GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רחל איגר לוין: לא מוכר לי מקרה שמשפחה ביקשה שזה לא יוגש אם לא הוטל חיסיון.
<רחל איגר לוין: הדרך שלנו לדעת את זה זה כשאם וכאשר יש ערעור לעליון או לערכאה יותר – משלום למחוזי, פונים אלינו לחפש את התסקיר כי הוא לא בתיק, הראיה שהוא לא בתיק אומרת שהוטל עליו חיסיון לגבי קטינים.
<רחל איגר לוין: המשפחות מפחדות, אי-אפשר להגיד שלא.
<רחל איגר לוין: לגבי חוק המגבלות - למעט מאוד משפחות יש את הכוח להיכנס בחזרה להליך הזה ולדאוג, אבל משפחות שכן עשו את זה - בית-המשפט נענה והורחק.
<רחל איגר לוין: לגבי בגירים יש בעיות אחרות, למשל בפגיעה בין ילדים אי-אפשר להרחיק קטינים, אז אלו כבר קשיים אחרים של המשפחות.
<רחל איגר לוין: לגבי בגירים - מי שיש לו כוח כן מנסה, אבל יש מעט מאוד שימוש בחוק הזה.
דוד רותם: הרשות לשיקום האסיר, מה אתכם?
<אריאל אבקסיס: אנחנו מדברים פה על האינטרס של הקורבן מול האינטרס של עבריין המין, אבל חשוב לי לייצג אינטרס נוסף שאותנו מנחה וזה הפחתת מסוכנות מינית ומניעה של קורבנות נוספים, ולפעמים זה יכול לעמוד בניגוד לאחד מהאינטרסים שכרגע אמרתי.
<אריאל אבקסיס: זה נראה לי אבסורד לבנות תוכנית שיקום לעבריין מין כשהקורבן היא שכנתו בדלת ממול, ושאנחנו נחתום על התוכנית הזאת וניקח עליה אחריות.
<אריאל אבקסיס: יש באמת מצבים שאנחנו כחלק מהתנאים של תוכנית השיקום - -
אורלי לוי אבקסיס: להרחיק אותו?
<אריאל אבקסיס: - - אנחנו לא מוכנים שהוא יחזור בחזרה לסביבת נפגעיו, ובמיוחד אם זה גם יישוב קטן, ואם הקורבן נמצאת בסמוך למגורי העבריין.
<אריאל אבקסיס: יש גם כל מיני מגבלות ותנאים אחרים שאנחנו גם משיתים במצבים שהקורבן נמצאת באותו מקום, זה איזשהו היבט אחד שאנחנו לוקחים בחשבון, אבל זה לא אצל כל עברייני המין, יש אנשים שבונים תוכניות שיקום והם הולכים וגרים באותו מקום - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה מקשה עליהם בעצם לחזור לחברה?
<אריאל אבקסיס: בהחלט.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שבעצם מה שאנחנו מציעים פה גם מגן על עבריין המין מלחזור להיות מסוכן.
<אריאל אבקסיס: תראי, אנחנו בונים תוכנית מוגנות, אם חלק מתוכנית המוגנות זה שהוא לא יחזור לאיפה שהקורבן נמצא אז זה יהיה חלק מהתנאים.
<אריאל אבקסיס: אם הוא לא מסכים לזה זה זכותו, אבל זו העמדה המקצועית שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: ואתה הרבה פעמים אומר שהאינטרס שלכם כדי שהוא יחזור להיות לא מסוכן בחברה זה למנוע ממנו את המפגש היומיומי באותו אזור שבו נפגעי העבירה נמצאים במגע היומיומי.
<אריאל אבקסיס: תראי, זה כל מקרה לגופו.
<אריאל אבקסיס: כי יכול להיות שבן-אדם שרמת המסוכנות המינית שלו נמוכה ועדיין הקורבן נמצאת מולו, זאת אומרת, זה נדבך מסוים.
<אריאל אבקסיס: עוד דבר אחד שאני רוצה להגיד, שיש משהו באם עבריין המין נלחם על זכותו לחזור לאותו מקום שהקורבן נמצאת, מבחינה מקצועית זה גם לא לקיחת אחריות מלאה על העבירה, כי ברגע שאתה לוקח אחריות מלאה על העבירה יש שם אשמה, יש שם בושה, יש שם הבנה, יש הבנה לגבי הנזק שנגרם לקורבנות, גם יש איזושהי פוזיציה שלו שהוא גם מבין את ההגבלה הזאת, - -
אורלי לוי אבקסיס: דודו, אתה שומע את זה?
דוד רותם: אני שומע הכול.
דוד רותם: בניגוד לך.
<אריאל אבקסיס: אז גם כשעבריין המין – זה חלק מהאינדיקציה, מהמדדים שאנחנו בודקים מבחינה מקצועית - עד כמה האדם מתאים לתוכנית שיקום ובאיזה שלב הוא.
<אריאל אבקסיס: אנחנו כן יודעים שאנשים בתום טיפול או שהם נמצאים באיזשהו הליך טיפולי, ההבנות האלה הן הרבה יותר מופנמות אצלם ואנחנו פחות רואים בעיה בעניין הזה.
