שהפעילו את המפקח, ושלא יספרו לי סיפורים.
אורי מקלב: לפי מה שאתם אומרים אני מקבל תמריץ להגיש הצעת חוק למנות מפקח בכל החברות.
אורי מקלב: אני מתחיל לקבל תמונה.
אורי מקלב: לפי התמונה הזאת זה מה שצריך לעשות עכשיו.
<רון נחמני: עובדתית, החברות האלה - - -
<אריאל ינקו: חברה זו לא שותפות.
<עמיחי פינקלשטיין: אדוני מתכוון בכל החברות הציבוריות, לא רק חברות הנפט.
אורי מקלב: חברות ציבוריות.
<רון נחמני: לא ראיתי דח"צים מגנים על שום דבר.
<נחמיה זיסמן: כבוד היושב-ראש, אנחנו נדבר היום?
אורי מקלב: נחמיה, אתה עושה את זה, זה התפקיד שלי.
<נחמיה זיסמן: אם כן, אני אחכה.
<חיים אינדיג: רציתי רק להגיב למה שהוא אמר כאן, שעד היום הם לא התערבו בשום דבר בניהול.
<חיים אינדיג: הוא צודק.
אורי מקלב: לא נתתי לך רשות דיבור.
אורי מקלב: לא הבנת.
אורי מקלב: נתתי לו.
<יגאל חבר: אני רוצה לענות לאורי ומשם להגיע לנושא של המפקח.
<יגאל חבר: ב"שמן" לא צריך מפקח, "שמן" זו חברה בורסאית, אם יש לי מספיק כסף אני יכול להשתלט עליה, אני יכול לקנות אותה ולהיות הבעלים שלה.