GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני משאיר את זה, ואני אומר שהסעיף הזה יידון כשנכין את זה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אורית סטרוק: אין דבר כזה, מה פתאום?
אורית סטרוק: זה לא מה שסוכם.
דוד רותם: זה מה שסוכם אצלי.
אורי מקלב: אתה גם כאן יכול להשתמש בטענה שהשתמשת קודם, שבלי זה אין חוק.
אלעזר שטרן: מה הבעיה עם הסעיף?
אלי בן-דהן: יש לי בעיה עם זה.
אלי בן-דהן: אני רוצה להוריד את זה כרגע.
<אלעד קפלן: הוא יהיה כשיר בראש הרכב אבל לא להיות דיין גיור?
דוד רותם: כדי להיות דיין גיור, צריך למנות אותו לדיין גיור.
אלעזר שטרן: מה שהרב אלי רוצה.
דוד רותם: תוריד.
<שמואל יסלזון: גם ב-11 זה רב מקומי לפי סעיף 8, נכון?
אורי מקלב: לא כתוב פה.
אורי מקלב: זה יכול להיות גם בלי הסמכה לרב עיר לפי זה.
<שמואל יסלזון: צריך להוסיף את זה, לפי סעיף 8.
<רני נויבואר: זה לא לפי סעיף 8, זה לפי ההגדרה.
הלשכה המשפטית: למרות שמבחינת המבנה של החוק, אם מורידים את סעיף 10 יש קצת בעיה עם סעיף 11.
דוד רותם: לא מורידים את סעיף 10, משאירים אותו.
שולי מועלם-רפאלי: הרגע אלעזר אמר שהוא מסכים למה שהרב אלי רוצה.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אלעזר הסכים שזה ירד.
דוד רותם: אלעזר הסכים שזה ירד, אני לא מסכים שזה ירד, כי אני צריך את הסעיף הזה לחוק.
אורי מקלב: זו תוספת לחוק.
דוד רותם: אנחנו יכולים להשאיר את זה, וכשנגיע לקריאה שנייה ולקריאה שלישית נדון בזה.
אורית סטרוק: אבל זה לא מה שאנחנו הסכמנו.
אורית סטרוק: לא הסכמנו להצביע על סעיפים שהם במחלוקת.
אלי בן-דהן: אני לא הורדתי את זה סתם.
אלי בן-דהן: למה אתה צריך את זה?
דוד רותם: כי החוק צריך להיראות איכשהו.
אלי בן-דהן: הוא ייראה.
אברהם מיכאלי: החוק הזה נראה צ'וקו-מוקו גם ככה.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, זה סעיף שאנחנו לא מסכימים עליו.
דוד רותם: אז נוריד את סעיף 10.
דוד רותם: זה יידון בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
אורי מקלב: דיברו על כך שסעיף 11 חייב להיות מתואם עם סעיף 8, כי בסעיף 8 כתוב שצריכה להיות הסמכה לרב עיר.
אורי מקלב: כאן אתה לא מבקש ממנו שום דבר.
דוד רותם: ב-11 נאמר "רב מקומי כמשמעותו בחוק זה".
<רני נויבואר: אולי צריך לתקן את ההגדרה של "רב מקומי", שזה מישהו שמתקיימים בו כל אחד מאלה.
<רני נויבואר: סעיף 8.
אברהם מיכאלי: בסעיף 11, מי הממנה את המותב?
אברהם מיכאלי: הוא יגיש בקשה, אבל מי קובע בסוף את המותב?
אורית סטרוק: מי שמאשר זה ראש מערך הגיור.
הלשכה המשפטית: סעיף 12(ב) מתייחס לשאלה של מי קובע את המותב.
הלשכה המשפטית: קודם כל יש הקמת המותב, קביעת המותב, ואז יש ההרכב שלו.
אברהם מיכאלי: זה לא הקמה, זה הגשת בקשה.
הלשכה המשפטית: קביעה במובן של הקמה.
הלשכה המשפטית: אולי יותר נכון לכתוב הקמה.
אברהם מיכאלי: הוא יכול לבקש א' או ב', אבל מי אמור לקבוע בסוף?
