GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן: אני ממשיך בקריאה: "(ב) על בקשת המנהל להטיל הגבלה כאמור בסעיף קטן (א) ועל החלטות, הליכים וסדרי דין לעניין הגבלה כאמור, יחולו סעיפים 7א עד 7ו לחוק המרכז לגביית קנסות, בשינויים המחויבים, ובלבד שלעניין קיום תנאי פסקה (2) בסעיף 7א(א) לחוק המרכז לגביית קנסות, יהיה המנהל רשאי לפנות בבקשה להטיל על החייב הגבלה, כאמור בסעיף קטן (א), אם החוב לא נפרע בתוך חודש מהיום בו הומצאה לחייב בהמצאה מלאה דרישה לתשלום וחלפה שנה, או יותר, מן המועד בו ניתן כתב הרשאה, בגין החוב האמור, לפי סעיף 4 לפקודת המסים (גביה)".
אלעזר שטרן: אני אסביר – ככלל כיוון שמדובר בפניה למרכז לגביית קנסות יחולו ההוראות שבחוק המרכז לגביית קנסות, בשינוי אחד, זה מפורט פה – שלעניין המועדים, כאשר פונים למרכז לגביית קנסות היום, צריכה לעבור לפחות שנה מהפניה הראשונית.
אלעזר שטרן: מכיוון שמדובר פה על רשויות המס שכבר עשו תהליך מסוים של ניסיונות גביה – זה יתקצר, כך שיהיה צורך בשנה מהיום שבו בעצם רשויות המס התחילו לפעול, שחלפה שנה מאז, ומהרגע שרשויות המס הגישו את הבקשה למרכז לגביית קנסות, מספיק שחלף חודש כי השנה כבר חלפה אצל רשויות המס.
אלעזר שטרן: אני ממשיך בקריאה: "(ג) על אף הוראות סעיף 231(א), רשאי המנהל למסור לרשם כל מידע הדרוש לו לצורך הפעלת סמכויותיו לפי סעיף זה.
אלעזר שטרן: " סעיפים 2,3,4,5,6 זה תיקונים מקבלים בכל חוקי המס האחרים שבעצם מחילים את הסעיף הזה שקראנו עכשיו, את האפשרות הזו של רשויות המס לפנות למרכז לגביית קנסות בבקשה להטלת הגבלות, בעצם – על כל חוקי המס הרלבנטיים.
אלעזר שטרן: אני קורא: "2.
אלעזר שטרן: בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963‏ (להלן – חוק מיסוי מקרקעין), אחרי סעיף 95א יבוא: 95ב.
אלעזר שטרן: הסמכויות הנתונות לרשם לענייני המרכז לפי סעיף 194ב לפקודת מס הכנסה, יהיו נתונות לו גם לעניין חוב מס לפי חוק זה שהחלו הליכים לגבייתו לפי פקודת המסים (גבייה), וההוראות לפי אותו סעיף יחולו לעניין זה, בשינויים המחויבים.
אלעזר שטרן: " 3.
אלעזר שטרן: בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו–1975‏ (להלן – חוק מס ערך מוסף), אחרי סעיף 102א יבוא: 102ב.
אלעזר שטרן: " 4.
אלעזר שטרן: בחוק הבלו על דלק, התשי"ח–1958‏ , בסעיף 7(ב), במקום "ו-102א" יבוא "102א, ו-102ב".
אלעזר שטרן: 5.
אלעזר שטרן: בפקודת המכס, בסעיף 231א1(ב), במקום "סעיף 102(ב)" יבוא "סעיפים 102(ב), ו-102ב'".
אלעזר שטרן: 6.
אלעזר שטרן: בחוק מס קנייה (טובין ושירותים), התשי"ב–1952‏ , בסעיף 13(א1), במקום "סעיף 102(ב)" יבוא "סעיפים 102(ב), ו-102ב ו-102ג".
אלעזר שטרן: את התיקון בסעיף 7 אני מציע שיסבירו אולי בנק ישראל או משרד המשפטים.
<רונן ניסים: במסגרת התיקון שמונח בפני הוועדה מוצע לעשות שימוש בהגבלות לפי חוק שיקים ללא כיסוי כאמצעי להעמקת גביית המס.
<רונן ניסים: זה קיים היום בהוצאה לפועל, במרכז, ועכשיו מוצע להרחיב את זה גם לחובות מס שהמרכז יוכל לגבות אותם.
<רונן ניסים: כתוצאה מכך אנחנו צופים שמספר ההגבלות יגדל, וכתוצאה מכך הנטל התפעולי על בנק ישראל יגדל.
<רונן ניסים: אני רק רוצה להזכיר שהחוק, חוק שיקים ללא כיסוי, במתכונתו המקורית, יועד להילחם בתופעה של שיקים ללא כיסוי, היינו – היום במשיכה של 10 שיקים או יותר, שחזרו, מסיבת אין כיסוי מספיק.
<רונן ניסים: ברבות השנים נעשה בחוק שימוש כסנקציה, למעשה, על חייבים שונים, לצרכי גביית מס, כמו שציינתי - בהוצאה לפועל, במרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, - - רמה למשתמטי גט ופושטי רגל.