<אריאל אבקסיס: דבר אחרון שחשוב לי להגיד, זה שלפי חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין הגמ"מ מקבלת את חוות דעת לגילוי העריות והאלמ"ב – ועדת אלימות במשפחה, זה חלק מהאינפורמציה שהוא מקבל בנוסף להערכת המסוכנות, והגמ"מ מתכלל את כל האינפורמציה הזאת ומקבל החלטה.
<אריאל אבקסיס: זאת אומרת, זה חלק מהאינפורמציה שהוא מקבל, עדיין יש את החלק החסוי של הוועדה, וזה לא מופיע בפני הגמ"מ.
<אריאל אבקסיס: מצב הקורבן הוא לא שיקול של רש"א, כמו שאמרתי קודם, השיקול שלנו זה אם הבן-אדם יכול להפיק תועלת מטיפול, האם ניתן להפחית מסוכנות, כך אנחנו בונים תוכנית מוגנות גם מפני הקורבן וגם מפני קורבנות נוספים.
אברהם מיכאלי: זה כולל את כל אלה שמכחישים ואז בעצם הם לא מוכנסים גם לטיפול מצד אחד, אבל שמעתי בעבר את חוות הדעת של רש"א בעניין הזה, הם לא כל כך מקבלים את הגישה המחמירה שלא מכניסים גם לשיקום רק בגלל זה, כי גם בהם אפשר לטפל.
<אריאל אבקסיס: תראה, העניין של המכחישים - - -
דוד רותם: נדחה את המשך הדיון לישיבה אחרת.
דוד רותם: אל תגידי לי "לא, לא, לא", אני מחליט פה, - -
אורלי לוי אבקסיס: דודו, רגע, דודו, תקשיב - - -
דוד רותם: - - לא מוצא חן בעינייך משהו, אין לי בעיה.
אברהם מיכאלי: אפשר לריב בבית?
אברהם מיכאלי: לא פה.
אברהם מיכאלי: תריבו בבית.
אורלי לוי אבקסיס: דודו, דודו, יש נקודות מסוימות שעליהן אפשר לדון לפני קריאה שנייה ושלישית, חבל שנפספס את המושב הזה.
דוד רותם: אני אדון בזה בישיבה הבאה, לא היום, אוקיי?
אורלי לוי אבקסיס: לא, דודו, לא שמעת את כל הצדדים - - -
דוד רותם: אני נועל כרגע את הישיבה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני מוחה, אני מוחה גם לפרוטוקול.
דוד רותם: את מוחה, תמשיכי למחות, אני נועל את הישיבה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה לא הוגן, יש פה עדיין שיח מסוים, אם זה מבחינת זמנים, אני מוכנה לשים את הסעיף בצד ל"צריך עיון" לפני קריאה שנייה ושלישית, שאולי נגיע לאיזשהם סיכומים בדרך.
דוד רותם: אנחנו עוד לא בקריאה ראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להעביר את זה קריאה ראשונה לפני הפגרה.
דוד רותם: אני יודע שאת רוצה, אבל אני היום גמרתי את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: זה מאוד חשוב, דודו.
דוד רותם: יש לי אישור לשבת עד 16:30, אני רוצה לגמור בחמש דקות.
אברהם מיכאלי: אבל כשביקשתי לדחות את הישיבה - - -
דוד רותם: אתה ביקשת.
דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, אתה ביקשת רביזיה?
אברהם מיכאלי: אני ביקשתי לדחות את הישיבה.
אברהם מיכאלי: זאת חוסר התחשבות - - -
דוד רותם: ביקשת רביזיה, אז נא - - -
אברהם מיכאלי: חוסר התחשבות שלך בחברים - - -
דוד רותם: יש לך שתי דקות לנמק את הרביזיה.
אברהם מיכאלי: נראה לי שהקואליציה קלקלה אותך יותר מדי.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי, אני מבקש רביזיה, לקיים הצבעה חוזרת בשני חוקים שהעברנו בשעות הבוקר.
אברהם מיכאלי: לדעתי ההתנהלות של ההצבעות בחוקים האלה הראתה בדיוק באיזה חוקים בעייתיים אנחנו עוסקים.
אברהם מיכאלי: במצב הטוב החוק עבר בשבע נגד שש, ובמצב האחר בקושי היה שש נגד שש.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להתבייש שחוקים יסודיים שכאלה עוברים בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת במצב - -
דוד רותם: נתבייש.
אברהם מיכאלי: - - במצב שאין אפילו רוב לחוקים האלה.
אברהם מיכאלי: שש נגד שש – אתה מכיר את זה מצוין, עושים את זה במקרים של חירום, בחוקים שאנחנו כבר דנים בהם שלוש או ארבע קדנציות.
אברהם מיכאלי: אנחנו כולנו התייחסנו לחוקים האלה בדחילו ורחימו, ופתאום בקואליציה הזאת הכול נשבר.
אברהם מיכאלי: עוד לא עברו שתי דקות.
דוד רותם: עברו שתי דקות, אתה לא מסתכל.
אברהם מיכאלי: אני סופר בדיוק את השניות.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהקואליציה הזאת צריכה להתבייש שחוקים מן הסוג הזה מביאים בכלל למליאה, אחרי שהוועדה פה הביעה אי-אמון בחוקים האלה.
דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, יש לך גם שתי דקות.