אלי בן-דהן: כתוב ב-(ג): מצא ראש מערך הגיור כי המותב המוצע תואם את הוראות פרק זה, יאשר ראש מערך הגיור את הקמת המותב.
אברהם מיכאלי: בעצם ראש מערך הגיור הוא זה שקובע את המותב?
אלי בן-דהן: הוא מאשר, לא קובע.
אלעזר שטרן: אם הוא עומד בקריטריונים שהוגדרו עד עכשיו.
<אלעד קפלן: אני מבקש להעיר הערה לסעיף (ג).
<אלעד קפלן: כתבתם פה: "מצא ראש מערך הגיור כי המותב המוצע תואם את הוראות פרק זה".
<אלעד קפלן: בין הוראות פרק זה קבעתם בסעיף 19(ב) שראש מערך הגיור יקבע את סדרי הדין של בתי הדין לגיור, והוא רשאי לקבוע את כללי האתיקה.
<אלעד קפלן: כלומר, הוראות פרק זה הם דברים שראש מערך הגיור עצמו קובע.
<אלעד קפלן: חלקם הוא עצמו קובע.
<אלעד קפלן: הוא קובע מה הן ההגדרות של הוראות פרק זה, אז הוא קובע אם לאשר.
<אלעד קפלן: אז בעצם נתתם לו סמכות לבטל הרכבים, להקים הרכבים, לאשר הרכבים.
אלי בן-דהן: מה זה קשור?
<אלעד קפלן: זו סמכות רחבה מאוד לראש מערך הגיור.
אלי בן-דהן: מה קשור כללי האתיקה לעניין הזה?
<אלעד קפלן: יש פה גם סדרי הדין.
<אלעד קפלן: הוא קובע את סדרי הדין.
<אלעד קפלן: על בסיס סדרי הדין שהם לפי הוראות פרק זה, ראש מערך הגיור יכול להחליט אם הוא מאשר הקמת הרכב או לא מאשר.
<אלעד קפלן: אני לא יודע מה כלול בסדרי הדין.
<אלעד קפלן: אבל בפועל זה נותן סמכות רחבה מאוד לראש מערך הגיור לאשר הרכב על בסיס הערות שהוא עצמו קובע.
אורית סטרוק: מה זו עמותת "עתים"?
<אלעד קפלן: זו עמותה שמסייעת לאנשים בקשיים שונים מול הממסד הדתי ושירותי הדת.
<אלעד קפלן: אנחנו מטפלים באלפי פניות מדי שנה, בין השאר בתחום הגיור.
אורית סטרוק: זו עמותה של רפורמים או קונסרבטיבים?
<אלעד קפלן: לא, זו עמותה שמסייעת לכולם, וזו עמותה שעובדיה הם אורתודוקסים.
אלעזר שטרן: תעשי "גוגל", תיהני מזה, אני חושב.
<רני נויבואר: לפי הנוסח, נראה לי שאלעזר היועץ המשפטי יכול להסכים אתי.
<רני נויבואר: לא כתוב "הוראות לפי פרק זה", ויכול להיות שזה צריך להיות.
<רני נויבואר: כרגע מדובר על החוק.
<רני נויבואר: אבל לדעתי קביעת המותבים נעשתה ממילא בחוק, ממילא אי-אפשר לקבוע משהו בסדרי הדין שגובר על החוק, ולכן לצורך העניין מה שהוא צריך לבדוק זה את הבדיקה שהמותבים נקבעו.
<אלעד קפלן: אז צריך להגדיר בדיוק מה הוא בודק.
<רני נויבואר: אני לא יודעת אם זה נכון שזה צריך להישאר כך, אבל כרגע זה הוראות החוק.
אלעזר שטרן: אם יהיה פה שינוי, תגידו לנו לקראת הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
<רני נויבואר: אבל לדעתנו סדרי הדין לא נועדו לומר - - -
אלי בן-דהן: בוודאי שלא.
אלי בן-דהן: סדרי הדין גם לא יכולים לחלוק על החוק.
<רני נויבואר: יש חוק, יש היררכיה.
אלי בן-דהן: החוק גובר על סדרי הדין.
הלשכה המשפטית: בעקבות ההערה של חבר הכנסת מיכאלי, אני מציע לשנות את הכותרת של השוליים, שיהיה כתוב "הקמת מותבים", כדי שיהיה יותר ברור.
