GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל גולד: מבחינה משפטית מטרידות שתי תקנות שיש להן בעצם תקנות מקבילות שיש עליהן עבירות מנהליות ויש קנס זהה לקנס שקבוע פה.
<מיכל גולד: אנחנו לא רוצים שתהיה אותה עבירה עם קנסות שונים.
<מיכל גולד: הראשונה זו תקנה 9, איסור צלילה: "לא יצלול ולא יטבול אדם במים בתחום מעגנה".
<מיכל גולד: וזה מקביל לתקנה 72 לתקנות בטיחות השיט: "לא יצלול אדם בתחומי נמל אלא אם כן קיבל אישור מאת מנהל הנמל".
<מיכל גולד: גם שם הקנס זהה לפה, ולכן אנחנו רואים בזה בעייתיות.
דוד רותם: אחת מהטענות של הדייגיים היתה שלפעמים הם מגיעים למעגנה בהרצליה, ואז אומרים להם: יש לכם בדיוק שעה לצאת מפה, אחרת תקבלו קנס.
<אהרון זיסו: זו לא התקנה שהיא מדברת עליה.
<אהרון זיסו: היא מדברת על צלילה.
דוד רותם: אני מדבר באופן כללי.
דוד רותם: אחת הטענות שלהם היתה שבהרצליה ממררים להם את החיים.
<אהרון זיסו: אני אעשה את זה בוטה: בהרצליה ממררים את החיים, וזה בסדר, דרך אגב, מבחינתי, לפחות, לכל מי שעוגן במעגנה בדרך קבע, לכל – לא דייג, מי שלא עוגן במעגנה בדרך קבע, ונכנס ותופס מקום עגינה של מישהו אחר, בלי אישור מנהל המעגנה.
<אהרון זיסו: אותה גישה צריכה לפעול בכל המעגנות כי זו הסגת גבול, לצורך העניין.
<אהרון זיסו: אם יש לי מקום עגינה, ויצאתי לים לשעה-שעתיים או שלוש, ואני חוזר ומישהו תפס לי את מקום העגינה, זו לא מכונית שאני יכול לחנות במקום אחר.
<אהרון זיסו: לכן, מי שנכנס למרינה שהוא לא עוגן בה דרך קבע, ותופס מקום, בהחלט – למרר את החיים זה בלשון המעטה.
<אהרון זיסו: אני הרבה פעמים אומר למנהלי המרינה או המעגנות – תתקשר למשטרה ותודיע על הסגת גבול.
<אהרון זיסו: אני לא רואה בזה שום דבר שאינו בסדר.
<אהרון זיסו: לעומת זאת, סירת דייג, והיה לנו אירוע כזה לפני חודש או חודשיים, סירת דיג גדולה – מכמורתן, שזה הכי גדולה שיש, הרים טלפון – קשר למרינה בהרצליה ואמר שיש לו תקלה.
<אהרון זיסו: הוא ביקש להיכנס, ומנהל המרינה אמר לו – תיכנס עכשיו.
<אהרון זיסו: כבודו נכנס, נקשר.
<אהרון זיסו: בדיעבד אנחנו יודעים שלא היתה לו שום תקלה.
<אהרון זיסו: דיברתי על זה גם משר החקלאות השבוע.
<אהרון זיסו: לא היתה לו שום תקלה.
<אהרון זיסו: הוא נכנס, פרק דגים בניגוד לתקנות, עמד במקום שלושה ימים, בניגוד להגדרות, אבל לא היתה לו שום תקלה.
<אהרון זיסו: זה היה סיפור כדי לפרוק דגים.
<מיכל גולד: תקנה נוספת שיש – תקנה 17 שדומה לתקנה 15 ל-39א לתקנות בטיחות השיט.
<מיכל גולד: גם שם הקנס הוא זהה ולכן אנחנו חושבים שזה בעייתי ליצור שני מדרגים של קנסות על אותה עבירה.
<מיכל גולד: 17א(2) מדבר על אם כלי השיט אינו כשיר, ו-15 זה איסור השטה של כלי שיט.
<מיכל גולד: 39א מדבר על איסור השטה בלא רישיון.
דוד רותם: ב-17 אני רוצה שהקנס לא יהיה 3,200 אלא יהיה 2,000.
<אהרון זיסו: על אותה עבירה?
דוד רותם: על אותה עבירה.
<מיכל גולד: אבל יש לנו במקום אחר, אותה עבירה עם קנס של 3,200.
דוד רותם: יכול להיות אבל כיוון שאני צריך לאשר – אני לא אאשר 3,200 ₪ על העבירה הזו.
<קריאה: אבל למה צריך שתי תקנות?
דוד רותם: מי מפקח על הסעיף הזה?
<אהרון זיסו: פקחי משרד התעבורה.
<אהרון זיסו: נמשיך לסעיפים האחרים?
דוד רותם: אנחנו נוריד פה ל-2,000 שקל.
דוד רותם: אני צריך להצביע על זה.
דוד רותם: אני אחרת לא מאשר לכם כלום.
<אפרת חקאק: ומה שזה אומר – שאם פקחים מגיעים למרינה הם חייבים להטיל את הדוח לפי הסעיף הזה, ולא לפי - - -
<מיכל גולד: אני רוצה שיהיה ברור: האיסור בתקנות של בטיחות בשיט זה איסור על השיט עצמו, ופה האיסור הוא על העגינה.
<מיכל גולד: זאת אומרת שזה לא אומר - - יש הטלת קנס אחד על השיט, וקנס על העגינה עצמה.