<רונן ניסים: לכן, במסגרת התיקון הזה ובמסגרת הסכמה בין המשרדים הרלבנטיים אנחנו מבקשים לפטור את המפקח ולשלוח הודעות לחייבים עצמם שממילא מודעים, מקבלים את ההודעה במסגרת ההליך במרכז, כאשר המפקח ימשיך לשלוח את ההודעות למיופי הכוח ומורשי החתימה בחשבונות, כיוון שהוא מקבל את המידע הזה מהבנקים.
אלעזר שטרן: אני אקרא: 7.
אלעזר שטרן: בחוק שיקים ללא כיסוי, התשמ,א-1981, בסעיף 3ג – (א) בסעיף קטן (א), במקום "שראש ההוצאה לפועל" יבוא "שרשם ההוצאה לפועל"; (ב) אחרי סעיף קטן (א2) יבוא: "(א3) חייב שרשם לענייני המרכז כמשמעותו בסעיף 6א(א) לחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ"ה-1995 ( להלן – רשם לענייני המרכז), הטיל עליו הגבלה לפי סעיף 7א(ג)(3) לחוק האמור, יהיה לקוח מוגבל מיוחד"; (ג) בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא "ואולם לא תישלח לבעל חשבון שהוא לקוח מוגבל מיוחד לפי סעיפים קטנים (א) ו – (א3) הודעה לפי סעיף 3א(ב)".
אלעזר שטרן: (ד) בסעיף קטן (ג), במקום "ראש ההוצאה לפועל" יבוא "רשם ההוצאה לפועל, רשם לענייני המרכז".
דוד רותם: יש מישהו שרוצה להעיר משהו?
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה קצת יותר הסברים על השאלה ששאלנו בפעם הקודמת כשהיינו – על האיזון שבין הגביה לבין האנשים שגובים מהם.
אלעזר שטרן: אז עמדו על הפרק שני מסלולים – מסלול קבוע, לתת להם סמכויות לפנות למרכז לגביית קנסות ומסלול אחר שזה מסלול של פיילוט של להעביר תיקים מרשויות המס והמרכז לגביית קנסות.
אלעזר שטרן: הממשלה משכה את ההצעה שלה לגבי הפיילוט, ובעצם מה שנמצא עכשיו על שולחן הוועדה זה רק המסלול הקבוע, ולא הפיילוט.
דוד רותם: עוד שאלות או הערות?
<מנחם קירשבוים: אני יושב ראש הוועדה המקצועית של לשכת יועצי המס.
<מנחם קירשבוים: רציתי להתייחס לשלוש נקודות.
<מנחם קירשבוים: ההצעה בגדול מבורכת מבחינתנו, ובהחלט יש מקום לאכוף בצורה טובה את נושא הגביה.
<מנחם קירשבוים: לא ברור לי איך הדבר הזה נעשה בקשר לחברות, כי חברה – לא ניתן להגביל אותה ומאד היינו רוצים שזה יגביל חברות, ישנה בעיה קשה לגבי חברות שלא משלמות את החובות שלהן.
<מנחם קירשבוים: היה כדאי שבתוך החוק הזה ייכנס גם הנושא של הגבלה כלשהי גם של נושא החברות.
<מנחם קירשבוים: מצד אחד, החוק נוקט בצעדים קיצוניים לצורך גביית המסים.
<מנחם קירשבוים: אני חושב שצריך להיזהר - --
דוד רותם: זה לא צעדים קיצוניים.
דוד רותם: זה צעדים סבירים לגביית המסים.
<מנחם קירשבוים: מקבל, מקבל.
<מנחם קירשבוים: רק אני אומר שבשוליים יש כאלה שיכולים להיפגע מהדבר הזה, וצריך לראות אם אפשר לראות שהם לא ייפגעו, ולמה?
<מנחם קירשבוים: היום, ברשות המסים – גם הגביה נעשית שם וגם השומה נעשית שם.
<מנחם קירשבוים: ואם מתעוררת שאלה לגבי - - -
דוד רותם: זה הכל עובר לרשות הגביה והאכיפה.
<מנחם קירשבוים: להוצאה לפועל.
<מנחם קירשבוים: ואם יש לנו בעיה בשומה?
דוד רותם: אז לא יעבירו את זה.
<משה אשר: קודם כל – מדובר ביחידים, ולא בחברות.
<משה אשר: וזה ההגבלות היחידות.
<משה אשר: מתייחסים רק ליחידים.
<משה אשר: דבר שני, מדובר בחובות מס סופיים, שלא ניתנים עוד לערעור, ורק לגביהם מחילים את המערכת הזו.
<מנחם קירשבוים: אז במקרים האלה יש מקרי קיצון שצריך לתת את הדעת עליהם.
<מנחם קירשבוים: כמו, למשל, אדם שעזב את הארץ.
<מנחם קירשבוים: הוא לא ידע שהיתה כאן התנהלות בתיק שלו.
<מנחם קירשבוים: הוא מגיע לארץ ופתאום יש לו צו עיכוב, והוא לא יכול לעזוב.
דוד רותם: יפנה להוצאה לפועל, יבטלו לו את הצו.
דוד רותם: אם אדם לא חי בארץ לא מעכבים את יציאתו.
<ענת הר אבן: אין מצב להטיל עיכוב יציאה בלי שהומצאה לאדם המצאה מלאה.
<ענת הר אבן: הוא היה חייב לדעת על החוב הזה.