אברהם מיכאלי: אני עדיין לא מבין מהסעיף מי זה שנותן את הגושפנקא הסופית להקמת המותב.
הלשכה המשפטית: ראש מערך הגיור.
אברהם מיכאלי: לפי מה שאני מדבר כרגע, לא.
אלי בן-דהן: לא, זה בסדר.
אלי בן-דהן: סעיף קטן (ב) יורד.
אלי בן-דהן: יש לנו ויכוח כרגע עם הרב הראשי מי יהיה.
הלשכה המשפטית: אם כך, אז גם הפסקה שאחריה, מה שמסומן פה (ד) בטעות וצריך להיות (ג).
הלשכה המשפטית: גם היא יורדת.
אלי בן-דהן: גם (ג) יורדת, נכון.
אלי בן-דהן: סעיף (ה) זה (ד), ומבחינתי הוא יכול להישאר.
אלי בן-דהן: האם לא צריך את ההגדרה של רב אוגדה ומעלה, מה שפעם היה?
<משה לאופר: אני מבקש שיובהר פה, גם אזרחים ששירתו בעבר כרבנים צבאיים.
<משה לאופר: כי רוב האנשים שעוסקים בבית-דין לגיור הצבאי הם אנשי מילואים.
אלי בן-דהן: אם כתוב רבנים צבאיים זה רק בפועל?
<משה לאופר: לפי מה שכתוב בחוק כרגע, כן.
<משה לאופר: לכן שווה שיובהר שגם אזרחים ששירתו בעבר כרבנים צבאיים.
<משה לאופר: זה עיקר הכוח שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: רבנים צבאיים במילואים.
אלי בן-דהן: מכהנים או בדימוס.
אלעזר שטרן: מכהנים, מילואים או בדימוס.
אלעזר שטרן: אלה שלוש הגדרות.
<משה לאופר: לא כולם במעמד של מילואים.
אלי בן-דהן: יכול להיות רב צבאי שהוא לא במילואים והוא בדימוס?
אלעזר שטרן: כן, יש.
אלעזר שטרן: בצבא בשנים האחרונות נכנס הדימוס.
<ישראל רוזן: למה לא דיין גיור נוסף?
<ישראל רוזן: זה מסבך את העניינים לדעתי מבחינת זמינות.
<ישראל רוזן: שני רבנים צבאיים זו אופציה.
<ישראל רוזן: למה לא שיהיה שני דייני גיור ורב צבאי אחד?
אלי בן-דהן: לי אין בעיה עם זה.
אלי בן-דהן: יש לך בעיה עם זה, לאופר?
<משה לאופר: תלוי בכוח-אדם שלנו.
אלעזר שטרן: הוא יבחר, אז הוא לא צריך.
אלי בן-דהן: אתה מכניס רבנים צבאיים או בדימוס?
הלשכה המשפטית: כן, מכהנים במילואים או בדימוס.
אברהם מיכאלי: מה עם ההערה של יעקובי?
אברהם מיכאלי: מה סיכמת עם הרבנות הראשית בעניין הזה?
אלי בן-דהן: סיכמנו שכרגע ההגדרה של סעיף (ב) זה המצב הקיים היום.
אלי בן-דהן: אנחנו לא באים לשנות מציאות שקיימת היום.
<איגי פז: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף ניגוד עניינים, שזה סעיף כללי שאומר שדיין גיור לא ישב בהרכב אם יש חשש שהוא יהיה במצב של ניגוד עניינים.
<איגי פז: זה בעניין המותבים.
<איגי פז: הנוסח המוצע הוא: "דיין גיור לא ישב בהרכב אם הוא עלול להימצא במישרין או בעקיפין במצב של ניגוד עניינים בשל עניין אישי או בשל סיבה אחרת".
אלעזר שטרן: אני חושב שזה ממילא.
<ישראל רוזן: זה לא ככה.
<ישראל רוזן: אם זה מישהו מהקהילה שלו, אז יגידו שזה ניגוד עניינים.
<ישראל רוזן: מה זה ניגוד עניינים?
שולי מועלם-רפאלי: יש הגדרה בחוק מה זה ניגוד עניינים.
