GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני מכיר את הבניין הזה, בבניין הזה באמת יש הרבה הצגות.
משה גפני: הצגה כזאת עוד לא ראיתי.
משה גפני: יושבים פה אנשים שהם בעד החוק והם יצביעו נגד ויש פה אנשים שהם נגד החוק בכל הכוח, והם יצביעו בעד.
משה גפני: פשוט לא להאמין.
משה גפני: על מה אנחנו מדברים?
משה גפני: אנחנו מדברים על 1% או 2% מס הכנסה לכאן או לכאן, שבזה באמת חבר כנסת מצביע לא בדיוק על-פי מצפונו אלא על-פי החלטת קואליציה.
משה גפני: הנושא הזה של הגיור, שהוא בלב לבו של העם היהודי - - -
יריב לוין: אין פה החלטת קואליציה.
מרב מיכאלי: אין פה החלטת קואליציה.
משה גפני: אמרתי על 1% או 2%.
אלי בן-דהן: הקואליציה חצויה.
מרב מיכאלי: אגב, אין פה אף אחד שהוא - - -
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני חוזר על מה שאמרתי - - -
אברהם מיכאלי: התכוונת קואליציה אד-הוק למטרה מסוימת.
משה גפני: אם היה דיון על 1% מס הכנסה למעלה או למטה, אני מבין, יש החלטת קואליציה.
משה גפני: בסדר, אז בן-אדם חושב שזה לא נכון, אבל הוא מצביע.
משה גפני: דבר שהוא באמת חשוב, אבל הוא לא קריטי.
משה גפני: כאן המצב הוא הפוך.
משה גפני: כאן אנחנו מדברים על הדבר הכי קריטי, ואנשים בעד מצביעים נגד ואנשים נגד מצביעים בעד.
משה גפני: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך את זה בלב שותת דם, אנחנו נמצאים על פרשת דרכים כשאלעזר שטרן לוקח את האחריות על עצמו לחתוך את העם היהודי.
משה גפני: מה שהולכים לעשות פה עכשיו – לא יסולח, פשוט לא יסולח.
משה גפני: הולכים לחתוך את העם היהודי.
משה גפני: אנחנו לא נדע מי יהודי ומי גוי.
משה גפני: האם ייתנו לאיזה רב באיזה יישוב קטן, שאין לו התמצאות בעניין הזה, האם ייתנו לו לעשות דברים?
משה גפני: האם מישהו היה מעיז פה להביא הצעת חוק על איזה נושא שאין לו בו הבנה ואין לו בו מושג שהוא יכול?
משה גפני: האם תהיה לו סמכות לעשות את זה?
משה גפני: על הגיור אפשר, על היהדות אפשר.
משה גפני: ומתגייסים כל האנשים הליברלים, שלא ייתנו בשום פנים ואופן להגיד מילה על בית המשפט, לעשות משהו נגד בית המשפט, גם אם שופט טעה, פה הם ייתנו כר נרחב לכל אחד שאין לו שום הבנה בעניין של גיור.
משה גפני: הולכים לחתוך, לקרוע את העם היהודי.
משה גפני: לקרוע.
קארין אלהרר: למה אתה צועק?
דוד רותם: למה אתה חושב שצריך לדון בכל החוק הזה מחדש?
משה גפני: רק רגע, היתה פה שאלה מאוד רצינית.
משה גפני: שאלו אותי למה אני צועק - -
מרב מיכאלי: כי לבו שותת דם.
קארין אלהרר: אין שאלה בכנסת שלא שותתת דם.
קארין אלהרר: אין נושא.
משה גפני: - - זאת שאלה שאני באמת צריך לתת עליה תשובה.
משה גפני: אמר מי שאמר שמתי שכואב, צועקים.
משה גפני: ולי כואב, ואני צועק.
משה גפני: אתם יכולים לצחוק.
משה גפני: אצלכם כל הפוליטיקה הרי היא צחוק.
משה גפני: באתם לפה לצחוק.
משה גפני: אתם עושים כל מיני דברים של צחוק, בגלל שאתם מחר לא פה, אבל אני פה - -
קארין אלהרר: הלוואי ויכולנו לצחוק כמו שאתה צוחק, גפני.
משה גפני: - - הציבור שלי פה.
משה גפני: הוא היה פה תמיד והוא יהיה פה הלאה.
משה גפני: ואני יודע מה יקרה עם העם היהודי.
משה גפני: אתם תצחקו, ואתם חושבים שתקבלו מזה מנדטים - -
קארין אלהרר: גפני, העם בישראל - - -
משה גפני: - - העם בישראל לא טיפש.
קארין אלהרר: העם היהודי הוא לא רק שלך.
משה גפני: העם היהודי הוא של כולנו, אתם מנסים להרוס אותו.
קארין אלהרר: אז תתנהל כאילו זה של כולנו.
משה גפני: אתם מנסים להרוס אותו.
משה גפני: אני מנסה לשמור עליו.
משה גפני: העם היהודי הוא של כולם.
משה גפני: יש מי שמנסה לפגוע בו.
דוד רותם: גפני, אתה כבר עובר את הזמן שלך.
משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לקיים דיון מחדש.
משה גפני: עברנו פגרה, עברנו זמן שבו היו דברים על סדר-היום, השתנו דברים, התרחשו דברים, אני חושב שמן הראוי לא לעשות את זה במחטף, לחזור ולקיים את הדיון הזה בוועדה.
