GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: אבל שם מדובר על אפשרות לשלוח הודעות SMS.
עדי קול: אנחנו מדינה מתקדמת, מתוקנת.
עדי קול: איך אנחנו יכולים להבטיח שגם אם לא תפסו בן אדם בטלפון ולא התקשרו אליו, שייתנו לו הודעה?
עדי קול: כמו שאמרת, אני לא צחקתי בעניין ה"פנגו" – רכבך עוקל על-ידי רשות המסים.
עדי קול: איך עושים את זה?
<זאב פורת: תשמעי, ככל, היום אנחנו הולכים לשינויים טכנולוגיים שיאפשרו לנו לשלוח את כל ההודעות הן באמצעות SMS והן באמצעות המיילים בצורה מחייבת.
<זאב פורת: כבר היום SMS ל-10,000 שהסכימו לקבל את אותן הודעות.
<זאב פורת: כאן שלחתי, אבל אני לא יודע בוודאות למי שלחתי, האם הפלאפון הוא שלו או לא שלו.
<זאב פורת: זה לא שאנחנו מתחמקים כרגע, זה קל מאוד לעשות את זה.
עדי קול: לא, אני מבינה את התשובה שלך.
<זאב פורת: אנחנו מחפשים דרכים שאכן ההודעה תגיע לאותו חייב.
<זאב פורת: זה שאני אגיד לך כן, אז אוקיי, כן.
עדי קול: לא, עכשיו זה לא יעזור לי, כי אם תגיד לי כן, אני אשאל אותך איך מבטיחים את זה ואיך נדע שזה יקרה.
קארין אלהרר: בסדר, הוא יחזור עם תשובה לעניין.
עדי קול: עכשיו השאלה הקריטית מבחינתי, ואני מניחה שמבחינת חברתי היקרה, איך אנחנו משפיעים על שיקול הדעת של פקיד השומה?
עדי קול: בסופו של דבר, אני מבינה שאנחנו אומרים יש לנו את סעיף 22 לחוק ההוצאה לפועל שאומר באילו מקרים אי-אפשר יהיה להפקיע איזשהם מיטלטלין או מה שלא תרצו.
עדי קול: בסופו של דבר, אנחנו שומעים מהשטח.
עדי קול: אתם יכולים לנסות להשתיק את הקול הזה, אבל שמענו אותו, ואנחנו שמחים ששמענו, שיש הרבה מקרים שבהם אנשים במצב כלכלי קשה מאוד, גם נכים, גם נהגי מוניות, מגיעים עם עיקול על הרכב.
עדי קול: ואני רוצה לדעת - - -
קארין אלהרר: לא עיקול על הרכב, לקחו להם את הרכב.
עדי קול: לקחו להם את הרכב.
עדי קול: אני רוצה לדעת איך אנחנו משפיעים על שיקול הדעת.
עדי קול: אני מבינה שזו בעיה בחקיקה ראשית.
קארין אלהרר: אולי בתקנות.
עדי קול: השאלה בתקנות, בנהלים, במשהו, שיגידו - - -
קארין אלהרר: לא בנהלים, עדי, בתקנות.
עדי קול: בתקנות.
<גיא גולדמן: כבר היום קיים שיקול דעת בנוהל.
עדי קול: נכון, ברור, שיקול הדעת הוא רחב מדי.
עדי קול: אנחנו רוצים להגביל את שיקול הדעת.
קארין אלהרר: אני לא רוצה נוהל.
<גיא גולדמן: תני לי דוגמה איך זה יתבצע בשטח.
<גיא גולדמן: תני לי דוגמה למה שאפשר יהיה לקבוע בחקיקה ואיך אפשר ליישם את זה.
קארין אלהרר: גיא, אני לא רוצה נוהל מהסיבה הפשוטה שהיום אתם יושבים במשרד ולבכם רחב, אתם מבינים את הסיטואציה.
קארין אלהרר: מחר לא תהיו אתם, יהיו אנשים אחרים שקצת פחות - - -
עדי קול: ניסינו לחשוב על רעיון.
עדי קול: אני מבינה שלבקש תצהיר זה לא מספיק.
עדי קול: אבל אני רוצה לדעת איך אנחנו מגבילים, בן אדם צריך להוכיח שהוא נכה.
<ציפי יוסף: חד-משמעית.
<ציפי יוסף: המחשב לא נותן לעקל רכב נכה.
<ציפי יוסף: אני רוצה לראות דוגמאות שאנחנו עיקלנו.
<גיא גולדמן: נכה זה סיפור אחר.
קארין אלהרר: אז תכתבו את זה בחקיקה הראשית.
<ציפי יוסף: המחשב לא מאפשר.