<מיכל גולד: אז פה זה יהיה על השיט ושם על העגינה.
<מיכל גולד: אז אפשר להבחין ביניהם – שזה עגינה וזה שיט.
דוד רותם: טוב, זה מה שיהיה.
<אפרת חקאק: לעניין 9ב?
<אהרון זיסו: אני רוצה לדבר בנפרד על הסעיפים האחרים, אם אפשר.
דוד רותם: 9ב יהיה תלוי לפי איזה תקנות מטילים את הקנס.
<אהרון זיסו: זו אותה עבירה באותו מקום.
דוד רותם: יכול להיות, אבל כל אחד בתקנות אחרות.
<מיכל גולד: את זה אנחנו לא רוצים.
<מיכל גולד: אנחנו גם עושים מאמצים, למשל בעבירות קנס של רשויות מקומיות, שלא יצא שאותו אדם יכול לקבל על אותה עבירה שני סוגי קנסות בסכומים שונים כי זה יוצר אכיפה שהיא בררנית, סלקטיבית.
<מיכל גולד: שרוצים שיהיה ברור שאותה עבירה מקימה אותו עונש.
<קריאה: במקרה הזה זה גם אותו שוטר שבא.
דוד רותם: שהשוטר יחליט לפי איזה סעיף הוא נותן את הקנס.
<עזריאל רהב: אנחנו, כשייטים, על התקנות האחרות – אני לא יודע, לא נתקלנו בהן, לא אכפו אותן, לא ידענו עליהן.
<עזריאל רהב: גם עם הקנסות שמוציאים כאן, מבחינתנו באנו לכאן כדי לדון בתקנות החדשות שמציעים, ומבחינתנו הקנסות האלה מאד חמורים ומאד קשים, בעיקר היות שהתקנה כבר עברה במשרד הכלכלה לפני 3 שנים.
<עזריאל רהב: למרות שעברו 3 שנים לא ראינו שאף אחד ממנהלי המרינות רשם לשייטים מה הפרמטרים בעצם.
<אהרון זיסו: מנהל מרינה לא קובע את הקריטריונים.
<עזריאל רהב: דיברנו על זה כמה פעמים, על העניין – אנחנו חוזרים על דברים שהיו בישיבות הקודמות.
<עזריאל רהב: מה יעשה אדם שנתקע לו חבל בפרופלור, מה יעשה אדם שממש ליד הסירה נפלו לו מפתחות - - -
<אהרון זיסו: אבל דיברנו על זה פה, בדיון.
<עזריאל רהב: אני חוזר על זה שדיברנו על זה, ולכן היה ראוי שמנהלי המרינות, בהסכמתכם, יתנו איזה שהן הנחיות – מה מותר, מה צריך לעשות, תשים צופה, תשים שלט, תשים דגל – הדברים האלה קורים.
<עזריאל רהב: אני לא מייצג את הדייגים אבל גם לשייטים קורה שצריך לרדת למים, וזה לילה, או שאין מנהל מרינה בנמצא, ואתה צריך לרדת למים.
<עזריאל רהב: זה נכון גם לגבי סעיפים אחרים.
<עזריאל רהב: היה מן הראוי שיהיה איזה שהוא נוהל, שמנהלי מרינה יקבעו, בתיאום אתכם, ישימו לשייטים, שיידעו, ולא אוטומטית שיהיה קנס.
<אהרון זיסו: זה לא מה שאמרנו, והסברנו מה המצב של צוללים עכשיו ומה המצבים שמבקשים אישור.
<אהרון זיסו: גם זה נדון פה, בדיוני הוועדה.
<עזריאל רהב: זה לא כתוב.
<אהרון זיסו: זה לא צריך להיות כתוב.
<אהרון זיסו: התקנה לא נכנסת לרמת הבורג.
<אהרון זיסו: לכן הגדרנו – מתי תצלול.
<אהרון זיסו: שנפל ילד למים – תקפוץ.
<אהרון זיסו: נפלו מפתחות – לא.
<אהרון זיסו: תרים טלפון ותבקש אישור, כי המפתחות לא יטבעו.
<אהרון זיסו: הם נפלו לקרקעית?
<אהרון זיסו: אחר כך תרים אותם.
<אהרון זיסו: זה לא מידי, עכשיו.
<עזריאל רהב: הם טובעים בבוץ ולא מוצאים אותם אחר כך.
<עזריאל רהב: אבל זו רק דוגמה.
<עזריאל רהב: יכול ליפול משהו אחר.
<עזריאל רהב: לכן, מן הראוי היה שאת הפירושים לתקנה כל מנהל מרינה ישים לשייטים על הלוח, שיידעו מה הפירוש של זה.
<עזריאל רהב: זו לא דרישה.
<עזריאל רהב: בקשה.
<עזריאל רהב: ואז לנו הרבה יותר קל להגיד – באמת, אנחנו לא רוצים לסכן חיים של אף אחד.
<עזריאל רהב: אדם צולל בעת סכנת חיים?
<עזריאל רהב: גם אנחנו לא רוצים.
<עזריאל רהב: הוא שוחה באמצע המרינה?
<עזריאל רהב: אנחנו גם לא רוצים.
<עזריאל רהב: אבל כמו שעושים את זה, בצורה גורפת, זה משפיע גם עלינו, בפעילות השוטפת שלנו, על דברים שהם לא סכנת חיים.
<אפרת חקאק: בסעיף 9ב כתוב "לא יצלול ולא יטבול", ובסעיף 72 בתקנות בטיחות השיט כתוב רק: "לא יצלול".