משה גפני: צריך להביא דברים נוספים, יש דברים שקרו במהלך החודשים האלה, יש גם התרחשויות שאי-אפשר להתעלם מהן ויש גם התרחשויות פוליטיות שגם עליהן צריך לדבר.
משה גפני: אי-אפשר שלא לדבר על העניין הזה, אבל בעיקר הנושא האידיאולוגי הפרקטי שנוגע לקיומו של העם היהודי, ולכן אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, אתה איש פתוח, ליברלי, אני מבקש ממך לקיים דיון נוסף על העניין הזה בוועדה, על מנת שנמצה את ההליך.
משה גפני: גם אם הולכים לעשות חורבן כזה נורא, לפחות שישמעו פעמים נוספות את הדברים שהתרחשו במהלך החודשים האחרונים.
משה גפני: אני מודה לך על ההקשבה.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אני רק אשלים משהו שחבר הכנסת גפני לא התייחס אליו בגלל שהוא לא היה כשהמנמקים הקודמים של הבית היהודי הסבירו מדוע הם מתנגדים, מבקשים את הרביזיה, והאשימו בצורה ישירה או עקיפה גם את הנציגות החרדית.
אורי מקלב: לא ידעת, אז לא התייחסת.
אורי מקלב: לכן אני, ברשותך, כן אתייחס לדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו, יהדות התורה, בשונה מהבית היהודי לא צריכים להתפתל ולהסביר מדוע תמכנו, באיזה חלקים אנחנו כן תומכים, באיזה חלקים אנחנו לא תומכים.
אורי מקלב: ביושר ובעקביות מתחילת הדיונים, והשתתפנו בכולם, אמרנו שאנחנו מתנגדים לחוק הזה - -
אורית סטרוק: גם אנחנו.
אורי מקלב: - - לחוק הזה, להצעת הממשלה, בגלל שלעיני כל ישראל נאמר על-ידי המציעים למה הם חותרים בחוק הזה.
אורי מקלב: אותנו לא מעניין האם מערך הגיור ייכנס לתוך החוק ואותנו לא עניין מה מעמדם של רבני או דייני רשות הגיור.
אורי מקלב: אנחנו שמענו למה רוצים להגיע המציעים, לאותם אנשים שרשות הגיור של היום, שהיא המקלה ביותר בכל התקופות שהיו במדינת ישראל בנושא הגיור, לאלה שרשות הגיור לא מקבלת אותם, לא מקבלת אותם לעם היהודי.
אורי מקלב: דייני רשות הגיור, אני אומר כאן לכל הציבור, גם לחברי הכנסת שלא יודעים היום, כל הדיינים שם הם מאנשי הציונות הדתית.
אלי בן-דהן: רובם.
אורי מקלב: רובם ככולם.
אורי מקלב: המנהלים, האווירה, אווירה של פשרנות, אווירה של קבלת עם ישראל.
אורי מקלב: אתה נמצא בדיוני רשות הגיור, בבתי הדין האלה, ואותם אלה שלא רוצים לגייר, מבקשים המציעים שגם אלה יוכלו להתגייר.
אורי מקלב: זאת המטרה.
אורי מקלב: לכן מהרגע הראשון התנגדנו לחוק הזה ולחוק הזה אנחנו מתנגדים היום בלי להסביר מדוע יש דברים שאני מסכים ויש דברים שאני לא מסכים.
אורי מקלב: אמרתי לכם כאן בוועדה: אל תלכו על פשרות, בסופו של דבר לא תוכלו לחיות עם החוק הזה.
אורי מקלב: אל תסכימו, תתנגדו, ויש לכם הכוח והיכולת והסמכות, בשביל זה אתם חברים בקואליציה.
אורי מקלב: אני לא חבר בקואליציה.
אורי מקלב: אני מניח שרוב מחברי באופוזיציה, ואני פונה כאן לחברי באופוזיציה, שחלקם יתמכו בחוק הזה, כשהם ראו אתמול את הכותרת שראש הממשלה כדי לעשות שקט בקואליציה נתן מאות מיליונים ליהודה ושומרון, זה צבט לכם בלב, לתשתיות.
אורי מקלב: לא זה מה שצבט לי בלב, ההסכם שהגיעו אליו עם הבית היהודי, צבט לי בלב למה בדבר הזה ידעו להעמיד את הדברים, שאם לא, אין קואליציה, ובחוק הזה לא ידעו להעמיד את הדברים.
אורי מקלב: אתם, אותם חברים בקואליציה, אותם שרים, אותם ראשי מפלגה, למה בחוק הזה ידעתם לקבל?
אורי מקלב: הוא ראה והריח והרגיש איפה הדברים שלכם נחרצים ואיפה הם לא נחרצים, איפה הם מגמגמים.
אורי מקלב: אני יודע שאולי זה לא פופולרי – מה שהחרדים מתנגדים לו, סימן שאנחנו צריכים לתמוך בזה.
אורי מקלב: אני יודע שיש כאלה שחושבים כך.
אורי מקלב: זו לא פגיעה בחרדים כפי שצוטט אתמול מהשר אלי בן-דהן, יש לי כאן הציטוט שהחרדים יסבלו מזה.
אורי מקלב: כולנו נסבול.