דב חנין: אני מצטרף לדברי חברי, חבר הכנסת מיכאלי.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, למרות האווירה הקצת זחוחה של 15:55, לקראת התחלת המליאה, אנחנו נמצאים לקראת תיקונים דרמטיים, שיפגעו קשות בדמוקרטיה, יפגעו קשות במשילות וייצרו מערכת מאוד בעייתי בישראל.
דב חנין: אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם לשני נושאים.
דב חנין: נושא אחד הוא הנושא של חוסר היכולת של הרוב בכנסת להפיל ממשלה.
דב חנין: רוב בכנסת שרוצה ל - - -
דוד רותם: על זה כבר דיברת בזמן שנימקת את ההסתייגות שלך.
דב חנין: זה על חשבון הזמן שלך?
דוד רותם: לא, זה על חשבון הזמן שלך.
דוד רותם: אני רק רוצה שתגמור כבר.
דב חנין: לא, אז זה לא על חשבון הזמן שלי.
דב חנין: עדיין יש לי זכות דיבור בוועדה הזו, ואני אנצל אותה.
דב חנין: אני אומר שמצב שבו הרוב בכנסת לא יכול להפיל ממשלה הוא לא רק מצב לא דמוקרטי, אלא הוא מצב שפוגע במשילות.
דב חנין: כי תהיינה פה שתי רשויות שלטון מסוכסכות אחת עם השנייה: הכנסת בצד אחד, הממשלה בצד השני; כנסת שלא יכולה להפיל את הממשלה, וממשלה שממשיכה להתקיים למרות אי רצונה של הכנסת.
דב חנין: זאת תוצאה של החוק הזה.
דב חנין: אם אתם לא מבינים לאיזה מצב לא-משילותי הדברים האלה מביאים אותנו, תראו מה קרה בארצות-הברית כאשר הנשיא והקונגרס נמצאו בעימות – וזאת בכל זאת מדינה שיש בה חוקה ומסורת פוליטית הרבה יותר מבוססת וארוכה.
דב חנין: ואתם עכשיו רוצים לעשות את הניסיון הכושל והבעייתי הזה עלינו.
דב חנין: וכמובן, אדוני היושב-ראש, הסוגיה של אחוז החסימה: הרצון לייצר מסביב לפוליטיקה חומות גבוהות שימנעו כניסה של כוחות חדשים, יקשו על התארגנויות אידיאולוגיות, יפגעו ביכולת הייצוג של קבוצות מיעוט בחברה הישראלית, יפגעו בזכות של הציבור הערבי בישראל לקיים בתוכו פלורליזם פוליטי – כל הדברים החמורים והמסוכנים האלה נעשים לא כדי לשפר את המשילות, לא כדי לחזק את הדמוקרטיה, אלא כדי להרוס את הדמוקרטיה ולפגוע במשילות.
דוד רותם: חבר הכנסת מקלב, אתה גם כן רצית רביזיה.
אורי מקלב: זה לא גם כן, זה רביזיה נפרדת.
אורי מקלב: אנחנו אמנם אופוזיציה ביחד, אבל כל אחד מציג את הרביזיה שלו.
אורי מקלב: אני חושב שמה שהשתקף בהתנהלות של היום בנושא הישיבות, וגם אתמול, בהפרדה בין נימוק ההסתייגויות להצבעות, ובימים שעשית את זה, ובזמן הקצר שנתתם – זה משקף את כל התהליך של כל החקיקה הזאת.
אורי מקלב: הרוב המאוד זעיר שיש פה, הרוב המתנדנד שתלוי במסחרות שעושים במקומות אחרים, כל התחרות בתוך הקואליציה של מי מביא רפורמות יותר משונות ויותר קיצוניות כי כל אחד צריך להתגבר על השני במלחמה על דעת הקהל – זה מביא אותנו לחוקים דורסניים.
אורי מקלב: אלה חוקים רודניים.
אורי מקלב: אלה חוקים של רמיסה.
אורי מקלב: רמיסה על ידי רוב מזדמן – וזמני, אני מקווה – של המיעוט.
אורי מקלב: זה שאתה עושה לי ככה בראש, מה זה אומר?
אורי מקלב: שאתה מסכים איתי?
דוד רותם: לא, זה אומר שאני לא מסכים איתך.
אורי מקלב: אני חושב שהרוב הזעיר הזה - - -
אברהם מיכאלי: איזה רוב?
אברהם מיכאלי: היה תיקו.
אורי מקלב: ברוב הזעיר שיש להם אולי היום, לאחר שאנחנו נפגשים שוב ושוב בגלל הסכמים אחרים כאלה.
אורי מקלב: יכול להיות שיכול לבוא שינוי בעניין הזה.
אורי מקלב: כפי שהוצאתם בהודעה לעיתונות, ישבתם 30 ישיבות על החוק הזה, אבל אפילו משהו מכל הישיבות – מסקנות, דעות מקצועיות, עשרות דעות מקצועיות שדיברו על כך – שום דבר לא בא לידי ביטוי בתוך החוק הזה.
אורי מקלב: הגשתם את החוק, כתבתם דברי הסבר שאין בהם שום דבר שקשור למציאות העכשווית או למה שהיה בעבר או לדעות המקצועית - - -
דוד רותם: תודה, חבר הכנסת מקלב, נגמר לך הזמן.