<אפרת חקאק: האם יש הבדל מבחינתכם?
<אהרון זיסו: מבחינתי, במרינה אין הבדל אם הוא צלל או אם הוא שחה.
<אהרון זיסו: אם הוא במים הוא מסכן את עצמו ומסכן אחרים.
<אהרון זיסו: לרדת למים במרינה, שזה נתיב תחבורה, לצורך העניין, אם מנועים עובדים במים זה מסוכן.
<אהרון זיסו: מי שרוצה לרדת למים, לא כדי להציל חיים - אם זה הצלת חיים, תקפוץ עכשיו, זה הדבר הכי חשוב.
<אהרון זיסו: כל השאר- תעשה באופן מסודר ובטוח, שזה אומר – אישור מהמרינה, זה צופה, מישהו שיעמוד וירחיק כלי שיט אחרים, וימנע התקרבות.
<אהרון זיסו: אם זהו סכנת חיים תקפוץ עכשיו, ותציל את מי שצריך.
<עזריאל רהב: אנחנו לא מקבלים את הגישה שלו שכל ירידה למים היא סכנת חיים - - כשאני יורד ליד הסירה שלי זה לא נתיב שיט, אין שם אף סירה עם מנוע עובד, זו הסירה שלי, המנוע לא עובד, אני שם צופה, ואם מישהו טובל במים כדי לעשות משהו אז הוא רק טבל במים.
<עזריאל רהב: שום סכנת חיים אין בזה, וזה תפקידו של רב החובל או הסקיפר של כלי השיט – לשים צופה, לראות שאף ספינה לא מתקרבת.
<עזריאל רהב: אלה דברים שנעשים, וגם לא היו אסונות פה, בהיסטוריה של 40 השנים האחרונות.
<עזריאל רהב: לגבי נתיבי שיט – אני מסכים אתו.
<עזריאל רהב: אני מבדיל בין כלי השיט ובין המעגנה כולה.
דוד רותם: אני רוצה שב-9ב יהיה אלף שקל.
- וקאיל: זה אותו מעשה בדיוק, אנחנו יכולים ליצור פה איזו בעייתיות לגבי מפקח שמגיע.
- וקאיל: זה בדיוק אותו מעשה, זו בדיוק אותה עבירה.
- וקאיל: - - -
<רון יציב: הוא מסכן רק את עצמו, בסופו של דבר, והוא לא מפריע לאף אחד.
<ראובן אברמוביץ: במעגנות אסור לשחות.
<ראובן אברמוביץ: אנחנו לא יכולים להגיד שפה כן אפשר לשחות, ופה אי אפשר לשחות.
<ראובן אברמוביץ: יש לי ילדים שכל הזמן קופצים למים, אני מנסה להוציא אותם, והם אומרים – אנחנו שוחים איפה שאפשר.
<ראובן אברמוביץ: אתה מכניס אותנו כאן למלכוד שלא נוכל לצאת ממנו.
<ראובן אברמוביץ: אין לאף אחד מה לשחות במים בתוך מעגנה.
<ראובן אברמוביץ: יש לו בעיה?
<ראובן אברמוביץ: רוצה לנסות לטפל בספינה, במשהו?
<ראובן אברמוביץ: תרים טלפון למנהל המעגנה, מה הבעיה?
<ראובן אברמוביץ: מנהל המעגנה רוב היום נמצא, ואם לא – מישהו מטעמו נמצא במקום ויש טלפונים.
<ראובן אברמוביץ: 24 שעות ביממה אנחנו זמינים.
דוד רותם: אני מכריז על הפסקה של חמש דקות.
דוד רותם: (הישיבה הופסקה בשעה 12:25 והתחדשה לאחר ארבע דקות)
דוד רותם: רבותיי, אני פותח מחדש את הישיבה.
<אפרת חקאק: משרד התחבורה מבררים את הנקודה הזו, האם תקנה 72 בבטיחות השיט כן חלה במעגנות או לא, ונחזור לזה עוד כמה דקות.
<אפרת חקאק: היושב ראש הציע בעוד כמה סעיפים להוריד את הסכום המוצע.
<אהרון זיסו: אני אתייחס, כי זה לא קטע משפטי.
דוד רותם: זה רק כסף.
דוד רותם: כסף זה לא משפטי.
<אהרון זיסו: בהיבט שלנו יש פה היבט בטיחותי מאד חמור לחלק מהדברים, שצריך ליצור הרתעה, כי הסיכון הבטיחותי הוא מאד גדול, בחלק מהם, ואני אדבר על זה.
<אהרון זיסו: הראשון זה סעיף 8א – דיג בחכה.
<אהרון זיסו: מאד מאכזב אותי שהדייגים שהגישו את הערעור לא פה - - -
דוד רותם: הם שכרו עורכי דין, ועורכי הדין לא יכלו להגיע היום.
<אהרון זיסו: יש להם הרבה כסף לעורכי דין, אין להם כסף - - -
דוד רותם: הם ביקשו שאני אדחה את הדיון ואני סירבתי.
<אהרון זיסו: אני מודה לך כי הם עשו זאת כבר כמה פעמים, כולל בדיונים שעשיתי אתם, בדיון מקדים ואז הם אמרו שהם לא ידעו על הדיון, וישבתי אתם בדיון המקדים לקראת הדיון פה.
<אהרון זיסו: בסדר, זו גם טכניקה.