אורי מקלב: העם היהודי – ייחודו בכך שהוא עם אחד.
אורי מקלב: אין עוד עם שיכול להגיד שכולו אחד, מההתחלה.
אורי מקלב: רק בעם היהודי כולם אומרים "שמע ישראל, ה' אלוקינו, ה' אחד", שהוא אחד.
אורי מקלב: ואתם רוצים לקעקע את הדבר הזה, שהוא יהיה עם אחד – יהיה יהודי סוג א' ויהיה סוג ג', שאף אחד לא יחשוב שיהיה אחרת.
אורי מקלב: יבדקו בדיוק איפה הגיור של היהודי הזה נעשה, לא יהיה אחד.
אורי מקלב: גם היום עושים את זה, אבל נניח שבסופו של דבר מקבלים בהסכמה שהגרות שנעשית היום בארץ היא גרות שתהיה מקובלת על כולם.
אורי מקלב: אני אומר את זה גם לישראל ביתנו, פחדתם לאורך כל השנים, כשהיינו שותפים אתכם בקואליציה.
אורי מקלב: לא רציתם להביא חוקים גם בנושא הגיור, כשמאוד מעיק עליכם הנושא הזה, לא רציתם שתהיה גרות שהיא רפורמית.
אורי מקלב: על זה עמדתם בתוקף.
אורי מקלב: עכשיו כאן זה יהיה לפי ההשפעה, לפי מי שמעורב, לפי מי שמציע, זאת המטרה שלכם.
אורי מקלב: אנחנו הרי יודעים למה באמת החוק הזה קיים.
אורי מקלב: איזה סעיף אתם מכירים?
אורי מקלב: חבר הכנסת שטרן, "ידיד ישיבות ההסדר", הוא זה שדרש שמי שיוכל לגייר זה אחד שיש לו עשר שנות ותק כראש ישיבה.
אורי מקלב: אתה יכול להגיד לי ביושר למה?
אורי מקלב: למי התכוונת?
אורי מקלב: בחוק מי יכול להצטרף, להיות חבר בבית דין לגיור?
אורי מקלב: אחד שיש לו שנות ותק כראש ישיבה.
אורי מקלב: מה עניין ראש ישיבה לבעל הלכה?
אורי מקלב: אנחנו מעריכים.
אורי מקלב: צריך להגיד לי מה זה ראשי ישיבות?
אורי מקלב: ד"ר לפיזיקה יהיה בפקולטה לרפואה, וזה נקרא שאתם תומכים ביושר?
אורי מקלב: תגידו מראש למה אתם חותרים.
אורי מקלב: אני לא אקח ממך את ההערכה שלי, דיברתי אתך גם בוועדות.
אורי מקלב: אני מעריך אותך על כך ששחקן יחיד במגרש מלהט ב-11 שחקנים של הבית היהודי ועושה מה שהוא רוצה בעניין הזה.
אורי מקלב: זה לא משנה ממה זה נובע, ממשקעים מהציונות הדתית, לא ממשקעים.
אורי מקלב: בסופו של דבר, כפי שאמר חבר הכנסת גפני וכפי שאנחנו אומרים, אנחנו לא פוקחים את העיניים?
אורי מקלב: מפלגת התנועה, שנמצאים בה אנשים כמו ציפי לבני, כמעט ראש ממשלה וראש תנועה גדולה, עמיר פרץ, עמרם מצנע – מאיר שטרית, זה מה שמעניין אותו?
אורי מקלב: זה על סדר-היום?
אורי מקלב: זה ההישג שיש בתנועה מכל ההישגים?
אורי מקלב: במצב הביטחוני הם כבר טיפלו, הם כבר הסכימו, הם כבר סידרו אותו?
אורי מקלב: את המצב הכלכלי כבר סידרתם?
אורי מקלב: את המצב המדיני כבר סידרתם?
אורי מקלב: זה הדגל.
אורי מקלב: זה הדגל של מפלגת התנועה, הדגל של התנועה הרפורמית?
אורי מקלב: זה הדגל?
אורי מקלב: אתם מייצגים אותה פה אולי בעזרת כל מיני חרדים שאולי מטעים אתכם או חרדים לשעבר שמטעים אתכם בעניין הזה.
אורי מקלב: אתם לוקחים את הליבה של היהדות, של העם היהודי וגם אותה אתם רוצים לקעקע.
אורי מקלב: תן לי רק עוד משפט אחד.
דוד רותם: משפט אחרון ואתה גומר.
<אנדרו סאקס: למה תמיד הרפורמים?
<אנדרו סאקס: מה עם הקונסרבטיבים?
אורי מקלב: ניתן לכם את הזכות בעניין הזה.
אורי מקלב: אני אומר לחבר הכנסת שטרן, אתה משחק במשחק הפוליטי במלחמה על הקרדיטים, על יחסי ציבור בתוך הציונות הדתית, על מספר מועט של אנשים.
אורי מקלב: ההשפעה של הדבר הזה באה להקל על אנשים מעטים מאוד, שלא בכדי ולא סתם רשות הגיור ובתי הדין לגיור היום לא מקבלים אותם.
אורי מקלב: אתה משחק בשלמות של העם היהודי עם המשחקים הפוליטיים האלה.