<ציפי יוסף: אני קוראת את זה ממשרד הרישוי ואני נועלת את - - -
<גיא גולדמן: אני וידאתי את זה השבוע עם אנשי - - -
עדי קול: סליחה, אם את רוצה רשות דיבור, תבקשי.
עדי קול: ככה גם הפרוטוקול לא קולט וגם שוק זה לא פה.
עדי קול: שוב, אני מבינה, אתם סומכים על שיקול הדעת של פקיד השומה, אנחנו לא, בסדר?
עדי קול: בואו נשים על השולחן.
קארין אלהרר: רגע, הוא אומר שלמי שיש תו נכה לרכב מסוים, את הרכב הזה לא ניתן לעקל?
<ציפי יוסף: כן.
קארין אלהרר: איפה זה קבוע?
<גיא גולדמן: כך מערכות המחשוב של אנשי השטח עובדות.
<גיא גולדמן: דיברתי איתם השבוע, שמעתי את זה באוזניי וראיתי את זה בעיניים.
<קריאה: צריך לכתוב את זה.
קארין אלהרר: גיא, אין מניעה לכתוב את זה, נכון?
<גיא גולדמן: אמרתי שנבחן את זה, אם יש דרך להסדיר את זה מבחינה משפטית - - -
קארין אלהרר: בתקנות.
עדי קול: בתקנה, נכון.
עדי קול: זה לא רק זה, כאן זה פשוט מאוד.
עדי קול: כאן זה פשוט מאוד, יש לו תו נכה, אני רוצה שיהיה כתוב שלא יעוקל הרכב שלו.
עדי קול: שזה יהיה כתוב בתקנה.
עדי קול: אבל אמרנו לגבי - - -
<גיא גולדמן: אני רוצה שזה יהיה רשום במשרד התחבורה.
קארין אלהרר: בסדר, אבל משרד התחבורה - - -
עדי קול: סליחה, אני כבר עם משרד התחבורה בוועדה לפניות הציבור, כבר שנה שלמה אני מדברת על המאגרים שלהם.
עדי קול: אם אתה רוצה להטיל משהו על המאגר שלהם, זה לא יקרה.
עדי קול: המאגר של משרד התחבורה לא מספיק מעודכן.
<גיא גולדמן: סליחה, רק לסיים את המשפט, אנחנו רוצים להימנע ממצב שאנשים מדביקים על השמשה תו ואנחנו לא יודעים אם הרכב נכה או לא.
<גיא גולדמן: אנחנו לא רוצים טרמפיסטים על הדבר הזה.
<גיא גולדמן: אם יש דרך להוכיח שאין טרמפיסטים, מבחינה משפטית, לפנות למאגר מידע של משרד התחבורה בזמן אמת.
עדי קול: יש להם בעיה טכנית עם המאגר.
<גיא גולדמן: אז אני אבדוק את זה.
עדי קול: הבעיה של הנכה יחסית פשוטה.
עדי קול: אני רוצה לדעת – ושוב, אני התעסקתי עם הדבר הזה לאורך זמן בוועדה לפניות הציבור כי הגיעו אלי המון פניות של אנשים שפרנסתם היא הרכב שלהם, בין נהגי מוניות לאנשים שגרים באילת והעבודה שלהם היא בבאר-שבע והם לא יכולים לעבוד אם אין להם רכב.
עדי קול: ואז הם באים לפקיד השומה ואומרים להם זו בעיה שלכם, תסתדרו.
עדי קול: אני רוצה לדעת איך אנחנו קובעים מה פקיד השומה צריך לקבל כדי להחליט שמדובר בפרנסתו?
עדי קול: מה הוא צריך?
עדי קול: כי אחר-כך בא פקיד שומה ואומר אז מה אם הוא גר באילת ועובד בבאר שבע?
עדי קול: שייסע באוטובוסים.
עדי קול: אז לא יכול לעבוד, אז הוא לא יכול לשלם לכם, אז חבל.
<גיא גולדמן: אנחנו דנים היום בסעיפים החוק.
<גיא גולדמן: שיקול הדעת קיים כבר היום לפקיד השומה.
עדי קול: לא, אבל אני רוצה להתערב בשיקול הדעת, אני רוצה לצמצם אותו.
עדי קול: לקבוע קריטריונים בתקנות שעל-פיהם הוא יפעיל את שיקול דעתו.
עדי קול: למשל, תצהיר זה לא טוב?
עדי קול: אז תגידו איך הוא יוכיח – מעסיק שייתן את העדות שלו, אין לי מושג.
עדי קול: אני באמת אומרת לך, אין לי פתרון כרגע.