אורי מקלב: הצעת חוק לפי 3.25%, שזה בדיוק התאים להסכמים בתוך הקואליציה.
אורי מקלב: זאת משילות?
אורי מקלב: זאת דורסנות.
דוד רותם: אני מעלה להצבעה קודם את הרביזיות על חוק יסוד: הממשלה.
אורי מקלב: הגשנו על הכול.
דוד רותם: מי בעד הרביזיה של דב חנין?
אורי מקלב: צריך לציין שלדב אין זכות הצבעה ולכן הוא לא מצביע.
<תמי ברנע: שישה בעד.
<תמי ברנע: הצבעה בעד הרביזיה על הצעת חוק יסוד: הממשלה – 6 נגד הרביזיה – 7 הרביזיה על הצעת חוק יסוד: הממשלה נדחתה.
אורי מקלב: זה רוב של משילות.
אורי מקלב: וזה היה על חוק יסוד.
דוד רותם: עכשיו אני עובר לרביזיה על חוק הבחירות.
דוד רותם: מי בעד הרביזיה על חוק הבחירות?
<תמי ברנע: הצבעה בעד הרביזיה על הצעת חוק הבחירות לכנסת – 6 נגד הרביזיה – 7 הרביזיה על הצעת חוק הבחירות לכנסת נדחתה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אפשר לדעת, למען השקיפות: בישיבה הקודמת התנהל משא ומתן ליד שולחנך וכנראה נרקחו דברים.
ג'מאל זחאלקה: הבית היהודי לא רצו להצביע, ואז - - -
דוד רותם: רבותיי, יש עוד רביזיה אחת, ואני אצביע עליה.
דוד רותם: אחר כך אנחנו - - -
ג'מאל זחאלקה: מה הבטחת להם?
ג'מאל זחאלקה: מה הם קיבלו ממך?
ג'מאל זחאלקה: מה הם קיבלו מהקואליציה?
ג'מאל זחאלקה: מה העסקה שנרקחה?
ג'מאל זחאלקה: בבקשה תגידו לנו.
ג'מאל זחאלקה: אולי לא נתתם להם כלום.
דוד רותם: אני לא רוצה להגיד לך כלום, אני חייב לך משהו?
ג'מאל זחאלקה: גם שהציבור שלהם ידע שהם - - - בלי לקבל כלום.
דוד רותם: מי בעד הרביזיה האחרונה, לגבי תקציב המדינה?
<תמי ברנע: שבעה נגד.
<תמי ברנע: הצבעה בעד הרביזיה על תקציב המדינה – 6 נגד הרביזיה – 7 הרביזיה על תקציב המדינה נדחתה.
אורי מקלב: ניצחו המושלים את הילידים, ממש ככה.
אורי מקלב: ניצחו המושלים.
דוד רותם: הרביזיה על תקציב המדינה גם כן נדחתה.
דוד רותם: תודה רבה, החוק יונח על שולחן הכנסת לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה), גיור על ידי רב עיר או מועצה מקומית, של חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אלעזר שטרן: בהמשך להצעת חוק מהכנסת הקודמת של חבר הכנסת דוד רותם, ובהמשך להחלטת הממשלה שהחליטה לאשר את הצעת החוק באותו נוסח כפוף לשני דברים: אחד, לנייר הסכמות שהוצג, של סגן השר, הרב אלי בן דהן ושלי - - -
אלי בן-דהן: לא, ההצעה שלך היא לא אותו נוסח שלו.
אלעזר שטרן: בבסיס כן.
אורי מקלב: בבסיס?
אורי מקלב: חוץ מדבר אחד - - -
אלי בן-דהן: במטרה, ברעיון.
אלי בן-דהן: ברעיון.
אלי בן-דהן: לא, ההצעה שלך היא שונה לגמרי משלו.
אורי מקלב: אתה נתלה בגדולים שממש לא - - -
עדי קול: רגע, מה ההבדל?
עדי קול: מה ההבדל?
אלעזר שטרן: בבסיס אין הבדל - - -
אלי בן-דהן: יש חלקים טובים בהצעה של היושב ראש דוד רותם שהייתי שמח להכניס אותם לפה.
אלעזר שטרן: בהצעה של היושב ראש דוד רותם, המקור הראשון שלה, ככה בדיוק לדעתי מילה במילה הייתה ההצעה שלי, וזאת ההצעה שהוגשה.
אורי מקלב: אצלך מופיע קבלת תורה ומצוות?
אורי מקלב: מופיע אצלך דבר כזה של - - - שאצלו זה מופיע?
אלעזר שטרן: אוקיי, אז אני אומר - - -
דוד רותם: הוא מדבר על ההצעה כפי שהיא הוגשה, לא על - - -
אלי בן-דהן: הראשונית - - -
אורי מקלב: בסדר, אז מה?
אלי בן-דהן: כי הוא הכין אותה כבר לפני שנה.
אלעזר שטרן: ההצעה - - -
דוד רותם: הוא לא מדבר על כל ההסכמות שאחר כך נעשו.
עדי קול: השלד.
עדי קול: הוא אומר שהשלד.