<ישראל רוזן: בגיור ניגוד העניינים היחיד זה יכול להיות אם הוא רוצה לגייר את הכלה שלו או את הגיסה שלו.
<ישראל רוזן: אבל ניגוד עניינים כללי זה אם הוא מכיר אותו או שהוא בקהילה שלו.
<ישראל רוזן: רוב הגיורים הם כאלה.
<ישראל רוזן: בחו"ל בוודאי.
אלעזר שטרן: נשמע מה זה ניגוד עניינים.
<רני נויבואר: ניגוד עניינים זה בוודאי המקרה הראשון שאותו ציינת.
<רני נויבואר: זה מצב שבו אדם עושה בשל סיבה אישית, כגון שהוא מגייר את כלתו.
אלעזר שטרן: זה לא בתוך כללי האתיקה שקובע ראש מערך הגיור.
<ישראל רוזן: בוודאי שלא.
<ישראל רוזן: זה גם היכרות מוקדמת.
<רני נויבואר: בעיקרון זה בחקיקה ראשית.
<ישראל רוזן: יש היכרות מוקדמת.
<רני נויבואר: היכרות מוקדמת היא לא בהגדרה מעמידה אדם בניגוד עניינים.
אלעזר שטרן: אם מישהו עובד בעבודה עם אבא שלו?
<רני נויבואר: עובד בעבודה עם אבא שלו, יכול להיות שזה יהיה ניגוד עניינים ויכול להיות שלא.
<רני נויבואר: זה תלוי בנסיבות.
<רני נויבואר: אבל מצד שני כולנו מסכימים שכלתו זה לא לעניין.
<רני נויבואר: משהו שהוא מעמיד אותו בקונפליקט בין האינטרס של לגייר את אותו אדם לבין שיש פתאום שיקול אחר.
אלעזר שטרן: יש בחוק מי מחליט מה זה ניגוד עניינים?
<רני נויבואר: דיין הגיור יקבע.
<רני נויבואר: הוא צריך לפסול את עצמו.
אלעזר שטרן: אם זה מקובל, אין לנו בעיה עם זה.
<בת-שבע שרמן-שני: למה זה לא בכללי האתיקה שראש המערך קובע?
<רני נויבואר: כי אנחנו לא כותבים ניגודי עניינים לגופים.
אלי בן-דהן: אבל צריך כן להבין שבגיור פעמים רבות באמת קורה שיש היכרות בין הרב לבין בן קהילתו.
אלעזר שטרן: אבל זו נשארת החלטה של ראש המערך.
אלעזר שטרן: מי שמחליט על זה הוא ראש ההרכב, לכן ברור שהוא יביא את השיקול הזה.
<רני נויבואר: עצם היכרות מוקדמת איננה בהכרח יוצרת ניגוד עניינים.
<רני נויבואר: הקושי של ניגוד עניינים נוצר במקום שבו אדם נמצא בקונפליקט בין הרצון לגייר אדם כפי שצריך לגייר אדם לבין אינטרסים אחרים.
אברהם מיכאלי: למה צריך לכתוב את הסעיף הזה בניגוד לפרקים אחרים שאנחנו עוסקים בסוגיות אחרות של משפט?
<ארני נויבואר: אנחנו בדרך כלל כותבים היום את ניגודי העניינים בכל ההסדרים החוקיים.
<ישראל רוזן: למה לא לכתוב אינטרס אישי?
<רני נויבואר: כתבתנו עניין אישי, אדוני.
<ישראל רוזן: אינטרס אישי זה טוב יותר.
<רני נויבואר: במצב של ניגוד עניינים בשל עניין אישי או בשל סיבה אחרת.
<רני נויבואר: יכול להיות שהוא גם מקבל כסף.
<רני נויבואר: יכולים להיות אינטרסים אחרים.
אלעזר שטרן: הרב רוזן, אני לא מבין על מה הוויכוח.
אלעזר שטרן: אם השארנו את זה לראש ההרכב, אנחנו סומכים עליו שבסוף הוא יבחר את ההרכב, אנחנו לא יכולים לסמוך עליו שהוא יגיד מה זה ניגוד עניינים?