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת אלהרר ואני תוהות על האמירה שלך.
דוד רותם: יש פסיקה ברורה שאדם שאיננו תושב הארץ והגיע במקרה, אי אפשר לעכב את יציאתו.
קארין אלהרר: אנחנו לא מדברים על אדם שהגיע במקרה.
קארין אלהרר: אבל יש לי שאלה: יש איזה תנאים ברורים, קריטריונים, מעבר לעובדה שאלה שומות סופיות - מתי תיקים עוברים למרכז לגביה?
קארין אלהרר: דהיינו – האם צריכה לעבור תקופת זמן מסוימת, האם שווי התיקים אמור להיות מסוים?
<משה אשר: קודם כל, מערכת הגביה שלנו, שזו מערכת הגביה העיקרית, היא זו שעושה פעולות אכיפה לחובות מס סופיים.
<משה אשר: יש לנו נהלי עבודה - עיקולים בבנקים, עיקולים ממוכנים, עיקולים במרשם כלי רכב, כמובן – טלפונים לאנשים שיבואו ויסדירו את החובות, הוצאות לפועל, הדבקות - יש מערכת שלמה של צעדים שיש לנו אותם, ואותם אנחנו מפעילים בשגרה.
<משה אשר: אם לא הצלחנו אתם אז מן הסתם כבר עבר פרק זמן ארוך, אז נפנה לרשמים במתכונת שנקבעה בחקיקה, שיפעילו את שיקול דעתם השיפוטי בנושא של אותם סרבנים שלא משלמים את החובות שלהם.
<משה אשר: זאת אומרת, אנחנו מגיעים לשם בשלבים מאוחרים.
קארין אלהרר: מה זה מאוחר?
קארין אלהרר: את זה אני מנסה להבין.
<משה אשר: מאוחר זה אחרי שאנחנו, בכלים שלנו, שלוקחים ממילא את הזמן שלהם, לא הצלחנו להביא את החובות.
אלעזר שטרן: מה גם שמבחינה טכנית מה שהוכנס בחוק זה שצריך בעצם לפחות 13 חודש לעבור, שזה יהיה אצלם - -
קארין אלהרר: שנה זה לא הרבה זמן.
אלעזר שטרן: והם ניסו להפעיל כל מיני כלים, ובמרכז לגביית קנסות.
אלעזר שטרן: אז קודם כל, מבחינת זמן זה מינימום של זמן.
<ספי זינגר: אנחנו בעצם הולכים כאן באותו עיקרון שנקבע בחוק המרכז שאומר שהגבלות מפעילים רק כאמצעי אחרון.
<ספי זינגר: אנחנו צריכים לעבור גם תנאי של זמן וגם תנאי מהותי, כמו שמנוסח בסעיף, שאין דרך אחרת לגבות את החוב.
<מנחם קירשבוים: עוד נקודה אחת –מי שמייצג את החייבים או הנישומים זה בדרך כלל רואי חשבון ויועצי מס.
<מנחם קירשבוים: כרגע, כשמעבירים את החוב להוצאה לפועל אז - - אותם מייצגים שייצגו את החייבים עד כה, הם אלה שמכירים את החובות, הם אלה שמכירים את יכולות התשלום וכן הלאה.
<מנחם קירשבוים: אני חושב שיש כרגע בעיה של ייצוג של אותם מייצגים מול ההוצאה לפועל.
דוד רותם: אותם מייצגים לא יכולים לייצג בהוצאה לפועל על פי חוק.
<מנחם קירשבוים: נכון, אז אני אומר שצריך לשלב כאן זכות מסוימת או סמכות כן לייצג, כמו שנעשה במס שבח וכמו שהדבר נעשה ברשות המסים.
<מנחם קירשבוים: מדובר בזכויות של אותם חייבים.
<מנחם קירשבוים: המייצגים המקוריים הם אלה שמכירים את החובות שלהם, את ההכנסות שלהם, את השמות שלהם.
<מנחם קירשבוים: במקרים רבים, עורכי דין שייכנסו לתוך המסגרת הזאת מנותקים, הם לא מכירים את הנושא, וצריך איכשהו להכניס גם את המייצגים שיוכלו - - -
דוד רותם: לא יהיו מייצגים מעבר לעורכי דין כי זה החוק.
<קריאה: זה מה שהיה במס שבח.
<משה אשר: נניח שהרשם קרא לאותו חייב, לחקור אותו, את אמצעיו, יכולתו וכדומה, ואותו חייב, שמגיע לדיון, מביא אתו יחד אתו את מנהל החשבונות שלו, את יועץ המס, כדי שיסביר את החשבונות.
<משה אשר: אני לא חושב שיש מניעה שכשהוא בא יחד עם אותו חייב, אותו נישום –שיבוא אתו ויסביר את הדברים.
<משה אשר: זה כמו עדות, אני לא רואה עם זה בעיה.
<משה אשר: כמובן שמה שציין יושב הראש – בגדול, עורך הדין הוא המייצג אבל כאן זה לא עניין של ייצוג, זה עניין של חקירת יכולת, ולחקירות יכולת – אותו אדם צריך להגיע.
<משה אשר: הוא יכול, כמובן, להסתייע באנשי מקצוע.