אורי מקלב: יש דברים שאפשר, יש חוקים שאפשר, גם אם הם לא נעימים, להכניס למגרש הפוליטי כשיש מחלוקות, ויש, גם אנחנו חיים בפוליטיקה, אנחנו יודעים שיש דברים שבהם כל אחד רוצה לקבל את הקרדיט, המלחמה על הזכות, על דעת הקהל, אבל לא בדבר הזה.
אורי מקלב: דיבר הרב גפני מדם לבו, זה לא סתם, אנחנו רואים למרחוק, אנחנו רואים את השנים האלה, אנחנו רואים מה שיהיה כאן בעם היהודי.
דוד רותם: האם אני יכול לעבור להצבעה?
אברהם מיכאלי: איפה הרביזיה שלי?
אורית סטרוק: א', מיכאלי עוד לא דיבר, וסגן שר הדתות, שהבטחת שהוא ידבר, עוד לא דיבר.
שולי מועלם-רפאלי: הרב אלי לא דיבר בסוף.
אברהם מיכאלי: אני יכול ללכת אם אתה רוצה.
אורי מקלב: מה הבהילות?
אברהם מיכאלי: מי מדבר?
דוד רותם: יש לך עשר דקות לנמק את כל ההסתייגויות שלכם.
אברהם מיכאלי: לך אישית ידועה ההיסטוריה, לא של החוק הזה, אבל של משהו דומה.
אברהם מיכאלי: בקדנציה הקודמת התנהלנו ביחד כדי להביא לשינוי שמפלגתך בזמנו יזמה.
אברהם מיכאלי: השינוי שהיה מדובר בו אחרי הרבה מאוד דיונים הוסכם.
אברהם מיכאלי: בהתנהלות שלנו כל הזמן ידעת שיש בכל הדבר הזה "כללי משחק".
אברהם מיכאלי: כפי שאף אחד היום לא יעיז לאשר משהו ברפואה שמומחה ברפואה לא מעורב בו, והוא זה שיקבע אם זה נכון או לא נכון לעשות שינוי דרסטי מסוים, אתה כל הזמן ידעת שאי-אפשר לעשות פה שינויים ללא הסכמה או מעורבות של הרבנות הראשית לישראל, במיוחד נשיא בית הדין הרבני הגדול, וכל הזמן - - -
דוד רותם: שיגיע להסכמות.
אלעזר שטרן: הוא מומחה?
אלעזר שטרן: בהשכלה שלו, רק שאלתי.
אברהם מיכאלי: אלעזר, אתה לא שם לב שאתה לא מנסה לעשות שינויים קטנים, אתה מנסה לזעזע פה מערכות שלמות במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: אולי משחקים בך כל הגופים הרפורמים שיושבים פה ומחאו לך כפיים אחרי הדיון הקודם.
אברהם מיכאלי: אתה צריך להבין שמשחקים בך, אתה לא מתכוון לזה.
אברהם מיכאלי: אני יודע שלך יש כוונות אחרות, אבל אותם אנשים שמשחקים בך, לצערנו ראש הממשלה פוחד מהם.
אברהם מיכאלי: ראש הממשלה בפעם הקודמת, על השינויים שהסכמנו, ראש הממשלה בסוף נעמד ולא רצה להתקדם.
אברהם מיכאלי: מה לעשות, בך משחקים, ואותם גופים שמשחקים בך מנסים לצערנו כבר הרבה מאוד שנים לשנות את היהדות.
אברהם מיכאלי: אי-אפשר למכור סובארו כמרצדס, אין מה לעשות.
אברהם מיכאלי: היהדות שהיא עתיקת יומין התנהלה בצורה שהיא התנהלה.
אברהם מיכאלי: אלה שמנסים לדחוף אותך, להוציא את הרבנות הראשית מהתמונה – מה זה שייך מה ההשכלה שלו?
אברהם מיכאלי: מי שנבחר מפלג אחר בעם ישראל, ההשכלה שלו לא היתה נמדדת?
אלעזר שטרן: דובר על ראש ישיבת הסדר - - -
אברהם מיכאלי: תסלח לי, אני אומר כרגע, נשיא בית הדין הרבני הגדול – היית מעיז להביא לפה אפילו תקנה קטנה לשנות סמכויותיו של נשיא בית המשפט העליון?
אברהם מיכאלי: זו הצביעות שלכם.
אלעזר שטרן: לא הביאו?
אברהם מיכאלי: לא הביאו כלום, לא הביאו שום דבר.
אברהם מיכאלי: אל תערבב עכשיו שמחה בשמחה.
אברהם מיכאלי: מה שהביאו אתמול זה בכלל לא שייך.
אברהם מיכאלי: אתמול הביאו משהו שאתה כחבר כנסת צריך היית לשמוח על זה, כי מדובר פה על הפרדת רשויות שעליה התחנכנו וגדלנו בדמוקרטיה.
אברהם מיכאלי: אתה פוגע פה במערכת שלמה של אמון בעם ישראל, ברבנים הראשיים, שהם אמורים לנהל את המערכת הזאת, כי אחרת אתה בא ואומר: אני נהייתי רב ראשי, אני נהייתי פה אדמו"ר, אני נהייתי פה זה שמחליט איך כדאי או לא כדאי לעשות.
אברהם מיכאלי: אם אתה משנה את כללי המשחק האלה, בסוף לא יהיה כלום.