<אהרון זיסו: דיג בחכה, חלק מראשי המתנגדים לכך הם הדייגים עצמם שנפגעים מזה בדיוק כמו כלי שיט שיוצא.
<אהרון זיסו: דיג בחכה מסכן כל כלי שיט שיוצא מהמרינה.
<אהרון זיסו: יושבים אנשים של שובר הגלים וזורקים בנתיב השיט חכות.
<אהרון זיסו: יש כבר לא מעט מקרים שסירות נפגעו.
<אהרון זיסו: זה מסכן גם את הכלי, גם את האנשים עליו.
<אהרון זיסו: אותי כבר תפסו עם חכה, ביציאה ממרינה, לא את הגוף, אבל את הסירה, ואני מכיר גם מקרים שאנשים נפגעו.
דוד רותם: המים במרינה הם הרי טינופת אחת גדולה.
<אהרון זיסו: אני מוחה על זה בתוקף.
<אהרון זיסו: למרינות, בניגוד לנמלים, לחלק מהם – יש דגל כחול.
<אהרון זיסו: המים במרינות נפלאים.
דוד רותם: מי רוצה להתרחץ שם, בכלל?
<אהרון זיסו: אני מזמין אותך לביקור במרינה ותראה כמה מסוכן לצאת לים בחלק מהמרינות.
<אהרון זיסו: אמר את זה מנהל נמל יפו.
<אהרון זיסו: באשדוד, בקיץ, צריך לשים מעבר חציה, כי הילדים קופצים משני צדי השובר, חוצים את נתיב השיט בלי הפסקה, וכלי שיט מסכנים את עצמם ואת הילדים.
<אהרון זיסו: הם שוחים בתוך המרינה, אין גלים, המים שקטים ויש לך צד שני – אז הם עושים תחרויות.
<אהרון זיסו: התחרויות האלה, זה לא כלי רכב שעוצר בצד ולא קורה כלום, כלי השיט כשהוא עומד הוא למעשה גולש, הוא לא עומד במקום.
<אהרון זיסו: הוא מסכן את עצמו, ואם הוא לא מסכן את עצמו הוא מסכן את הילדים האלה.
<אהרון זיסו: אין לנו דרך אחרת לעצור את זה.
<ראובן אברמוביץ: המים עוברים בדיקות פעם בחודש, יש מעבדה שבודקת לנו את המים.
<אהרון זיסו: עושים דגימות מים במרינות, על בסיס סדיר.
<אהרון זיסו: מים במרינות, למעט במעגנת שביט – שהמדינה עובדת על זה עכשיו, כל מה שזורם בקישון, אבל זה לא כתוצאה מהדלק של כלי השיט ולא כתוצאה של פסולת מכלי השיט, אלא מהמפעלים שמזרימים.
<ערן פורטוגלי: בתי הספר לחינוך ימי בתוך המרינות מקבלים אישורים פעמים בשנה על בדיקות מים בכל הרמות.
<ערן פורטוגלי: האישורים תמיד יוצאים מוצלחים, אין אף פעם בעיה.
<אהרון זיסו: זה לגבי דיג בחכה.
<אהרון זיסו: אני לא מכיר מי שרוצה לאשר דיג בחכה במרינות, ממש לא ברור לי מאיפה זה הגיע.
<אהרון זיסו: הכנסת בעל חיים – דיברנו על זה, אין לי מה להוסיף.
<אהרון זיסו: זה מסכן את בעל החיים ואת כלי השיט שעשוי לפגוע בו.
<אהרון זיסו: אני לא רואה שום סיבה להכניס כלב למים במרינה, אלא אם הוא נפל.
<אהרון זיסו: אם הוא נפל זו לא עבירה.
אורי מקלב: יש שלטים על איסור דיג במרינה?
אורי מקלב: בשפות?
אורי מקלב: אני רואה - - עולים חדשים מבוגרים שבאים, אני מבין שבאופן קבוע - - מבחינתי, אם היתה איזו אזהרה קודם, אין לי ספק שיכול ליפול לדבר כזה אחד שהוא בטעות נקלע, חשב, לא ידע.
<אהרון זיסו: אני יכול לומר לך שבמשך שנים נותנים אזהרות.
<אהרון זיסו: מקרי הקיצון הם בדרך כלל אותם אנשים שחוזרים שוב ושוב.
דוד רותם: אני רוצה איזה סעיף כללי שלא יינתן קנס אלא אם האיש הוזהר.
אורי מקלב: כשפקח רואה שמישהו דג, האם הוא אומר לו שאסור, ואם הוא לא שומע לו וחוזר, אז הוא נותן לו את הקנס?
<אהרון זיסו: מה שקורה בדרך כלל – המרינה שולחת את שומרי המרינה שהם לא מוסמכים ולא יוסמכו לתת קנס, להרחיק את האנשים.
<אהרון זיסו: אם זה לא עוזר, אז הם יקראו למי שמוסמך.
<אהרון זיסו: האיש כבר, לצורך העניין, בתהליך, הרי זה לא שהפקחים נמצאים שם.
<אהרון זיסו: צריך לקרוא להם בשביל זה.
אורי מקלב: מה דינו של שוטר תנועה שרואה שמישהו מעלה מספר נוסעים רב על רכב קטן, מעל למספר המותר?
אורי מקלב: מה הוא צריך לעשות?
אורי מקלב: הוא צריך למנוע את זה ממנו.
אורי מקלב: מה עושים היום השוטרים?
אורי מקלב: לא מונעים.
אורי מקלב: נותנים לו לנסוע ואז עוצרים אותו.