<משה אשר: לכן אם הוא יבוא אתם יחד, עם יועץ המס שלו, עם מנהל החשבונות - - -
אורית סטרוק: אני רוצה להבין את המשמעות של כל אחד מהסעיפים הקטנים פה של התיקונים העקיפים פה- חוק הבלו על הדלק, פקודת המכס, חוק מס קניה, טובין ושירותים.
<גולדמן גיא: המשמעות היא שההגבלות שאפשר להטיל לגבי חובות שנוצרו לפי פקודת מס הכנסה, יהיה ניתן להטיל אותם גם לגבי חובות של מסים עקיפים, זה הכל.
<משה אשר: זאת אומרת שלאדם יכולות להיות כל מיני חובות, לפי כל דיני המס.
<משה אשר: דיני המס כתובים בחקיקות שונות – בפקודת מס הכנסה, בחוק מע"מ, בחוק הבלו וכן הלאה.
<משה אשר: אז זו הסיבה שזה יכול להגיע לכל מיני מקומות.
אורית סטרוק: אז למה זה נמצא כאן ולא בוועדת הכספים?
דוד רותם: כי בכל מה שקשור להפעלת רשמי ההוצאה לפועל אנחנו עוסקים.
דוד רותם: אם אין עוד שאלות, אני עובר להצבעה.
דוד רותם: בעד אישור החוק בקריאה שניה ושלישית – 3
דוד רותם: 3 בעד, 2 נגד, החוק אושר לקריאה שניה ושלישית.
אורית סטרוק: מבקשת רביזיה.
דוד רותם: בשעה 10:00 תתקיים הרביזיה.
משה מזרחי: אני מבקש לפתוח את ועדת החוקה, חוק ומשפט.
משה מזרחי: בוקר טוב, שיהיה בוקר של בשורות טובות.
משה מזרחי: אנחנו נדון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 3) (כשירות לכהונה של חבר הממשלה או סגן שר שהורשע בעבירה שיש עמה קלון).
משה מזרחי: רק שתי מילים – זה עבר בקריאה הראשונה, הודיתי לך על הערנות, על השלמת הלקונה ועל ההרחבה שהיתה מתחייבת.
משה מזרחי: אני חושב שזה היה מהלך ראוי ונכון ואני שמח שעשינו את זה למרות החששות.
<סיגל קוגוט: אני אקרא את ההצעה, היא כוללת שלושה מרכיבים.
<סיגל קוגוט: המרכיב הראשון הוא החמרת תקופת הצינון שיש כאשר מדובר בעבירה שבית המשפט קבע שיש עמה קלון, שבוצעה על-ידי נבחר ציבור בזמן כהונתו ושהעונש שבית המשפט הטיל היה עונש של מאסר בפועל.
<סיגל קוגוט: תקופת הצינון תהיה 14 שנה במקום שבע שנים.
<סיגל קוגוט: המרכיב השני בהצעה הוא שכל המגבלות שחלות על כשירות לכהונה לשר יחולו גם על כשירות להרכיב ממשלה של מועמד לראש ממשלה ויחולו גם על כשירות לכהונה כסגן שר.
<סיגל קוגוט: המרכיב השלישי שההצעה תחול בצורה אקטיבית, כלומר, מי שגמר לרצות את עונשו לפי הדין הקודם וכבר חזר להיות כשיר, ההצעה לא תחול עליו.
<סיגל קוגוט: על כל היתר ההצעה תחול.
<סיגל קוגוט: כלומר, אם יש אדם שהורשע וטרם סיים לרצות את עונשו והתנאים שבהצעה חלים עליו, אז היא תחול עליו גם אם הרשעתו היתה לפני ההצעה, אבל היא לא תחול על מי שכבר שב והיה כשיר ועברה לגביו התקופה הקודמת.
<סיגל קוגוט: אני רק אקרא את הנוסח.
<סיגל קוגוט: כאן הבהרתי משהו לפי חוק-יסוד: הכנסת שלא היה בנוסח הכחול.
<סיגל קוגוט: זו בדיוק ההגדרה של מאסר בפועל גם לגבי חברי כנסת וכשירותם להיבחר.
<סיגל קוגוט: העברתי את ההגדרה גם לכאן.
<סיגל קוגוט: זה הסעיף.
<עמי ברקוביץ: זה חוק-יסוד: הכנסת.
<סיגל קוגוט: סליחה, לחוק היסוד.
<סיגל קוגוט: "אחרי "שהסכים לכך" יבוא "וכשיר להיות שר".
<סיגל קוגוט: " זה מחיל את כל המגבלות של החוק הזה גם על מועמד להרכיב ממשלה כראש ממשלה.
<סיגל קוגוט: הסעיף הזה מחיל את כל המגבלות להיות שר גם על אדם שעתיד לכהן כסגן שר.
<סיגל קוגוט: סייגים לתחולה – זה הסעיף שמונע רטרואקטיביות.
<סיגל קוגוט: סעיף קטן (ב) זה לעניין ראש ממשלה וסגן שר.
<סיגל קוגוט: סעיף זה נדרש מאחר שאנחנו לא רק מחילים את ההוראה החדשה, אלא גם אומרים שההוראה הקודמת לגבי שרים תחול על ראש ממשלה וסגן שר, והיא יותר מחמירה מההוראה שיש בחוק-יסוד: הכנסת.