אברהם מיכאלי: אתה היום משנה משהו, מחר מישהו אחר יבוא וישנה משהו אחר, כי אין מישהו ששומעים לו ואין מישהו שמתנהלים על-ידו.
אברהם מיכאלי: לכן אני אומר לך שהחוק הזה הוא חוק שמביא להרס טוטלי וגמור בעם ישראל לגבי מסגרות.
אברהם מיכאלי: אני לא מדבר כרגע על תיקון כזה או תיקון אחר.
אברהם מיכאלי: קראנו פה בדיון האחרון שקיימנו פה, אדוני היושב-ראש, את התגובה של הראשון לציון, הרב הראשי לישראל.
אברהם מיכאלי: הוא שלח את תגובתו.
אברהם מיכאלי: נכון, בזמנו, הרב בן-דהן, דיברנו על זה, לתת לו להעביר את זה בקריאה הראשונה זו היתה טעות.
אברהם מיכאלי: יכולתם את הווטו שלכם להפעיל אז, ואז לא היו מעיזים להתקדם, אבל אז אמרנו: בסדר, נשנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
אברהם מיכאלי: זו אולי טירונות פוליטית קצת לצערנו מה שהתגלה בהמשך, כי כרגע הם מנופפים בזה ומשתמשים בזה נגדנו, נגד הבית היהודי ונגד המפלגות שאנחנו כרגע מייצגים אותן, ש"ס ויהדות התורה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אתה מבין בזה, אתה הרי יודע כמה הדברים האלה רגישים, לכן אני פונה אליך אישית: אסור לקדם דרך הוועדה את הדבר הזה כרגע, אסור להביא לכך שבהורדת ידיים בסוף נהרוס את התשתית שעם ישראל מתנהל על-פיה כבר דורות.
אברהם מיכאלי: זה לא משהו של פוליטיקה מקומית.
דוד רותם: הרב אלי.
אלעזר שטרן: אתה תיתן גם לי באיזה שלב?
דוד רותם: אתה גם רוצה לדבר?
אלעזר שטרן: באיזה שלב.
דוד רותם: אני אתן גם לך לדבר.
דוד רותם: גם את רוצה?
דוד רותם: את הגשת רביזיות?
מרב מיכאלי: אני מחכה בסבלנות שיגמרו אלה שהגישו את ההסתייגויות והרביזיות.
אלי בן-דהן: אדוני היושב-ראש, תרשו לי בדקה או שתיים, קודם כול קצת לפתוח את היריעה יותר.
אלי בן-דהן: רוב הציבור לא יודע, אבל אכן אי-אפשר להתעלם מכך שיש בישראל עשרות אלפי איש שחיים בתוכנו כיהודים והם אינם יהודים, הם עלו לארץ מכוח זה שאבא שלהם יהודי או הסבא שלהם היה יהודי.
אלי בן-דהן: הם חיים כאן בתוכנו כיהודים.
אלי בן-דהן: במהלך השנים בממוצע מתגיירים בין 1,500 ל-2,500 בכל שנה.
אלי בן-דהן: אני יודע שיש אלה שטוענים שהמספרים לא מספיק גדולים, אבל בוודאי המערכת עושה מאמץ גדול מאוד לטפל בכל מי שמגיע אליה ומגלה רצון להתגייר – גם להתגייר.
אלי בן-דהן: השאלה הגדולה שעומדת פה בפנינו היא איך אנחנו גורמים לכך שאנשים רבים יותר, או יותר נכון – ובעניין הזה אני פמיניסט – איך אנחנו גורמים לכך שנשים רבות יותר יבואו ויתגיירו.
אלי בן-דהן: למי שלא מבין, כיוון שעתידו של העם היהודי תלוי בנשים ולא בגברים, אנחנו צריכים לעשות מאמץ גדול לגרום לכך שתבואנה יותר נשים להתגייר.
אלי בן-דהן: ישנן שאלות לא מעטות איך עושים את זה.
אלי בן-דהן: חבר הכנסת שטרן העלה מחשבה ורעיון שגיבש לחוק, שאם נוסיף רבנים מגיירים, אז אולי יהיו גם יותר מתגיירים.
אלי בן-דהן: לאף אחד אין ודאות מוחלטת שאכן הפתרון הזה הוא פתרון ישים ויצליח.
אלי בן-דהן: אנחנו לא בטוחים בזה.
אלי בן-דהן: אני כן אומר שאסור לנו למשוך את ידינו מלנסות.
אלי בן-דהן: אבל, וכאן אני רוצה לומר את עמדתי בעניין.
אלי בן-דהן: גם אם אנחנו חושבים שהדרך לגרום לכך שיבואו יותר מתגיירים זה להוסיף רבנים מגיירים, חייב הדבר להיות באיזה פיקוח ובאיזה מערכת מסודרת עם כללים ולא במצב שבו אין פיקוח ואין כללים.
אלי בן-דהן: יריב, אני מצדיק אותך בשני דברים מרכזיים.
אלי בן-דהן: קודם כול, אתה צודק שמי שהיה צריך להוביל את זה זה המשרד לשירותי דת.
אלי בן-דהן: אבל אתה, יריב, גם יודע שהכנתי הצעת חוק ממשלתית, ולצערי, אני אומר בכאב, אין לנו רוב בוועדת השרים לחקיקה להביא אותה, כי גם הליכוד לא תומך בהצעת החוק שלנו.