<ישראל רוזן: יגישו ערעורים על גיורים כי יגידו שאחד הדיינים הכיר מישהו מהקהילה או שההוא בעבודה ביקש ממנו, והם יגידו שזה ניגוד עניינים.
אלעזר שטרן: את זה תמיד יוכלו לעשות.
אלעזר שטרן: בית המשפט ישקול אם זה ניגוד עניינים.
אורית סטרוק: ניגוד עניינים זה דבר שחורז את כל החקיקה.
אורית סטרוק: אנחנו יודעים מה זה כן ומה זה לא.
אורית סטרוק: זה רחוק מאוד.
אורית סטרוק: זה חייב להיות כתוב.
אלעזר שטרן: מאה אחוז, גם אני חושב כך.
אלי בן-דהן: אין ויכוח.
אורי מקלב: הם העלו כאן סוגיה לא פשוטה.
אורי מקלב: אני רוצה להבין.
אורי מקלב: רב יכול לענות תשובה הלכתית לכלה שלו, אין כאן ניגוד עניינים.
אורי מקלב: אבל היא לא יכולה להיות כלה של הרב אם היא עדיין לא מגוירת.
אורי מקלב: ומה יהיה דיון של ראש הממשלה, שהוא ממנה מישהו שאולי ירצה לגייר את הכלה שלו?
אלעזר שטרן: נשמעה השאלה.
אלעזר שטרן: בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית תקבל את התשובה.
<ישראל רוזן: המילה אינטרס היא מילה יותר נכונה.
<ישראל רוזן: אינטרס זה כסף וכדומה.
אלעזר שטרן: אתם תגישו נוסח בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אלעזר שטרן: אם תרצו לשנות תשנו, ואם לא הנוסח הזה מקובל.
אורי מקלב: זה בדיוק מה שקורה כשאתם מנסים להשוות בית-דין של החת"ם סופר לכל מה שאתם עושים בחוק הזה.
אורי מקלב: אתם מתעסקים ברבנים שהולכים לגייר את הכלה שלהם.
אורי מקלב: אתם מבינים באיזה רבנים אנחנו עוסקים?
אלעזר שטרן: הרב מקלב, כמו תמיד, יותר טוב שאני לא אענה על זה.
אורי מקלב: אני רק רוצה לשקף לאילו בעיות ולאילו ניגודי עניינים אתם רוצים להגיע עם החוק הזה.
אלי בן-דהן: אני מוריד את סעיפים 13, 14 ו-15.
אלי בן-דהן: אני לא יכול להסכים להם.
אלעזר שטרן: זה הולך לדיון בינינו.
אורי מקלב: יש כאן פראות ממש.
אלעזר שטרן: זה הולך לדברי ההסבר, להידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אברהם מיכאלי: מזמן הכנסת לא חוקקה חוק כזה מצחיק.
גלעד קריב: המשמעות שהסעיפים הללו יורדים, רק כדי להבין, האם הם ייכללו בנוסח לקריאה ראשונה?
אלי בן-דהן: הסברנו את זה בהתחלה, חבל שלא שמעת.
<משה לאופר: שוב, הדיינים הצבאיים שנמצאים במילואים צריכים להיות לפי חוק השיפוט הצבאי.
אלי בן-דהן: אבל אם הם אזרחים?
<משה לאופר: רק הדיינים שהם בשירות צבאי או במילואים.
<משה לאופר: שוב, לא הבדימוס האזרחי.
אלעזר שטרן: תכינו לנו את זה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.
אלעזר שטרן: זו הערה נכונה.
הלשכה המשפטית: מכניסים לדברי ההסבר או לתוך הנוסח?
אלעזר שטרן: אין עדיין הניסוח, אז תכניסו בדברי ההסבר.
הלשכה המשפטית: השר הוא השר לשירותי דת.
<רינה נשר: כאן יש לנו הערה.
<רינה נשר: אנחנו מבקשים, כמו שניסחנו, שזה יהיה בנסיבות מיוחדות וכפי שיקבעו השר ושר הפנים, מכיוון שהם יקבעו לא רק את הנסיבות המיוחדות, אלא הם יקבעו עוד דברים.
<רינה נשר: לכן זה בנסיבות מיוחדות וכפי שיקבעו השר ושר הפנים.