עדי קול: אני מבקשת שתציעו לנו פתרון איך אנחנו קובעים קריטריונים לשיקול הדעת כדי שזה לא יישאר בסופו של דבר רק על פקיד שומה שמחליט אם הבן אדם הזה מתפרנס או לא מתפרנס מהרכב.
עדי קול: אין לי רעיון כרגע.
עדי קול: אני אבקש מהייעוץ המשפטי לחשוב על רעיון, אני אבקש מכם לחשוב.
עדי קול: אנחנו רוצים שזה לא יישאר.
<גיא גולדמן: אנחנו נבחן כל רעיון.
עדי קול: אני רוצה שתציעו רעיונות.
קארין אלהרר: אני רוצה שתציעו גם אתם רעיונות, גיא.
קארין אלהרר: אף אחד לא רוצה לעזור פה לתחמנים, לכן הניסיון שלכם חשוב ורלוונטי לעניין.
קארין אלהרר: תגידו אתם – אתם אומרים שכל עורך דין יכול לחתום על תצהיר, אני מקבלת את הטיעון הזה בברכה.
קארין אלהרר: אני מקבלת את זה, לא צריך להתווכח על זה.
קארין אלהרר: מצד שני, אני יכולה לחשוב על רעיונות, ואתה, כמישהו שגביית מסים היא עניין שבשגרה אצלו, תגיד לי את לא יודעת, אני מכיר את התחמון הזה, ואני לא רוצה לאפשר אותו.
קארין אלהרר: אני לא רואה דרך שאני אוכל להציע הצעה שאתה תסכים לה.
קארין אלהרר: לכן אני מציעה, מניסיונכם, רב השנים, אני מניחה, תגידו מה יספק אתכם, מה יניח את דעתכם שבאמת מדובר בחייב שזקוק לרכב לייצור הכנסה, וזה אינטרס שלכם לא פחות מאשר של החייב, שהוא ימשיך להתפרנס כדי שהוא יוכל לשלם את חובו בלי להיכנס לשוק אפור או לדברים לא רלוונטיים.
<ציפי יוסף: הוא לא משלם.
<ספי זינגר: זה גם מול ההוצאה לפועל.
עדי קול: בדיוק, מול ההוצאה לפועל.
עדי קול: שוב, ההערה לגבי תצהיר זו הערה שהם אמרו.
עדי קול: הם אמרו שזה לא מספיק להם.
עדי קול: סעיף 22(א)(4) אומר: "כלים, מכשירים, מכונות ומיטלטלין אחרים וכן בעלי חיים, שבלעדיהם אין החייב יכול לקיים מקצועו, מלאכתו, משלח ידו או עבודתו שהם מקור פרנסתו ופרנסת בני משפחתו".
<קריאה: לא רכב.
קארין אלהרר: למה, מיטלטלין זה רכב.
<זאב פורת: הנושא הזה כבר עלה בפסיקה.
<זאב פורת: הרכב לא שייך כרגע לאותם כלים שלא ניתנים לעיקול של בעל מקצוע.
עדי קול: אה, אז כל זה - - -
קארין אלהרר: אה - - -
עדי קול: ספי, אתה מוכן להקשיב?
<זאב פורת: אני אמרתי שאסור לי לעקל רכב רגיל?
<זאב פורת: רכב אסור לי לעקל?
קארין אלהרר: רכב של נהג מונית מותר לך לעקל?
עדי קול: מסתבר שרכב הוא לא חלק מהדברים של בעל מקצוע שאסור להם לעקל.
עדי קול: הוא לא מכיל את כל הוצאה לפועל.
<זאב פורת: א', אני אישית לא מכיר בכלל תפיסה של רכב של נהג מונית על-פי - - -
עדי קול: אוי, נו, באמת.
<זאב פורת: אני לא נכנס כרגע - - -
עדי קול: אתה לא מכיר?
עדי קול: אולי לא פגשת.
<זאב פורת: זו לא תשובה.
עדי קול: אז למה אתה אומר אותה?
<זאב פורת: אני אומר - - -
עדי קול: גם אני לא מכירה, ואתה יודע מה?
עדי קול: אני לא פקידת שומה.
<זאב פורת: אין לנו מגבלה, למיטב ידיעתי, של תפיסת כלי רכב שמשמשים לעבודתו של חייב.
עדי קול: ספי, אתה לא מקשיב.
עדי קול: הנה, יש לך מגבלה.
עדי קול: המצב המשפטי שאתה הצגת בפני אומר יש להם מגבלה, שסעיף 22(א) חל, ולכן אתה לא יכול לקחת את זה.
עדי קול: עכשיו אומר לי הסמנכ"ל פה אין לי מגבלה לקחת רכב שמשמש לפרנסה.