אלי בן-דהן: זו הצעת חוק שלי, שאני מדבר עליה, הצעת חוק שהוסכמה על-ידי הרבנים הראשיים לישראל.
יריב לוין: מי אמר שהליכוד לא תומך בהצעה הזאת?
יריב לוין: היא לא הובאה לדיון בוועדת השרים.
יריב לוין: תביא אותה לוועדת השרים ונראה אם יש לה רוב.
יריב לוין: לא עשיתם את זה.
אלי בן-דהן: אני מוכן להביא אותה.
משה גפני: אל תעשו את זה כאן, כי החוק הזה הולך להיות מריבות בין הסיעות בקואליציה.
משה גפני: תעזבו, לא בעניין של הגיור - - -
יריב לוין: הרב גפני, מה היה עד עכשיו?
אורית סטרוק: - - - זקני צפת לא זוכרים.
שולי מועלם-רפאלי: יריב, כל יום יש משהו חדש.
משה גפני: יריב, דבר כזה עוד לא היה.
אלי בן-דהן: חבר'ה, אני לא הפרעתי לכם.
משה גפני: דווקא היום אנחנו בעד המריבות שם.
אלי בן-דהן: גם הדבר השני שאתה אומר, יריב, ובצדק, שצריך להביא פתרון מוסכם, אני מסכים אתך.
אלי בן-דהן: אבל אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.
אלי בן-דהן: כשאני אומר "פתרון מוסכם", אין לנו ברירה, אלא הפתרון שמוסכם גם על הרבנים הראשיים לישראל.
אלי בן-דהן: אני מודה שעשינו ניסיונות אתה ואני.
אלי בן-דהן: ניסינו.
אלי בן-דהן: אני חושב שזה לא מספיק.
אלי בן-דהן: אני חושב שצריכים להתאמץ עוד יותר.
אלי בן-דהן: אני מאמין שבסופו של דבר נוכל להגיע לפתרון, אבל בוודאי ובוודאי שאם הפתרון יהיה מוסכם עלי ועליך, או על אלעזר ועלי, ולא יהיה מוסכם על-ידי הרבנים הראשיים, הוא יהיה פתרון בעייתי.
אלי בן-דהן: וכאן אני עונה לשאלתך למה שר הדתות לא חותם על הצעת המחליטים, שכפי שאמרה חברתי, אורית סטרוק, באמת היא הצעה אחרי הרבה מאוד שעות שבילינו יחד חבר הכנסת שטרן ואני ועוד קבוצה מצומצמת שעסקה בהכנתה של הצעת המחליטים.
אלי בן-דהן: בסופו של דבר שר הדתות הוא גם הממונה והאחראי על הרבנים הראשיים לישראל.
אלי בן-דהן: שר הדתות כשר הדתות לא יכול להביא הצעה לממשלה שהרבנים הראשיים שהם תחת משרדו מתנגדים לה.
אלי בן-דהן: זאת בעיה מובנית, ולכן שר הדתות לא יכול - - -
יריב לוין: אז אתם רוצים שראש הממשלה יביא הצעה - - -
יריב לוין: זה מה שאתם מציעים.
שולי מועלם-רפאלי: יריב, נביא הצעה שמקובלת על הרבנים.
אלי בן-דהן: יריב, רק רגע.
שולי מועלם-רפאלי: יריב, בואו נביא הצעה שמקובלת - - -
יריב לוין: לטענת חברת הכנסת סטרוק ראש הממשלה לא מביא את ההצעה לממשלה.
אורית סטרוק: לא, אני באה בטענה ש - - -
יריב לוין: אני לא מניח שההמלצה - - -
אורית סטרוק: - - - תוך הפרת סיכומים קואליציוניים.
אלי בן-דהן: יריב, אתה יודע לבד שעל ההצעה הזאת חתומה שרת המשפטים.
יריב לוין: אני יודע, אבל הדבר הזה לא תקין.
אלי בן-דהן: לא ביקשנו מראש הממשלה שהוא יביא, אלא שרת המשפטים והסברתי לך למה.
אלי בן-דהן: אני חושב שזה דבר מובן והגיוני.
אלי בן-דהן: שר הדתות, כמי שאחראי על תפקודה של הרבנות הראשית לישראל וממונה עליה, לא יכול להביא דבר שהרבנים הראשיים מתנגדים לו.
יריב לוין: גם לא ראש הממשלה.
יוני שטבון: בגלל זה צריך לעשות הכול שזה יוסכם על הרבנות הראשית.
אלי בן-דהן: אני חוזר לנושא המרכזי שדיברתי עליו קודם.
אלי בן-דהן: אם רוצים להביא חוק, צריך להביא אותו שיהיה מוסכם על הרבנים הראשיים וגם הצעת מחליטים צריכה להיות מוסכמת על הרבנים הראשיים, כדי שיהיה סיכוי לקבל אותה.
יוני שטבון: לטובת המתגיירים עצמם.
אלי בן-דהן: אני אסיים ואומר גם את זה.
אלי בן-דהן: אני רק רוצה לציין עוד דבר.
אלי בן-דהן: צריך לזכור שנוסח החוק הזה שאנחנו לא מסכימים לו, ניהלנו עליו שעות רבות של התדיינויות.