<אהרון זיסו: בתור שוטר מתנדב אני יכול להגיד לך עד כמה זה לא נכון.
<אהרון זיסו: אנחנו ניגשים, למשל, לכאלה שאנחנו רואים שהם יוצאים מפאבים, ואומרים להם – אתם יודעים שלא לשתות וכן הלאה.
<אהרון זיסו: אחרי רבע שעה אתה רואה שמי שרציני הולך, יושב בצד, שותה מים, נח, ומי שלא – עולה על האוטו ונוהג, כי הוא לא מקשיב, ואז - - זה בסדר גמור.
אורי מקלב: אם יש לך את הנכונות, בתור שוטר מתנדב - - אנחנו כולנו בתוך עמנו יושבים, רואים איך שהם מחפשים - - גם אם זה בשלט "עצור" או לא - לא המקומות המסוכנים אלא מקומות ששם נכשלים, מסיבות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: אני לא רוצה להטריח את הוועדה עכשיו, זה לא נושא הדיון, אבל אני יכול להביא לך - - באמת לגרום לכך שגורם ההרתעה, גורם המניעה – למצוא את ה'דרך איך להטיל את הקנס ולא דווקא למנוע.
אורי מקלב: דבר כזה, אני מניח שיכול להיות נער- לא כולם יודעים.
אורי מקלב: אין לי בעיה אם מי שחוזר על עצמו, מי שהזהירו אותו, אבל אני בטוח שיש כאלה שטועים, ואז, לקבל את הקנס הגדול הזה?
אורי מקלב: אני מרגיש שקשה לי מצפונית עם זה.
<ערן פורטוגלי: הרשה לי להאיר את עיניך בנושא הזה.
<ערן פורטוגלי: מתוך האווירה המרינה, היחסית רגועה יותר, זה לא כביש, ואין פה סכנת חיים מידית ודאי, מתוך הנוהג הזה, ההתנהלות הזו, כמו שרוני אמר לפני רגע, בראש ובראשונה השומר מנוע את הדיג.
<ערן פורטוגלי: מהלך שני שלו זה שהוא בא עוד פעם ומבקש לפנות את המקום.
<ערן פורטוגלי: רק במהלך השלישי או הרביעי שולחים שוטר כדי להביע נוכחות במקום ובעצם למנוע את המשך העבירה.
<ערן פורטוגלי: אני מניח שהשלב החמישי יהיה לתת דוח.
<ערן פורטוגלי: זו השתלשלות הדברים הרגילה.
דוד רותם: אני רוצה שזה יהיה כתוב באיזה שהוא מקום.
<אהרון זיסו: זה נכון, דרך אגב, לכל העבירות.
<אהרון זיסו: אנחנו לא - - דיברנו על כושר שיט פה, הרבה מאד.
<אהרון זיסו: אני מתעסק בכושר שיט כבר שנים.
<אהרון זיסו: נתתי פה מפסיק דוגמאות.
<אהרון זיסו: כל כלי שיט מחויב להחזיק בכל עת כושר שיט, לצורך העניין – כל עת שהוא במים.
<אהרון זיסו: כלי שיט חסרי כושר שיט, אני מוציא אותם מהמרינות.
<אהרון זיסו: כלי שיט שהוצאתי עד היום, בארבע השנים האחרונות, מהמרינות, זה כאלה שאין להם כושר שיט.
<אהרון זיסו: המינימום שהיה זה מעל שנה.
<אהרון זיסו: במהלך השנה הזו על כלי השיט הזה קיבל שלושה מכתבים ממנהל המרינה על כך, שלושה מכתבים ממני, ואחרי השישה האלה אני מתחיל לטפל בהוצאה שלו, בכלל.
<אהרון זיסו: כמה התראות עוד צריך?
אורי מקלב: האלטרנטיבה שלך היא בית משפט, אז אתה מעדיף ככה, אבל כשיש לך קנס מנהלי, אז - - -
<אהרון זיסו: לא, לא, לא.
<אהרון זיסו: אין לי אלטרנטיבות של משפט, יש לי אלטרנטיבה הרבה יותר דורסנית וטובה.
<אהרון זיסו: יש לי סמכות בחוק להוציא את כלי השיט מהמים.
<אהרון זיסו: עד שאני עושה את זה, ומבחינתי זו דרך מאד פשוטה – אני מוציא אותו ומפנה מקום לכלי אחר שיהיה כשיר, ולי חשוב שהכלי שבמים יהיה כשיר, כי אז הוא לא מסכן את האחרים, הוא לא מסכן את עצמו ולא מסכן את הסביבה, כי כשהוא יטבע, שמנים ודלקים יהיו, ויהיה לי זיהום ים.
<אהרון זיסו: מבחינתי זו האלטרנטיבה המועדפת, ולמרות זאת אני מחכה מעל שנה.
<עזריאל רהב: כיוון שעלו כאן כמה נושאים, חוץ מהדיג, כולל כושר השיט ונושאים אחרים – אני לגמרי מסכים עם כבודו, שיש כאן מקום לאזהרה, ושהדברים יהיו כתובים.
<עזריאל רהב: ונכון שהוא עושה את זה, אבל עוד שנתיים הוא לא יהיה.
דוד רותם: טוב שאתה מסכים אתי.
דוד רותם: אני רוצה שיהיה איזשהו סעיף או התחייבות שלכם שקודם כל תהיה איזושהי אזהרה, ורק אם האיש חזר על המעשה, אז תהיה - - -
<יפעת רווה: כתובה או בעל פה?