אלעזר שטרן: אז אני אומר עוד פעם שהגשתי אותה אחרי שקיבלתי את רשותו – אם רוצים שאני אדייק יותר – להגיש אותה בתחילת המושב הקודם עוד.
אלעזר שטרן: החלטת הממשלה התנתה את זה בשני דברים: בתשתית החלטת הממשלה הוצג גם המסמך שסגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, ואני חתמנו עליו, ונאמר שהדבר ייעשה בתיאום.
דוד רותם: מכיוון שאנחנו מכירים פוליטיקאים, איזה ערך יש לנייר שחתמתם עליו?
אלעזר שטרן: ההחלטה מאושרת והיא תקודם בתיאום בין משרדי המשפטים, הפנים והמשרד לשירותי דת, ואם לא יגיעו לכלל הסכמות היא תחזור לוועדת שרים.
דוד רותם: משרד המשפטים, אתם ראיתם את הצעת החוק כפי שהיא אתמול הועלתה?
דוד רותם: אני יכול להצביע עליה?
<רוני נויבואר: אנחנו חושבים בעיקרון שיש איזה נושאים שצריך לדבר בהם.
<רוני נויבואר: יש לנו עניין אחד מרכזי שאנחנו חושבים שהוא מהותי, אבל כל היתר זה דברים שהם מגדר דברים - - - בהם, ואולי אפשר.
<רוני נויבואר: אנחנו לא מתנגדים.
<רוני נויבואר: אני מבינה שהשאלה היא אם ההצבעה היום.
<רוני נויבואר: אז אנחנו הבנו שלא תהיינה הצבעות היום, אבל אם הוועדה תבקש אז אנחנו לא נתנגד להצבעה.
דוד רותם: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אתה מוכן לקרוא את החוק ולהסביר?
אלי בן-דהן: אולי אני אגיד מילה, אדוני היושב ראש?
אלי בן-דהן: מה שאני מציע או מה שדיברתי לפחות עם חבר הכנסת אלעזר שטרן ואני חושב שזה: יש אי הסכמות בינינו, ויש גם הערות של משרד המשפטים.
אלי בן-דהן: מה שאני מציע שנעבור על החוק.
אלי בן-דהן: שנגיע לעצמנו איזה דברים אנחנו מסכימים, על מה אנחנו לא מסכימים.
אלי בן-דהן: ואני מציע שניתן איזשהו זמן לנסות לראות אם אנחנו מסוגלים לגשר על אי ההסכמות.
אלי בן-דהן: או שכן או שלא, ואז נוכל להחליט אם אנחנו חוזרים לוועדת שרים או מביאים את זה לקריאה ראשונה.
דוד רותם: אני לא מבין, כמה זה אתה צריך כדי להחליט אם אתה רוצה לחזור לוועדת שרים?
דוד רותם: יש לך ברירה בכלל?
דוד רותם: יש החלטה של ועדת שרים.
דוד רותם: אתה מחויב להחלטות של ועדת שרים.
עדי קול: אבל הוא אומר שאולי הוא יגיע לתיאום או שלא.
אורי מקלב: הייתה ישיבה ביניכם.
אורי מקלב: היושב ראש שלח אתכם - - -
אלעזר שטרן: אנחנו - - -
דוד רותם: הם ישבו בישיבה ולא הגיעו לשום דבר.
אלי בן-דהן: התקדמנו.
אלי בן-דהן: לא על הכול.
עדי קול: רגע, אני יכולה לשאול שאלה?
דוד רותם: את יכולה לשאול כמה שאת רוצה.
עדי קול: טוב, אני חייבת לשאול כי שאלו אותי בכניסה, אמרו שהצעת החוק משפיעה על זרמים שונים של היהדות.
עדי קול: למשל: התנועה הרפורמית - - -
דוד רותם: איזה זרמים שונים?
דוד רותם: אין ביהדות זרמים, יהדות יש רק אחת.
עדי קול: יש תנועה שנקראת התנועה הרפורמית, אני לא יודעת אם שמעת עליה.
דוד רותם: היא לא חלק מהיהדות.
עדי קול: הבנתי.
עדי קול: אז אני רואה אותה כחלק מהיהדות.
דוד רותם: כי את יודעת, חוק השבות אומר: יהודי הוא מי שנתגייר כדין ואיננו בן דת אחרת.
עדי קול: ולכן אנחנו רוצים לשנות את הדין.
דוד רותם: לא, את הדין אנחנו לא רוצים לשנות.
עדי קול: אז אני מבינה שההצעה הזאת פוגעת בזרמים כמו התנועה הרפורמית, סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן?
אלי בן-דהן: מה?
אלי בן-דהן: אם היא פוגעת?
אלי בן-דהן: כמות שהיא, בנוסח שלה, היא לא פוגעת.
אורי מקלב: למה היא שואלת אותך?
אורי מקלב: היא צריכה לשאול את חבר - - -
אלי בן-דהן: יש חשש שאולי היא תיטיב, וזה חלק מהעניינים שאנחנו רוצים לברר איתם.
אורי מקלב: אתה מגן על הצעת החוק של חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אורי מקלב: הוא צריך לענות אם זה פוגע או לא.
אלעזר שטרן: אז אני אענה.
עדי קול: אני שאלתי את המומחה.