אלי בן-דהן: אפילו הרב דרוקמן, שמונה על-ידי ראש הממשלה, והתבקש על-ידו להביא נוסח מוסכם, גם הוא לא הצליח להביא נוסח מוסכם שהיה מקובל על חבר הכנסת שטרן.
אלי בן-דהן: זה לא שלא היו ניסיונות.
אלי בן-דהן: פה השקענו שעות וימים ולילות.
אלי בן-דהן: מה לעשות, אפילו הרב דרוקמן לא הצליח להגיע לנוסח מוסכם.
דוד רותם: לא פלא שהוא לא הצליח.
אלי בן-דהן: אני רוצה לסיים בשתי מילים לחבר הכנסת שטרן.
אלי בן-דהן: אני לא יודע מה אחרים אומרים.
אלי בן-דהן: אני יכול לומר שכיוון שביליתי אתו שעות רבות מאוד סביב החוק הזה, אני אומר בצורה ברורה: אני מאמין בלב שלם שמה שאלעזר רוצה זה באמת את טובתו של העם היהודי.
אלי בן-דהן: אולי לא כל הפתרונות שלו מוסכמים על-ידי, אבל בוודאי ובוודאי כוונתו טובה ואמיתית.
אלי בן-דהן: לכן אני אומר, אלעזר, כיוון שאני יודע שזאת כוונתך, אתה יודע מה ההבדל בין הצעת המחליטים לחוק הזה.
אלי בן-דהן: הצעת המחליטים היתה תמיכה רחבה ברבני הציונות הדתית, תמיכה רחבה מאוד.
אלי בן-דהן: אתה יודע את זה היטב, ולכן הסכמנו ללכת עליה למרות שהרבנים הראשיים לא הסכימו עליה בפה מלא.
אלי בן-דהן: על החוק הזה אין הסכמה משום רב.
אלי בן-דהן: אפילו הרב סתיו, יושב-ראש רבני צהר, שכולם מבינים ויודעים איפה הוא נמצא, גם הוא מתנגד לחוק הזה.
שולי מועלם-רפאלי: הוא רוצה את הצעת המחליטים.
אלי בן-דהן: גם הוא הצהיר בפומבי שהוא נגד החוק הזה.
אלי בן-דהן: אני אומר לך, אלעזר, החוק הזה, אם יתקבל, אני אומר לך כמי שבאמת נמצא בשטח, לא יהיו רבני ערים שיקימו הרכבים.
אלי בן-דהן: החוק הזה יישאר אות מתה.
אלי בן-דהן: שום רב עיר לא יקים הרכב.
אלי בן-דהן: גם אם יהיה רב עיר אחד הוא לא ימצא שני רבנים שיהיו אתו ביחד.
אלי בן-דהן: ולכן חבל ללכת למהלך כזה שהוא מנוגד לכלל רבני ישראל, ואני מציע שוב לשקול לחזור חזרה להצעת המחליטים.
אורי מקלב: השכנוע שלך צריך להיות שכנוע ערכי, לא שכנוע טכני.
אלי בן-דהן: יש דברים שאני מצליח, יש דברים שאני לא מצליח.
אורי מקלב: לפני שאתה ניגש להצבעות אנחנו נבקש התייעצות.
דוד רותם: אני רוצה לעבור - - -
אורי מקלב: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית לפני שאתה ניגש להצבעות.
דוד רותם: התייעצות סיעתית?
מרב מיכאלי: כן, גם אלעזר ביקש לדבר.
מרב מיכאלי: אני מקשיבה פה לחברי ולחברותי ואני חוששת שנפלה טעות.
משה גפני: אם אפשר, למיקרופון, בגלל שאני במתח לשמוע מה את אומרת.
מרב מיכאלי: אני אומרת שאני שומעת את חברי וחברותי ואני חוששת שנפלה פה טעות, כי תורה מסיני, למיטב ידיעתי, ניתנה לעם ישראל, לא לבית היהודי ולא לממסד הרבני, בכל הכבוד, ואתם יושבים פה ומציגים מצג שווא כאילו אתם דואגים לעם היהודי ולעם ישראל ואתם היחידים שדואגים לעם ישראל - -
משה גפני: אף אחד לא אמר את זה.
מרב מיכאלי: - - לא כן היא, משום שאילו הייתם דואגים לעם ישראל, אז לא היינו צריכים בכלל למעמד הזה ולא היו נוצרות כל הבעיות שבשלהן החוק הזה בכלל עולה על השולחן ובכלל לא היינו נמצאים בוויכוח הזה ובקרעים שאגב כבר נקרעו, ולכן אנחנו כאן.
אורי מקלב: את בכוונה אומרת עם ישראל ולא העם היהודי?
אורי מקלב: את אומרת עם ישראל סתם או שאת מתכוונת לזה?
מרב מיכאלי: אני אומרת "עם ישראל".
אורי מקלב: "העם היהודי" את לא אומרת.
מרב מיכאלי: אני אומרת "עם ישראל" וגם אתם אומרים "עם ישראל", בכל הכבוד.
אורי מקלב: לא, אני אומר "העם היהודי" במקרה הזה.
דוד רותם: אני לא מרשה להפריע לה.
מרב מיכאלי: הדברים שנאמרים כאן חושפים לצערי את ההיפוך המאוד מסוכן בהיררכיה.