<סיגל קוגוט: לכן עשינו סעיף תחולה גם כאן כדי שזה לא יחול רטרואקטיבית.
משה מזרחי: תודה רבה לסיגל.
משה מזרחי: האם מישהו רוצה להתייחס?
אורי מקלב: לחברי כנסת אין שום שינוי בחוק?
<סיגל קוגוט: אין שינוי.
אורי מקלב: מה הסמכות של נשיא המדינה לגבי הסמכות החנינתית?
אורי מקלב: זה עלה בתקופה האחרונה ומעניין האם לנשיא המדינה יש סמכות לגעת גם בחוק הזה.
אורי מקלב: הוא נוגע בכמה חוקי יסוד של חנינות שיכולות להיות, והאם גם בעניין הזה?
אורי מקלב: למה אני שואל?
אורי מקלב: בתקופה האחרונה דנו בממשק הגדול שיש בבחירת הנשיא למי שבוחר בו לגבי מגוון דברים, וכל חוק שמחמיר או מרחיב את היריעה לגבי אנשים שבוחרים נשיא ויש לו הדדיות בעניין הזה, השאלה היא אם חשוב לחדד את הדבר.
<סיגל קוגוט: סמכות החנינה של נשיא המדינה היא גם בחוק-יסוד, מצד שני, הירידה לפרטים היא בחוק שחרור על תנאי ממאסר או תקנת השבים.
<סיגל קוגוט: כאן זו הוראה בחוק-יסוד - -
אורי מקלב: גם ברישום הפלילי.
<סיגל קוגוט: - - לא בטוח שנשיא המדינה יכול פה לקצר.
<סיגל קוגוט: עמי, אתה חושב שנשיא המדינה יכול פה לקצר אחרי שבחוק יסוד אנחנו קובעים את התקופות?
<סיגל קוגוט: לכאורה סמכות החנינה כוללת גם קיצור של תקופות ומחיקה - - -
אורי מקלב: לכאורה זה כולל, יש לו סמכות להוריד רישום פלילי.
<סיגל קוגוט: יש לו סמכות.
<סיגל קוגוט: יש לו סמכות למחוק תקופות, לקצר תקופות, הוא גם מוסמך לבטל את ההרשעה.
<סיגל קוגוט: אם הוא מבטל את ההרשעה, זה משהו אחר.
<סיגל קוגוט: אם נשיא המדינה ביטל את ההרשעה, אני חושבת שברור שזה יגבר על זה, אבל אם נשיא המדינה רק מקצר תקופות - - -
<סיגל קוגוט: זה בעצם שתי הוראות בחוקי יסוד, כשזאת הוראה ספציפית.
אורי מקלב: השאלה מה גובר על מה.
<עמי ברקוביץ: זה כאילו מבחן שונה, כי פה הספירה מיום המאסר.
<עמי ברקוביץ: זאת אומרת זה תקופה מיום המאסר, אז לא ברור איך תקופת הקיצור - - -
אורי מקלב: יש לו סמכות לבטל רישום.
<סיגל קוגוט: אם הוא מוחק את ההרשעה זה שונה, אז אני חושבת שזה כן יחול.
<דורית ואג: אם בית המשפט קבע שיש קלון, האם מישהו יבטל את ההרשעה?
משה מזרחי: זו שאלה טובה.
משה מזרחי: זו שאלה מצוינת.
<דורית ואג: לא אמרתי שזו לא שאלה טובה.
אורי מקלב: יש לו סמכות.
משה מזרחי: מבחינת סמכות זה ייתכן, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: מה דינו של שר - - -
משה מזרחי: הנחת העבודה שיום אחד מישהו יאתגר את העניין הזה היא פוטנציאל קיים.
<סיגל קוגוט: אם נשיא המדינה ירצה באמת לעשות את זה.
אורי מקלב: אני אשאל שאלה אחרת, אם כך, כדי לחדד את הדברים.
אורי מקלב: מה דינו של אותו שר או סגן שר או אותו ראש ממשלה, שקיבל עונש מאסר וקיבל קלון והוא לא בוצע בפועל בגלל חנינה של נשיא המדינה?
אורי מקלב: השאלה אם החוק הזה חל או לא חל.
<סיגל קוגוט: לא בוצע העונש?
אורי מקלב: ביצוע עונש בפועל או גזר הדין.
אורי מקלב: מה קובע לעניין - - -
משה מזרחי: זה כבר מצב שלא ייתכן, שמייד אחרי קביעת גזר הדין של מאסר בפועל של שישה חודשים, מייד הנשיא חנן אותו.
אורי מקלב: זה השלב שהנשיא חונן.
משה מזרחי: אנחנו יכולים להידרדר למעמקים האלה - - -
אורי מקלב: חבר הכנסת מזרחי, אדוני היושב-ראש, זה בדיוק הזמן שהנשיא מתערב.
משה מזרחי: אתה צודק, אבל אין לזה היתכנות.
אורי מקלב: הוא לא מתערב לפני זה, הוא מתערב לאחר גזר הדין לפני ביצוע.
משה מזרחי: היסטורית לא היו דברים מעולם, למרות שאצלנו הכול ייתכן - - -
אורי מקלב: היסטורית כמה פעמים נגזר דין על ראשי ממשלה?
אורי מקלב: אני לא מכיר היסטורית, זה קרה עכשיו.