עדי קול: אז תסבירו את העמדה הסותרת של נציגי הממשלה.
<ספי זינגר: אני אסביר.
<ספי זינגר: מה שאני אמרתי קודם זה שפקודת המסים (גבייה) מפנה לסעיף 22 לחוק ההוצאה לפועל.
<ספי זינגר: כלומר, מה שהיא אומרת זה שמה שאסור לזוכה פרטי לקבל, אסור גם למדינה לקבל.
<ספי זינגר: מה שמותר לזוכה פרטי לקבל, מותר גם למדינה לקבל.
קארין אלהרר: ולמיטב ידיעתי, רכב הוא מיטלטלין.
<ספי זינגר: שנייה.
<ספי זינגר: סעיף 22 לחוק ההוצאה לפועל - -
עדי קול: 22(א)(4).
<ספי זינגר: - - אני מודה שאני לא מכיר אותו לעומקו.
<ספי זינגר: אנחנו נקרא אותו, נבחן אותו.
<ספי זינגר: בכל מקרה, אני חושב שעמדתנו היא שצריך להיות לאורך כל השורה - - -
עדי קול: אני מצטערת, אנחנו נסגור את הדיון הזה כי אתם לא עשיתם שיעורי בית.
עדי קול: כי בסופו של דבר אנחנו באים עם הטענה הראשונה ואומרים אנחנו לא רוצים שמישהו – אמרתם לנו, התשובה הראשונה הייתה שההגבלות של סעיף 22(א) חלות על הרכב פה.
עדי קול: עכשיו פתאום אני מקבלת שלוש - - -
<ספי זינגר: לא אמרתי.
<ספי זינגר: אמרתי שההגבלות של סעיף 22 חלות על פקודת המסים (גבייה).
<ספי זינגר: מה שאומרת פקודת המסים (גבייה) זה מה שיש בחוק ההוצאה לפועל, יש לפקודת המסים (גבייה), מה שאין בחוק ההוצאה לפועל, אין לפקודת המסים (גבייה).
עדי קול: לפי חוק ההוצאה לפועל – אנחנו מכירים את החוק הזה – אתם לא אמורים לעקל רכב של מי שזו פרנסתו.
<ספי זינגר: יתכן.
<ספי זינגר: אבל מה שאמרתי, ואני חושב שזה נכון - - -
<ליאת ארבל: החוק מפנה לתקנות.
<ליאת ארבל: החוק קובע סכום ומפנה לתקנות.
<ליאת ארבל: התקנות אומרות - - -
עדי קול: סליחה, ליאת, הפרוטוקול לא שומע.
עדי קול: אם את רוצה להיות חלק מהדיון, תשבי, תדברי לפרוטוקול, תגידי מי את.
עדי קול: אני לא מבינה, אתם עושים היום שוק פה.
<ספי זינגר: התקנות קובעות מגבלה, סכום ששווי המיטלטלין הפטורים מעיקול הוא 1,300 שקלים, ואם היו מכונות, 5,000 שקלים חדשים.
<ספי זינגר: מה שאני אמרתי מקודם, בעיני הדיון בשאלה מה הם הדברים שצריכים להית פטורים מעיקול הוא דיון רוחבי שמתחיל מההוצאה לפועל וצריך לדון עליו במסגרת חוק ההוצאה לפועל.
<ספי זינגר: מה שיקרה בהוצאה לפועל נכון ויקרה גם בפקודת המסים (גבייה).
אלעזר שטרן: רק להציע הצעה.
אלעזר שטרן: נמצאת פה הנציגה של מערכת ההוצאה לפועל, ענת.
אלעזר שטרן: שוב, אולי לא ניכנס לנושא, אבל רק להבהיר, לקבל את התמונה.
אלעזר שטרן: האם היום בלשכת ההוצאה לפועל מעקלים רכב של נהגי מוניות למשל?
עדי קול: לא נהגי מוניות, מישהו שפרנסתו – נהג מונית זה קלאסי.
<ענת ליברמן: אני לא יכולה לתת תשובה מה נעשה בפועל, אבל לפי החוק זה אפשרי לעשות כשזה מעל לסכום מסוים.
<ענת ליברמן: כן, מותר לעקל.
קארין אלהרר: איזה סכום?
<קריאה: 1,300 שקל ו-5,000 שקל.
<קריאה: 1,300 שקל.
עדי קול: שוב, אנחנו לא מוכנים לדבר הזה.
עדי קול: שוב, אני יודעת את זה.
עדי קול: אני ניהלתי על זה דיאלוג עם משרד התחבורה בנושא.
עדי קול: קודם כל, רשמתם לכם את רשימת הנושאים שאנחנו רוצים?