מרב מיכאלי: לפי דעתם של חברי הכנסת, הממשלה, ראש הממשלה, כולם כפופים לרבנים ולהסכמת הרבנים.
שולי מועלם-רפאלי: כשהם כפופים לבית המשפט העליון אין היפוך היררכיה, מרב, רק בכפיפות לרבנות הראשית פתאום ההיררכיה מתהפכת?
שולי מועלם-רפאלי: ראה זה פלא.
אורית סטרוק: מרב, ההלכה כפופה לרבנים - -
דוד רותם: אורית, אני לא מסכים.
אורית סטרוק: - - לא הכנסת כפופה לרבנים.
אורית סטרוק: הכנסת לא יכולה לבוא ולהחליט עניינים שבהלכה במקום הרבנים, עם כל הכבוד.
מרב מיכאלי: אולי במדינת הלכה הגיוני שכנסת וממשלה כפופים לרבנים, אבל מדינת ישראל איננה מדינת הלכה, היא מדינה דמוקרטית, ולכן יש - - -
שולי מועלם-רפאלי: היא מדינה יהודית ודמוקרטית.
משה גפני: במדינה דמוקרטית, מה צריך להישאר מהיהדות?
שולי מועלם-רפאלי: אם כל-כך שומרים על מעמד בית המשפט העליון, בואו נשמור גם על מעמד הרבנות הראשית לפחות כסמל של מדינה יהודית.
משה גפני: יפה, אז תגיד את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו, בואו נתקדם.
אברהם מיכאלי: זה השלב הבא.
משה גפני: מרב, מה יישאר מהיהדות במדינה הדמוקרטית שאנחנו חיים בה כאן במזרח-התיכון?
קארין אלהרר: לא מהיהדות - - -
משה גפני: למה לקחנו מהערבים את ארץ-ישראל?
משה גפני: לא היינו כאן.
משה גפני: למה לקחנו מהם את זה?
מרב מיכאלי: בכל הכבוד, מר גפני, היהדות היא לא רק שלך.
משה גפני: לא שלי, שלך, תגידי - - -
מרב מיכאלי: אני מצטערת, יש כל מיני סוגים של יהדות.
משה גפני: תגידי מה יישאר מהיהדות לפי זה.
משה גפני: מה יהיה במדינה הזאת?
משה גפני: יבואו הערבים – דרך אגב, אני מחכה שהם יבואו – יבואו הערבים ויטענו: למה אתם יושבים פה?
משה גפני: הייתם באירופה, הייתם באמריקה, למה באתם לכאן?
דוד רותם: אנחנו יודעים שאתה מחכה להם.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת גפני, אל תיקח את הדיון לשם, בואו נישאר ביהדות של מדינת ישראל.
משה גפני: למה אני כאן ולמה את כאן, אנחנו יודעים.
משה גפני: אני שואל - - -
משה גפני: הוא אמר שנשאר גפילטע פיש, ומה אנחנו המרוקנים?
דוד רותם: אני לא רוצה לקרוא לך לסדר, אבל אני תיכף אעשה את זה, כי אתה מפריע.
משה גפני: מה אתה הולך לעשות?
דוד רותם: לקרוא לך לסדר.
משה גפני: לא, לא, אל תעשה לי את זה.
משה גפני: רק זה חסר לי.
מרב מיכאלי: אני מסכימה עם החברים שלי שהכנסת לא צריכה לקבוע מי יגייר ואיך יגייר.
מרב מיכאלי: ולכן מן הראוי היה שיבוטל לגמרי החוק שמחליט מי יכול לגייר ולא לגייר.
מרב מיכאלי: זה הדבר הנכון.
<קריאה: אין חוק כזה.
שולי מועלם-רפאלי: אין חוק.
מרב מיכאלי: הפקודה המנדטורית - - -
יובל שטייניץ: זה כל הסיפור.
יובל שטייניץ: יצא המרצע מהשק – בלי רבנות, בלי כלום.
מרב מיכאלי: הפקודה המנדטורית היום נותנת - - -
משה גפני: ראש העדה הדתית בכל דת.
מרב מיכאלי: הפקודה המנדטורית שהפכה לחוק היא חוק לכל דבר ועניין במדינת ישראל והיא קובעת מי ייגר ומי לא יגייר.
מרב מיכאלי: כל זמן שאתם משאירים את המצב הזה על כנו, שיש חוק שקובע מי יגייר, החובה שלנו כמחוקקים זה לדאוג לאלה שאין להם מי שיגייר אותם, ואנחנו לא צריכים להיות, מר גפני, דת מסיונרית, אבל למי שמבקש ומתדפק על דלתות ושערי עם ישראל ורוצה להיכנס, לא לתת לו בשום אופן את האפשרות?
משה גפני: - - - גפני, פעם ראשונה אני קורא לך.
אורית סטרוק: הוא בא והוא מתגייר.
מרב מיכאלי: החובה שלנו כמחוקקים להתחיל לפתור את הבעיות שהחקיקה הקיימת יצרה.
מרב מיכאלי: הדבר הנכון יהיה באמת לבטל את החוק הקיים, אבל כל זמן שזה לא נעשה יהיה התיקון הזה, שהוא אגב מאוד מינורי, אנחנו עדיין מדברים בסך הכול על גיור אורתודוקסי, בכלל לא פתחנו עוד את הדיון על גיור לא אורתודוקסי.