משה מזרחי: תאמין לי, אפילו איש מודאג כמוני, שיש לו סיבות טובות להיות מודאג, יש גם גבול, למרות שראינו וחזינו בדברים.
אורי מקלב: לא היית מעורב כל-כך חזק בכל מה שקרה מסביב לבחירת נשיא המדינה.
אורי מקלב: אתה איש ישר, לא היית מעורב בכל הנעשה מאחורי הקלעים.
משה מזרחי: האם יש משהו שאנחנו לא יודעים?
משה מזרחי: יש איזה קונספירציה?
משה מזרחי: זו ההזדמנות להוציא אותה לאור.
משה מזרחי: חבר הכנסת מקלב, סקופ – חשבתי שיהיה דיון משעמם – שים, שים על השולחן.
אורי מקלב: באתי רק כדי לתת אווירה בדיון.
משה מזרחי: אתה מחדד פה דברים מאוד לעניין.
אורי מקלב: את חשבת שראש הממשלה ייגזר דינו בעבירות ולשנים כל-כך רבות?
אורי מקלב: מישהו חלם?
משה מזרחי: בא לי לספר לך עכשיו סיפור שחבל על הזמן.
<דורית ואג: לפרוטוקול או לא?
משה מזרחי: הרכיבים שלו זה נשיאות, נשיא וחנינה.
<דורית ואג: הישיבה לא רק עם פרוטוקול, היא גם משודרת בשידור ישיר.
משה מזרחי: אז אנחנו נוותר על זה.
משה מזרחי: אל תשכח שהחוק שהיה קיים בטרם השינוי הזה, בסופו של דבר מנע את האופציה של בחירה לשבע שנים – התמנות במקרה הזה – וגם שם היתה יכולה להיות התערבות, וגם שם היתה יכולה להיות התערבות, אף על פי כן זה לא קרה.
משה מזרחי: היתה עמידה.
משה מזרחי: נדיר שנשיא - - -
אורי מקלב: היו דברים.
אורי מקלב: היו דיבורים והרבה יותר מדיבורים כדי לאפשר בתקופת הצינון שנשיא המדינה יתערב בזה ויאפשר ובדקו את זה חוקית כדי לצמצם ולקצר את התקופה של שבע שנים.
אורי מקלב: היו דיבורים אז על התערבות של נשיא המדינה.
אורי מקלב: את זוכרת?
משה מזרחי: דיבורים, אבל בפועל זה לא קרה.
אורי מקלב: היו דיונים בעניין.
משה מזרחי: לשבחנו יש עדיין אלמנט של הרתעה ציבורית.
משה מזרחי: זה עדיין עובד.
אורי מקלב: זו שאלה משפטית מעניינת.
אורי מקלב: חקיקה חדשה לא גורעת שום דבר מחקיקה ישנה, גם אם זה חוק יסוד.
אורי מקלב: החוק הזה לא גובר על סמכויות שיש - - -
<סיגל קוגוט: הוא לא גובר, אבל הוא ספציפי וגם הוא חוק יסוד.
<עמי ברקוביץ: דווקא בחוק הזה מכיוון שמדובר במינוי ולא בבחירה, גם אם תהיה איזה יכולת - - -
<סיגל קוגוט: על ראש ממשלה זה קצת שונה, אבל על שר וסגן שר, אין להם זכות קנויה לכהן בתפקיד גם כך.
<עמי ברקוביץ: ממילא יש גם שיקול דעת במינוי לפי הלכות של בית המשפט, ואז אפשר יהיה לחסום את זה.
<עמי ברקוביץ: זה יהיה יותר קשה.
<עמי ברקוביץ: זה דרך שיקול הדעת של הנשיא, אבל בזה בהחלט יהיה יותר קשה, לכן אנחנו עושים את ההבהרה הזאת.
משה מזרחי: אתה לא מסתייג אתה רק מעיר לתשומת לבה של הוועדה, ובצדק רב.
אורי מקלב: אני לא יודע אם אפשר לעשות את זה בלי הסתייגות או להוסיף, אני לא חושב שזה נכון לעשות את זה.
אורי מקלב: בשביל זה צריך לעשות בפירוש, אני לא יודע אם חקיקה נפרדת, אבל צריך להיות סעיף מיוחד, שצריך לבוא נשיא המדינה ודאי ולהגיד על המקרה הזה.
אורי מקלב: לגורע מסמכותו של הנשיא - - -
אורי מקלב: ראית מה שקרה כאן בחוק אחר.
אורי מקלב: אני לא מעז אפילו להעלות על דעתי לעשות איזה הסתייגות, בין אם יתקבל ובין אם לא יתקבל.
אורי מקלב: צריך לחשוב על חוק נוסף, אם אתה רוצה, בעניין הזה.
אורי מקלב: אני לא שותף.
<דורית ואג: לא, אפשר להצביע.
משה מזרחי: מי בעד הצעת החוק?
משה מזרחי: בעד הצעת החוק – פה אחד
משה מזרחי: הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אני מבקש בעניין הזה רשות דיבור.
אורי מקלב: רבותי, ברשותכם אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת החוקה חוק ומשפט בנושא הצעת חוק החברות (תיקון מס' 18) (קרן לתועלת הציבור והוראות לעניין חברה לתועלת הציבור), התשע"ב-2012 - החלק הנותר.