אלעזר שטרן: בבסיס ההסכמות של סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, ושלי ישנה אמירה שלא תהיה פגיעה במה שקיים היום במסגרת - - -
אלי בן-דהן: לא יהיה שינוי במצב הקיים.
אלעזר שטרן: אני חושב שהתשובה ניתנה עם החששות.
דוד רותם: - - - כלום.
אלעזר שטרן: סליחה?
אלעזר שטרן: כמו שנאמר פה עכשיו, שהמצב לא יגרע ולא יטיב בהקשרים האלה.
אלעזר שטרן: "בחוק זה: "בית דין מיוחד לגיור" – בית דין שדייניו מתמנים לפי חוק זה; "דיין גיור" – מי שמונה לדיין גיור בבית הדין המיוחד לגיור לפי חוק זה; "המועצה" – כהגדרתה בסעיף 1 לחוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם–1980; "הפקודה" – פקודת העדה הדתית (המרה); "חייל" – כהגדרתו בסעיף 1(1) לחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו – 1955; "רב עיר" – כל אחד מאלה: (1) רב עיר, כהגדרתו בסעיף 15(א)(2) לחוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל"א–1971; (2) רב יישוב ורב אזורי, כהגדרתם בסעיפים 7(3) ו-(4) לחוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם–1980, בהתאמה; "הרב הראשי לישראל" – הרב הראשי לישראל המכהן בתפקיד נשיא בית הדין הרבני הגדול לפי סעיף 17 לחוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם – 1980".
דוד רותם: ואם מחר יפרידו בין רב ראשי לישראל לבין נשיא בית הדין הרבני הגדול?
אלעזר שטרן: אז זה יהיה בהתאם.
דוד רותם: מה יהיה בהתאם?
דוד רותם: אז צריך לכתוב - - -
הלשכה המשפטית: צריך לעשות תיקון עקיף.
עדי קול: אז לשנות את סעיף 17, לא?
אלעזר שטרן: אז יהיה הרב הראשי המכהן בתפקיד נשיא בית הדין.
דוד רותם: זה לא יהיה הרב הראשי, - -
אלעזר שטרן: לא, כתוב, כתוב, כתוב.
דוד רותם: - - זה יהיה מי שמכהן בתפקיד נשיא בית הדין.
אלעזר שטרן: "תושב זר" – מי שאינו אזרח ישראלי או אינו בעל רישיון לישיבת קבע בישראל לפי חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, או אינו זכאי לאשרת עולה או לתעודת עולה לפי חוק השבות, התש"י-1950".
<רבקה שפירא: רגע, רגע, אפשר להעיר הערה בקשר לשם החוק?
<רבקה שפירא: לאיפה מתקנים?
<רבקה שפירא: כי בהתחלה הצעת החוק הייתה "תיקון לפקודת העדה הדתית (המרה)", ועכשיו אנחנו מדברים על חוק הגיור.
<רבקה שפירא: אני צודקת?
אלי בן-דהן: עוד לא החלטנו.
אלעזר שטרן: עוד לא החלטנו.
אלעזר שטרן: זה סוג הדברים שאנחנו - - -
<רבקה שפירא: אוקיי, אבל זו נקודה קריטית.
<רבקה שפירא: חשוב לי להעביר - - -
דוד רותם: למה היא קריטית?
<רבקה שפירא: מכיוון שאם מדובר על חוק הגיור יש לנו חשש גדול שיהיה ערבוב בין גיור לצורך מרשם לבין גיור לצורך מעמד אישי.
<איגי פז: אבל בסעיף 14 - - -
<רבקה שפירא: ברגע שאתה מתקן את פקודת ההמרה הדברים ברורים, אבל ברגע שמחליטים לקרוא לזה חוק הגיור אנחנו נכנסים לשדה מאוד מסובך.
<איגי פז: אבל תראי את סעיף 14 לחוק: "נפקותו של גיור לפי חוק זה תהיה לעניין הוראות הפקודה".
<רבקה שפירא: ועדיין, ועדיין יכול להיות פה הרבה מאוד בלגן.
<רבקה שפירא: אני ראיתי את סעיף 14 ואני חושבת שהוא לא מספיק.
<רבקה שפירא: אני חושבת שכל הגדרות מערך הגיור שנכנסות פה בתוך החוק עלולות ליצור מצב שיגידו: אוקיי, זה מערך הגיור, נגמר, אין יותר גיורים חוץ ממערך הגיור הזה.
<רבקה שפירא: ולכן אני חושבת שכדי לא להיכנס לתסבוכת הזאת ולהשאיר את המצב ברור, שיש גיור לצורך רישום ויש גיור לצורך מעמד אישי, צריך לתקן את פקודת העדה הדתית (המרה).
<רוני נויבואר: אדוני, אנחנו חשבנו שאפשר, לא חייבים לקרוא לזה כאלטרנטיבה חוק הגיור, כמובן.
<רוני נויבואר: כי הגיור עוסק בליבת הדבר, ואנחנו, נראה לי שכולם פה מסכימים שהגיור כשלעצמו, אנחנו לא דנים בשאלת הגיור, אנחנו יכולים להציע גם שמות אחרים.
<רוני נויבואר: כלומר, - - - את ההצעות של חוק מערך הגיור או חוק ערכאות הגיור.