דוד רותם: מצדי זה יכול להיות בעל פה.
<מיכל גולד: אז אם בעל פה, עדיף שזה יהיה בהנחיות.
<מיכל גולד: אם זה יהיה הנחיות שלהם, אז אין שום בעיה.
<מיכל גולד: אם אנחנו כותבים את זה פה, אז יכול להיות שאנחנו אחרי זה צריכים לבוא עם איזה מכתב, ואז אנחנו נכנסים לאיזה - - -
דוד רותם: אין לי בעיה שזאת תהיה התחייבות שלכם להכניס את זה להנחיות.
- וקאיל: להנחיות פנימיות - - -
דוד רותם: שלא יירשמו דוחות אלא אם כן האיש הוזהר מראש.
דוד רותם: אני מדבר על התקנות האלה, שאני עוסק בהן.
<קריאה: על כל התקנות?
אורי מקלב: זה מסר מאד חשוב.
אורי מקלב: אני לא יודע אם אתם מודעים כמה שהציבור מחכה לדבר כזה, כמה שכל הדוחות האלה - - לא במקרים שלכם, הם מאד דרקוניים.
אורי מקלב: היושב ראש לא ביקש את זה דווקא מכם.
אורי מקלב: אני שותף עם היושב ראש לחוק שהוא יוזם, על ועדת ערר לגבי הרכבת הקלה.
אורי מקלב: מתוך פניות אזרחים, מתוך מטרה - - הם באו לכאן לכנסת והסבירו כמה שצריך לתת אפשרות - - -.
אורי מקלב: כשבאו לוועדה, במקרה הזה לא אתם, אלא אחרים, וניסו לשכנע את הוועדה שמכיוון שיש רכבת שמתנהלת לא על ידי נהג שהוא בעל מגע עם הנוסע, אלא יש מכשירים להוצאת כרטיסים, חייבים לתת קנס למי שעולה ולא משלם.
אורי מקלב: זה לא דבר סביר, וזה לא סתם קנס.
אורי מקלב: מחיר הנסיעה הוא שקלים, והקנס הוא 180 ₪.
אורי מקלב: בכל אופן, זה הרבה הרבה יותר מהסכום – אבל, כדי להרתיע, נותנים את הקנס הזה.
אורי מקלב: הסכמנו.
אורי מקלב: מה קורה במציאות?
אורי מקלב: לא אנשים שלא עולים, מתפלחים לרכבת – אנשים ששילמו, רק שהנוסע שילם את זה בכרטיס של אחיו, נניח, הוא לא ראה.
אורי מקלב: הוא שילם.
אורי מקלב: או שבעל נסע בכרטיס של אשתו .
אורי מקלב: אנחנו מדברים על שימוש ב "רב קו" ללא הנחה, ללא שימוש לא נכון.
אורי מקלב: הוא שילם, או שהיה בכרטיס מעבר מהאוטובוס והמכשיר לא תפקד טוב - - -
דוד רותם: אתם מתחייבים לי שיהיו הנחיות שקודם כל צריך להזהיר - - -
<יפעת רווה: לגבי התקנה הזו?
דוד רותם: לגבי התקנות האלה.
<אהרון זיסו: רק רגע, אני רוצה להעיר על זה.
<אהרון זיסו: קודם כל, בתהליך ההסמכה של הפקחים הם צריכים להיות מוסמכים פר תקנה.
<אהרון זיסו: במסגרת ההכשרה ילמדו גם על הקטע הזה של אזהרות, אבל יש תקנות שלא צריך לטעמי, לפחות, לתת לגביהם אזהרה, כי מי שעושה את העבירה יודע מראש שזו עבירה.
<אהרון זיסו: לגבי דייג בחכה, אני מסכים לחלוטין ואנחנו עושים את זה גם היום.
<אהרון זיסו: לא הבאנו משטרה לאף דייג.
דוד רותם: אני רוצה שיהיה כתוב בהנחיות שקודם כל מזהירים ואחר כך - - -
<יפעת רווה: לגבי דייג בחכה?
דוד רותם: לגבי – תקנות העבירות המנהליות, עבירות במעגנות.
דוד רותם: אחרת אני לא מאשר את התקנות.
<יפעת רווה: בכל זאת, אם אפשר - מה שאני מבקשת לומר זה שיש דברים שבאמת צריכים אזהרה.
<יפעת רווה: יש דברים שאם התנאי הוא אזהרה, זה אומר שפעם אחת תמיד מותר לעבור על זה.
<יפעת רווה: זה אומר שפעם אחת תמיד מוכן לעבור על זה.
דוד רותם: אז תכיני לי רשימה איזה עבירות אתם חושבים שצריך להכניס להנחיות – ואיזה לא.
<אהרון זיסו: שתי דוגמאות פשוטות אני אתן – מי שפורס רשת במעגנה זה לא דיג בחכה, זה דיג מקצועי, שיש לו סירה במעגנה ויודע מה החומרה של האירוע הזה, את הסיכון הבטיחותי לכל האחרים, ואת העובדה שזה אסור.
<אהרון זיסו: אז להזהיר אדם כזה אחרי שהוא פרס את הרשת וסיכן את כל העוגנים שם - זה לייתר את כל התקנות ולעודד אנרכיה.
<אהרון זיסו: אני חושב שלא צריכה להיות שום אזהרה.
<יפעת רווה: אפשר להגיד מה כן ומה לא.
<אהרון זיסו: 8(ב)- פריסת רשת במימי המעגנה.