אורי מקלב: כפי שידוע – אני רק אתן הסבר של דקה – הצעת החוק אושרה והוכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: התבקשה רביזיה על סעיף אחד בהצעת החוק.
אורי מקלב: מבקש הרביזיה לא מבקש כיום להוסיף משהו.
אורי מקלב: הרביזיה התקבלה, אנחנו בתוך הצעת החוק בסעיף הזה.
אורי מקלב: כדי להביא את הצעת החוק למליאה לקריאה שנייה ושלישית אנחנו צריכים לאשר את הצעת החוק כמו שאושרה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: היועץ המשפטי רוצה לחדד איזו נקודה.
אלעזר שטרן: אנחנו מצביעים על הצעת החוק כמו שאושרה בוועדה.
אורי מקלב: כדי שיהיה ברור, אנחנו לא מצביעים על הרביזיה, הרביזיה התקבלה.
אורי מקלב: אבל הרביזיה לא מבקשת כיום לשנות שום דבר.
אורי מקלב: מעבר לדברי התודה ללימור ולגלי שנעשה את זה במליאה, ולעוד אנשים, אין לנו מה להוסיף פה, רק אם מישהו רוצה להוסיף בסעיף הזה.
אורי מקלב: אם אין רצון להוסיף, נעלה את הצעת החוק בנוסח שהתקבל בוועדה על כל סעיפיו, שמונח לפני החברים לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: מי נמנע?
אורי מקלב: הבטחנו שזאת תהיה ישיבה של דקה, עמדנו בעניין הזה.
<דורית ואג: איימנו בחמש דקות, האמת.
אורי מקלב: חמישה בעד.
אורי מקלב: נמצא את הזמן לתודות לכל אלה שעשו, אני באמת חושב שזה חוק חשוב.
אורי מקלב: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית, הוא יעלה אם ירצה השם השבוע הזה.
עדי קול: שלום, צהריים טובים, אני שמחה לפתוח את הישיבה בנושא: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76) (איסור פרסום פרטים מזהים בהליך שבו נחשף מידע רפואי), התשע"ד-2014 – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
עדי קול: אנחנו ממשיכים דיון שקיימנו לא מזמן, בהמשכו היתה סוגיה שהייתם צריכים לחזור אלינו לגביה, ויש לנו נוסח חדש.
עדי קול: לפני כן, האם מישהו רוצה רשות דיבור לגבי החוק?
<דן חי: שלום, שמי עורך-דין דן חי, אני נציג הפורום החברתי לזכויות אדם של לשכת עורכי-הדין והגשנו דף עם הערה.
<דן חי: כמובן שאנחנו בעד ההצעה ומברכים עליה, ההבדל היחיד שישנו בין ההצעה שאנחנו הגשנו הוא שהאיסור היה על-פי בקשה ולא יהיה אוטומטי, ואני רוצה להסביר למה.
<דן חי: למעשה, האיזון שקבוע בחוק היום, בסעיף 70ד, בין הזכות לפרטיות לבין הזכות לפרטיות המשפט, מדבר על זה שרק במקרים של פגיעה חמורה תהיה אפשרות לבקש לאסור את הפרסום.
<דן חי: השינויים שעברו, מבחינה טכנולוגית, מאז שהתקבל הסעיף הזה ועד היום גרמו למה שכולנו יודעים, שהיום אפשר בחיפוש פשוט בגוגל להגיע לפרטים שפעם היו קבורים, אנחנו רואים תמיד, בספרים הכחולים שאף אחד לא פותח אותם סתם כך; היו פותחים רק לחפש דברים נקודתיים.
<דן חי: ולכן, אין ספק שהתיקון הזה חשוב.
<דן חי: השאלה היא איך ואיפה צריך להעמיד את האיזון בין הזכות לפרטיות ופומביות המשפט, וזאת בעצם השאלה שהיום על הפרק בכל מה שקשור לנגזרת הקטנה שקשורה לזכות של אדם שהפרטים הרפואיים עליו לא ייחשפו.
<דן חי: בשביל הגילוי הנאות: אני חבר בוועדת אנגלרד שאמורה להמליץ על תיקון מקיף בחוק שעוסק בסוגיה הזאת.
<דן חי: בראייה כוללת של הדברים, הוויכוח הוא אם לעשות איסור גורף של פרטים שיוגדרו בחוק.
<דן חי: עכשיו אנחנו מדברים על פרטים רפואיים, אבל הלאה יהיו פרטים של - - - חופש המידע, תנאי ההשתכרות שלו, ופסקי דין פליליים שמעלים הרבה מאוד שאלות, וכן הלאה.
<דן חי: ולכן אני חושב שצריך להסתכל על האיזון שאנחנו יוצרים היום בכל מה שקשור לפרטים רפואיים במכלול הכולל של האיזונים.
<דן חי: כשבאים לקבוע איזון, האיזון צריך להיות, מצד אחד, מידתי.
<דן חי: אני תמיד מדבר פה מטעם הלשכה על הזכות לפרטיות ותמיד נלחם בפגיעה בזכות, והנה פתאום אני מוצא את עצמי קצת מהכיוון השני, כי אני חושב שגם להשתמש בזכות לפרטיות במקום שלא צריך, בסופו של דבר, יפגע בזכות.