<רוני נויבואר: כלומר, זה לא חוק שמבחינתנו בא, אלא לטפל באמת - - - פקודת העדה הדתית (המרה).
אלעזר שטרן: אני אומר כבר עכשיו, ואני מניח שסגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, ואני, אחרי ששמענו את הכול עם משרד המשפטים, נגיע להבנה בעניין הזה.
דוד רותם: טוב, זו התחייבות שלך שאנחנו רושמים אותה.
אלעזר שטרן: כן, אפשר.
אלעזר שטרן: מערך הגיור הממלכתי – 2.
אלעזר שטרן: (א) "השר לשירותי דת יקים במשרד לשירותי דת מערך גיור ממלכתי - - -
אלי בן-דהן: רגע, אתה רוצה בלי הערות?
אלי בן-דהן: זאת אומרת, יש פה הערות.
אלי בן-דהן: אתם לא רוצים לדון בהם?
אלי בן-דהן: אתה בעל הבית, תגיד.
אלי בן-דהן: תראו, הערה כללית: אני קיבלתי את הנוסח הזה לפני שתי דקות.
אלי בן-דהן: אתמול בערב קיבלתי נוסח אחר.
אלי בן-דהן: רק שתדעו - - -
הלשכה המשפטית: הנוסח הזה פורסם אתמול בשעה 14:00 באתר הוועדה ונשלח גם לכל גורמי - - -, כולל הנציג של המשרד לשירותי דת, עורך הדין אברהם קטלן.
אלי בן-דהן: אתמול נתן לי חבר הכנסת אלעזר שטרן ב-22:00 נוסח שונה קצת.
דוד רותם: תגיד, אני לא מבין, אתה מקבל חומר מחבר הכנסת אלעזר שטרן ואחר כך אתה בא אלינו בטענות?
אלי בן-דהן: אני לא בא אליך בטענות בכלל.
אלעזר שטרן: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, זה אותו נוסח רק בלי ההערות שנוספו שם.
אלעזר שטרן: בבחינת מה שהקראתי זה אותו נוסח.
אלי בן-דהן: לכן, על זה אני שואל.
דוד רותם: טוב, ובכן יש הערות.
דוד רותם: מה אתה רוצה שנעשה עם ההערות?
אלי בן-דהן: אני חושב שההערה של עורך הדין הרב שמעון יעקובי, צריך לחשוב עליה.
אלי בן-דהן: אנחנו מגדירים רב עיר, ובפועל, בסעיף 2, זה לא רב עיר – זה רב ישוב או רב אזורי.
אלי בן-דהן: שכל אחד יודע, בדרגות רבנים זה לא - - -
אלי בן-דהן: יכול להיות שצריך לתקן את זה, לכתוב - - -
דוד רותם: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, אתה יודע, כשאנחנו כותבים בחוק הגדרות אנחנו ממציאים המצאות.
אלי בן-דהן: אז תן לי, אני רוצה.
אלי בן-דהן: אפשר להוסיף אולי: רב עיר לצרכי גיור.
אלי בן-דהן: אז אתה יודע שזה - - -
דוד רותם: רב עיר זה רק לצרכי החוק הזה.
הלשכה המשפטית: כשאתה מגדיר הגדרה בחוק הזה, ברור שזו רק הגדרה - - -
אלי בן-דהן: לא, אבל אתה קורא לאדם רב עיר כשהוא לא רב עיר.
הלשכה המשפטית: לצורך החוק הזה.
אלי בן-דהן: אז לכן אמרתי, אולי נקרא לזה רב עיר לצרכי גיור?
אלעזר שטרן: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, אבל מה שהם אומרים, כשזה בתוך החוק הזה זה ברור שזה לתוך החוק הזה.
אלי בן-דהן: כן, אבל אתה - - -
דוד רותם: הם לא יבקשו מחר משכורת של רבני עיר.
אלי בן-דהן: אני לא יודע.
אלי בן-דהן: את זה אתה אמרת.
דוד רותם: זה לא יאפשר להם.
<שאול פרבר: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, אולי אפשר לקרוא לזה רב מוסמך גיור ופשוט לשנות את הנוסח למשך כל - - -?
אלי בן-דהן: יכול להיות.
אלי בן-דהן: אני הצעתי רב עיר לצורכי גיור.
<רוני נויבואר: כן, אבל אז אנחנו צריכים, אדוני, לכתוב בכל מקום - - -
<שאול פרבר: אבל מוסמך גיור זה בעצם מאפשר את כל - - -.
<שאול פרבר: רב מוסמך.
<קריאה: זה כלול.
<רוני נויבואר: הרעיון בהגדרה זה לקצר, - - - כותבים רב עיר לצרכי גיור על כל החוק.
עדי קול: אחר כך היא תצטרך לכתוב - - -
<רוני נויבואר: רב עיר לצרכי גיור.
<רוני נויבואר: עכשיו, אין טעם לכתוב רב עיר, פסיק, לצרכי גיור, כי זה ברור שזה בחוק הזה.
<שמעון יעקבי: אבל מה המטרה של ההגדרה הזאת?
<שמעון יעקבי: למה להגדיר משהו - - -
דוד רותם: כי אנחנו רוצים שגם רב ישוב יוכל להיות - - -
<שמעון יעקבי: אז תגיד שרב ישוב יוכל לגייר.