<אהרון זיסו: מבחינת בטיחות, בראייתי, זו עבירת הבטיחות החמורה ביותר במעגנות, מהצד של כלי השיט.
<אהרון זיסו: זו עבירת הבטיחות החמורה ביותר.
<אהרון זיסו: אני ראיתי את זה לא מזמן במו עיניי, בעכו.
<אהרון זיסו: בא דיג, פרס רשת, סגר את המעגנה לכולם, למשך שעות.
<אהרון זיסו: עשה דין לעצמו, אנרכיה מוחלטת.
<אהרון זיסו: אני חושב שאם הייתי יכול הייתי מעלה פה את הקנס, זו עבירה חמורה בצורה לא רגילה.
<אהרון זיסו: היא מסכנת כל אחד מהעוגנים במעגנה.
<אהרון זיסו: אין פה שום סיבה.
<אהרון זיסו: חבל מאד שהדייגים לא פה, כי דייגי קישון, למשל, בחיפה, הוועד הארצי – מתנגד להורדה פה.
אורי מקלב: לגרסתך, שזה הכי חמור, היית צריך לתת לו פה 5,600.
אורי מקלב: אתה עצמך לא דירגת את זה כעבירה הכי חמורה.
<אהרון זיסו: זה הקנס הכי גבוה שנתתי על כלי שיט, בעבירות בטיחות, כי קנס של 3,200 של כושר שיט שקיים, נגזר מה-3,200 של כושר שיט שקיים, דיברנו עליו קודם.
<ערן פורטוגלי: תוצאת העבירה הזו מקבילה לעבירה שהקנס עליה הוא 29 אלף שקל, שהוא מכשול במים מטעם המעגנה.
<ערן פורטוגלי: אז יש פה פרופורציה משמעותית להבדל.
<ערן פורטוגלי: לעומת זאת, התוצאה היא אותה תוצאה.
<אהרון זיסו: אני רוצה להבהיר – 8(א) שדיברתי עליו, דיג בחכה – אפשר להוריד את הקנס, לצמצם אותו.
<אהרון זיסו: 8(ב') לטעמנו – אסור להוריד פה את הקנס.
<אהרון זיסו: זה חמור בצורה לא רגילה.
אורי מקלב: 8(ג)?
<אהרון זיסו: לטעמי אפשר לצמצם את הקנס.
<מיכל גולד: הצעת היושב ראש מקובלת לגבי 8(א) ולגבי 8(ג).
<אהרון זיסו: 9(א) – מקובל.
דוד רותם: זה בעל חיים בתוך מימי המעגנה?
<אהרון זיסו: במדרג הבטיחות זה מסוכן מבחינתי.
<אהרון זיסו: ימות בעל חיים?
<אהרון זיסו: אני מאד מקווה שכתוצאה מזה לא יהיה לנו כלי שיט בלי שליטה במעגנה, בגלל שהוא איבד את המדחף.
<אהרון זיסו: אני מקווה שאף אחד לא מוריד את הכלב שלו למי המרינה.
<אהרון זיסו: אם הוא נפל, אנחנו ממילא לא ניתן קנס.
<אפרת חקאק: 9(ב)- יש לכם תשובה?
<אהרון זיסו: אז נמשוך, ונעבוד על 72.
<אפרת חקאק: לדעתכם, עכשיו אין דלתא בין 9(ב) פה, ובין 72 שם.
<מיכל גולד: אנחנו בטוח לא רוצים שיהיו פערים.
<מיכל גולד: אם זה לא יהיה 1,600 – אנחנו מושכים את התקנה.
<אהרון זיסו: 17(א) – דיברנו על זה.
<אהרון זיסו: מקובל.
<אהרון זיסו: נעשה מדרג.
<אהרון זיסו: 17(ג) ו-17(ד), זה שווה ערך לזה שנסעת, עצרת בצומת, חנית בתוך הצומת, ירדת והלכת לבית הקפה.
<אהרון זיסו: גם דייגי הקישון, הוועד הארצי, מתנגדים לזה.
<אהרון זיסו: אין שום סיבה הגיונית אחת, שאני יכול להעלות על דעתי, לכלי שיט לעגון בנתיב שיט על דעת עצמו.
<אהרון זיסו: הוא חוסם את היציאה מהמרינה לכל האחרים.
<אהרון זיסו: אני לא מבין למה זה צריך לקרות, למעט אם היתה בעיית בטיחות, אם הוא איבד מנוע והוא זורק עכשיו עוגן, מיד, כדי לא להיסחף, להיפגע.
<אהרון זיסו: אחרת אין שום סיבה לעגון בנתיב שיט.
<עזריאל רהב: אם הוא ישלם 500 שקל - - ?
<עזריאל רהב: המקרים האלה כמעט לא קורים.
<עזריאל רהב: ב-40 השנה שיש לי ניסיון לא ראיתי אף אחד שזרק עוגן בנתיב שיט.
<עזריאל רהב: בודדים ספורים.
<עזריאל רהב: אז גם קנס של 500 ₪ היה מרתיע עבריינים פוטנציאליים.
אורי מקלב: הוויכוח הוא בין 1,000 ל-1,600.
<עזריאל רהב: נתתי כדוגמה.
<אפרת חקאק: היושב ראש מסכים לאשר 1,600 ב-17(ג).
<אהרון זיסו: זה (ג) ו-(ד)\
<אהרון זיסו: זה אותו עיקרון – עגינה או הטלת עוגן.
<אפרת חקאק: (ד) זה כל תחום המעגנה, נכון?