<דן חי: כי יבואו ויגידו בצדק: הנה, תיקנו את החוק, נתנו שם זכות גורפת, ותראו לאן הלכנו; כל פסקי הדין שעוסקים בנזקי גוף, הם כמו פסקי בענייני משפחה, אף אחד לא יודע מה היה שם, אף אחד לא יודע מה קרה שם, וזה יוצר בעייתיות גם בעבודה, גם בפומביות המשפט, וגם ביכולת של עורך-דין שפעיל בתחום לדעת ולאזן דברים ולדעת היכן כן והיכן לא.
<דן חי: וזה יוצר בעייתיות גם במערכת; אני יודע שזה גורם לאיסור גורף, גם אם אתה אומר: נמחק רק שמות, רק את הפרט הזה, זה הופך להיות איסור גורף לגמרי.
<דן חי: יש פה נציגה מהנהלת בתי-המשפט והיא תוכל להסביר איך האיסורים האלה יבואו אחר-כך לידי ביטוי מבחינה טכנולוגית.
<דן חי: לכן, כשאנחנו רוצים לקבוע את עיקר האיזון, בכלל, בכל הדברים האחרים, הנכון היה, לטעמי, למחוק מילה אחת בחוק, מילה שמופיעה בסעיף 70ד והיא המילה: "חמורה".
<דן חי: זאת אומרת, לומר שכל פגיעה בפרטיות תהיה כזאת שתצדיק ותאפשר לבית-המשפט לתת החלטה שפרטים חסויים – לפי שיקול דעתו הוא יכול להחליט שרק השמות, הוא יכול להחליט שכל פסק הדין, יכול להגיד שפרטי מסוימים בפסק הדין, לפי שיקול דעתו, כמו שזה היום, רק שהיום המדד הוא פגיעה חמורה.
<דן חי: ואני חושב שבכך נשיג איזון ראוי יותר.
<דן חי: כי יש המון מקרים של נזקי גוף שאין בהם שום פגיעה בפרטיות – אדם נפצע באצבע, יש לו צלקת ביד – דברים שסעיף 6 לחוק הגנת הפרטיות קורא להם: מעשה של מה בכך, דברים שהחוק לא נועד להגן עליהם.
<דן חי: ברגע שנקבע איסור גורף כזה, אנחנו נפסיד את מה שרצינו להרוויח כי בגלגול הזמן נמצא את עצמנו יושבים פה עם הצעה הפוכה.
<דן חי: לכן אני חושב שנכון היה לעשות את ההצעה מידתית.
<דן חי: זה גם עולה עם הפסיקה האחרונה שניתנה בתחום, שמאוד הולכת בעד הזכות לתת צווים במקרים שבהם יש פגיעה בפרטיות.
<דן חי: אם קוראים את פסקי הדין, אפשר להתווכח אם זה במקרים של פגיעה חמורה, ולפעמים נראה שאפילו על פגיעה לא חמורה נתנו צווי איסור.
<דן חי: לכן אני חושב שאם נאפשר את זה בצורה של בקשה לבתי-משפט, לאט-לאט תהיה הלכה ברורה בעניין, ואני חושב שזה יהיה האיזון הנכון יותר.
עדי קול: עוד מישהו רוצה להביע את עמדתו?
<יאיר קורן: יאיר קורן, מנהל רשת ב'.
<יאיר קורן: אני בא לפה עם נימוקים של עיתונות, לא נימוקים משפטיים.
<יאיר קורן: נראה לי שזה לא תקין במדינה דמוקרטית שהכלל יהיה איסור הפרסום.
<יאיר קורן: מי שרוצה לאסור, שיבוא ויבקש מבית-המשפט.
<יאיר קורן: זה בקשר לסעיף הראשון.
<יאיר קורן: בקשר לסעיף השני, בית-המשפט יכול לאסור ובלבד שלא תהיה פגיעה בעניין הציבורי במידע הזה.
<יאיר קורן: וזה יכול להיות מנָהָג אוטובוס ועד ראש הממשלה או נשיא המדינה.
<יאיר קורן: עוד דבר – יש את חוק הגנת הפרטיות שממילא אוסר לפרסם מצב רפואי של אדם אם אין בכך עניין ציבורי, ואני חושב שזה נעשה גם בארץ; חובה על אנשי ציבור לפרסם מידע על מצב בריאותם.
<יאיר קורן: אני חושב שראש הממשלה עושה את זה, ועוד אישים עושים את זה.
עדי קול: אתם מצטרפים אלינו לדיון שכבר קיימנו, וההכרעה הערכית, לפחות מבחינת הדיאלוג שלנו, כבר התבצעה – במקרה של נזקי גוף, להחליף את הנטל ולא להטיל אותו על הצדדים, או על צד במקרה הזה.
עדי קול: שמענו את הדברים שלכם, ובכל זאת הגענו לנוסח שאנחנו חושבים שמאזן את האיזון הראוי, אז נעבור להקראה.
עדי קול: אורי, יש לך דברים לומר?
אורי מקלב: קורן, אנחנו לא מדברים על מהלך רפואי - - -
עדי קול: לא על מצב רפואי.
עדי קול: מדברים על פסקי דין.
אורי מקלב: מדברים כאן על פסקי דין בעקבות תביעה.