<שמעון יעקבי: תגיד שגם פקיד של משרד הפנים יוכל לגייר.
<שמעון יעקבי: תגיד את כל הדברים האלה, אבל - - -
דוד רותם: בסדר, אני אכתוב את כל מה שאתה רוצה.
דוד רותם: תגיד לי רשימה כתובה, ואני אכניס לכאן גם את עובדי משרד הפנים.
אלעזר שטרן: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן - - -
אלי בן-דהן: לא, היא לא מסובכת, אני רק - - -.
אלי בן-דהן: צריך לתת את הדעת על זה.
אלעזר שטרן: אוקיי, אנחנו נמצא דרך, נתחייב שנמצא לזה פתרון כדי שיהיה ברור שזאת הכוונה שלנו.
אלעזר שטרן: הכוונה היא סך הכול אותו דבר.
דוד רותם: אז אני מקווה שהכוונה היא שגם רב ישוב יכול לגייר.
<איגי פז: אם אפשר להתייחס גם לאחת ההגדרות שעלו פה, הגדרת הרב הראשי.
<איגי פז: אנחנו חושבים שהגדרה של הרב הראשי לאו דווקא צריכה להיות נשיא בית הדין הרבני הגדול, אלא הרב הראשי שתקבע הממשלה.
<איגי פז: היום הרב יצחק יוסף מונה בגלל החלטת ממשלה.
<איגי פז: נכון סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן?
<איגי פז: ובעצם פה זה נותן את שיקול הדעת לממשלה להחליט מי מבין הרבנים הראשיים כיום היא רוצה למנות אותו בתור אחראי לצורך העניין הזה, וזה גם המצב היום.
<שמעון יעקבי: זה לא כל כך מדויק.
<שמעון יעקבי: נכון שהממשלה מינתה את נשיא בית הדין הרבני הגדול לעסוק בעניין, אבל עדיין עולה שאלה פרשנית, גם ללא החלטת הממשלה, מיהו ראש העדה הדתית היהודית בהתאם לפקודת ההמרה.
<שמעון יעקבי: לא, זה לא נכון.
דוד רותם: המזל הוא שהעדה היהודית אין לה ראש עדה.
<קריאה: בפסיקת בג"ץ - - -
<שמעון יעקבי: יש פסק דין של השופט חשין שמסביר מיהו ראש העדה הדתית.
<שמעון יעקבי: הוא מסביר שם שראש העדה הדתית הוא זה שמשמש כנשיא הערכאה העליונה של העדה הדתית.
<שמעון יעקבי: ממילא, גם ללא מינוי של הממשלה, ראש העדה - - -
דוד רותם: אז אם כך זה השופט אהרון ברק או היום השופט - - -
<שמעון יעקבי: לא, לא, השופט אהרון ברק כתב בפסק דין אחר שהעדה הדתית זה כל מה שקשור לענייני נישואין וגירושין, אז ככה שאי אפשר להפנות לשופט אהרון ברק לעניין הזה.
<שמעון יעקבי: אבל כך בית המשפט העליון פסק, שראש העדה הדתית הוא הרב הראשי שמכהן בתפקיד נשיא בית הדין הרבני הגדול.
<רוני נויבואר: אדוני, אנחנו רוצים לומר שאנחנו רואים יתרונות במצב הקיים, שהרב יצחק יוסף, לצורך העניין, כרגע, שהוא הרב ספציפית, שנקבע לפי החלטת ממשלה.
<רוני נויבואר: יש בזה מן ההיגיון.
<רוני נויבואר: אנחנו מבקשים להשאיר את זה להחלטת הממשלה כל עוד יש - - -
<איגי פז: הרי המצב היום שהרבנים מתחלפים אחרי חמש שנים בתפקידם.
<איגי פז: אחרי חמש שנים הרב יצחק יוסף יעבור להיות נשיא המועצה.
<איגי פז: האם הוא עדיין יהיה בראש - - -
<שמעון יעקבי: התשובה היא לא.
<שמעון יעקבי: התשובה היא שזה יעבור למי - - - בתפקיד נשיא בית הדין הרבני הגדול.
<רוני נויבואר: לא.
<רוני נויבואר: לא בהכרח, אדוני.
<רוני נויבואר: אין מתאם.
<רוני נויבואר: אין מתאם, אדוני.
<רוני נויבואר: הממשלה מחליטה.
אלעזר שטרן: סגן השר לשירותי דת, הרב אלי בן דהן, תחליט.
הלשכה המשפטית: רגע, לא הבנתי, העמדה שלכם היא - - -
<רוני נויבואר: הממשלה מבקשת שהממשלה היא זו שתמנה בין שני, היא זו - - -
אלי בן-דהן: מה, את רוצה שבכל פעם הממשלה תמנה?
<רוני נויבואר: יש החלטת ממשלה שהיא קובעת.
<איגי פז: זה גם המצב היום.
<רוני נויבואר: וגם כמה שאנחנו הבנו, גם המצב הקודם היה, קודם לכהונת הרבנים המכהנים, זה המצב הקודם גם לעניין הרבנים הקודמים, שהרב שלמה עמאר - - -
<קריאה: גם הרב שלמה עמאר - - -
<איגי פז: - - -