<אהרון זיסו: ההבדל הוא – אחד שעוגן בנתיב השיט, והשני – להטיל עוגן במעגנה.
<עזריאל רהב: אבל שים לב שב- (ד) כתבת: "אלא אם נועד למנוע סכנת חיים" האמת, גם בנתיב שיט, אם זה נועד למנוע סכנת חיים – אמרת בעצמך, אבל לא כתבת את זה.
<עזריאל רהב: כן עשית את ההפרדה לגבי סכנת חיים, אבל לא שמת את זה - - -
<אהרון זיסו: (ד) מכסה את כל תחומי המעגנה, (ג) מתמקד בנתיבי שיט.
<עזריאל רהב: הבנו את ההבדל, אבל עדיין, אם יש צורך, כדי למנוע סכנת חיים, לזרוק עוגן - - -
דוד רותם: אז הוא זורק עוגן איפה שהוא יכול.
<עזריאל רהב: בוודאי.
<עזריאל רהב: ושתיעצר המרינה, אם מדובר בסכנת חיים.
<אפרת חקאק: אני עדיין לא מבינה מה ההבדל בין (ג) ל-(ד).
<אהרון זיסו: יש הבדל בין לעגון כלי שיט, ובין להטיל עוגן.
<אהרון זיסו: לעגון כלי שיט, לצורך העניין, זה כמו לשים את האוטו בצומת וללכת.
<אהרון זיסו: להטיל עוגן – יכול להיות כדי למנוע בעיית בטיחות עכשיו.
<אהרון זיסו: זה לא שהוא נשאר פה עכשיו שעתיים.
<אהרון זיסו: יבוא מישהו ויגרור אותו, או, אם יש לו תקלה – יבוא מישהו ויעזור לו, והוא יזוז מפה.
<אהרון זיסו: זה לא אותו הדבר.
<אהרון זיסו: יש עגינת כלי שיט ויש הטלת עוגן, זה לא אותו הדבר.
<אהרון זיסו: זה לא חופף.
<אפרת חקאק: ו-(ד) לא מכסה?
<אהרון זיסו: יש השקה.
<אהרון זיסו: זה לא חפיפה.
דוד רותם: אני בהחלט מסכים שאם זה למנוע סכנה של ממש, לחיי אדם או כלי שיט - אז זה יחול על כל התקנות.
<אהרון זיסו: אז אין קנס בכלל.
דוד רותם: אני מוכן ללכת על הקנס שלהם כי זה סכנה עצומה.
<אפרת חקאק: אז גם ב-(ג) וגם ב-(ד) נשארנו על 1,600.
<קריאה: נשארנו עם 19(ב).
<אהרון זיסו: אין שינו בקנס.
אורי מקלב: מי קובע את המהירות?
<אהרון זיסו: ההגדרה של מהירות, מה שדיברנו בזמנו, זה הקטע של - - -אין לנו אופציה יותר טובה.
<אהרון זיסו: אנחנו לא שמים מד מהירות.
<עזריאל רהב: כללי הימאות הטובה - - - זה לא הגדרה ברורה.
<מיכל גולד: לכן מיעטנו את זה
<מיכל גולד: זה אומר שהסעיף הזה חל - - גם אנחנו שאלנו מה זה "כללי הימאות הטובה".
<מיכל גולד: לא ברור מה זה, ולכן זה לא חל על זה.
<מיכל גולד: זה חל רק על החלק של הסעיף שברור מה הוא.
<עזריאל רהב: אז עכשיו אני לא מבין – למה נכנסים פה כללי הימאות הטובה, אם הסעיף הזה לא חל עליהם.
<מיכל גולד: אנחנו נמצאים בשלב השני.
<מיכל גולד: השלב הראשון היה השלב שבו קבעו את העברות.
<מיכל גולד: זה כבר נגמר.
<מיכל גולד: עכשיו אנחנו אומרים מה מהעבירות תהיינה עבירה מנהלית.
<מיכל גולד: הדבר הזה לא יכול להיות עבירה מנהלית, כי פקח לא יתחיל להתווכח אם כן היתה ימאות טובה או לא.
<מיכל גולד: לכן, זו לא תהיה עבירה מנהלית, על זה לא יוטל קנס.
<קריאה: יש לי שאלה שכבר שאלתי בפעם שעברה: האם בתקנות הנמלים יש קנס דומה?
<קריאה: כיוון שעיקר הבעיה בנמלי הארץ, וזה כבר גרם לאבידות בנפש, זה כאשר נוסעים מהר ומתנגשים.
<קריאה: יש קנס מנהלי?
<יפעת רווה: בשיט – בוודאי.
דוד רותם: תודה לכם, רבותיי.
דוד רותם: אנחנו נקיים על זה דיון בישיבה הבאה אחרי שאתם תגישו לי את הרשימה.
<מיכל גולד: אפשר הצעת ייעול, לטובת כולנו?
<מיכל גולד: נשאר לנו עוד את 23(ב) שאנחנו צריכים לאשר, ומעבר לזה - - -
דוד רותם: אין לי רוב לאשר שום דבר.
אורי מקלב: תדון רק בזה ואחרי זה נפסיק את הישיבה.
דוד רותם: בסדר, נמשיך.
<אהרון זיסו: 23(ב) זה עבודות באש.
<אהרון זיסו: גם כן, קטע שאני לחלוטין לא מבין אותו, כי דיברנו על זה - הסיכון ן הגדול ביותר במרינה הוא שריפה.
דוד רותם: אדוני יצביע אתי?