אלעזר שטרן: למישהו יש בעיה עם זה?
אלעזר שטרן: לי אין בעיה.
<ישראל רוזן: מה זה "לא יופנו להליך לקראת גיור"?
<ישראל רוזן: לא יעבור גיור, אני מבין.
<ישראל רוזן: יש דרישות מקדימות של משרד הפנים, לפי הנסיבות.
<ישראל רוזן: לא יופנו לגיור – מאחורי המילים האלה מסתתרת חסימה מוחלטת מישראלים, יהודים שומרי מצוות, שמצאו בנות-זוג נוכריות, בין אם כבר נישאו להן אזרחית, בין אם חיים אתן בלא אישור, בין אם הם מתכוונים להתחתן.
<ישראל רוזן: היום יש מסלול ארוך מאוד, עד שמאפשרים להן בכלל להתחיל ללמוד.
<ישראל רוזן: מי יכול לאסור על אולפן גיור ללמד?
<ישראל רוזן: מה שעושים אולפני הגיור, מלמדים תורה את הנתינים הזרים הללו בסתר, כמו להבדיל בימי הרומאים.
<ישראל רוזן: זו המציאות.
<ישראל רוזן: ולמה?
<ישראל רוזן: אני לא מבין למה להפנות להליכי גיור זה צריך להיות תלוי כאן בחוק.
<ישראל רוזן: החוק בכלל לא עוסק בהליכי הלימוד, בהליכי ההכשרה לגיור, ומנצלים את הכוח הזה היום כדי למנוע מהם, ובעצם מבחינתי כדי להביא אותם לכלל חטא, שהם מתחתנים וחיים חיי אישות בלי שום הליכי גיור, בגלל שמאפשרים להם להתחיל את הליך הגיור ללימודים רק אחרי פרוצדורות מסוימות של ועדות.
<ישראל רוזן: בשביל מה צריך את זה?
אלעזר שטרן: הרב רוזן, בהערה יש היגיון.
אלעזר שטרן: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
שולי מועלם-רפאלי: זה יורד מהחוק עכשיו?
אלעזר שטרן: זה נשאר כך.
אלי בן-דהן: מה אכפת לנו שילמד?
אלי בן-דהן: אני רוצה להבין את משרד הפנים.
אלי בן-דהן: אני מייצג את שר הפנים פה, תסבירי לי למה זה לא טוב.
<רינה נשר: החוק עוסק גם בתהליך ההכנה לגיור, ואין מה להתחיל תהליך הכנה לגיור למישהו שאין כוונה לגייר אותו.
<רינה נשר: לכן במסגרת הדברים שיקבעו שרים, הם גם יתייחסו להיבט הזה ויכול להיות שהם יגידו: אלה אנשים שאנחנו רוצים לאפשר להם מסלול מהיר יותר.
<רינה נשר: אבל זה יהיה במסגרת ההסדרה בין השרים.
אלי בן-דהן: זאת אומרת, אפשר יהיה בהסדרה כן לאפשר מה שאומר הרב רוזן?
<רינה נשר: הכלל צריך להיות, שמי שאין כוונה לגייר אותו גם לא אמור להתחיל הליך גיור, שהחוק הזה עוסק גם בהכנה לגיור.
<ישראל רוזן: החוק לא עוסק בהכנה לגיור.
<רינה נשר: החוק עוסק בזה, בוודאי.
אלי בן-דהן: תסתכל בתפקידים של מערך הגיור.
שולי מועלם-רפאלי: הרב רוזן, הוא כן, מה לעשות.
<ישראל רוזן: אבל הוא לא מגדיר מה צריכים לעשות שם.
<רינה נשר: לכן מבחינתנו הנוסח צריך להיות כמו שהוא, עם התיקון.
אלי בן-דהן: אני מבין אותך.
אלי בן-דהן: הערה נכונה.
אלי בן-דהן: נקבע את התיקון בינינו.
אלעזר שטרן: אני חושב שההיגיון של שני הצדדים ברור פה, ולכן זה יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
<רינה נשר: רק שיהיה הנוסח כמו שאנחנו מבקשים.
אלעזר שטרן: אנחנו לא משנים כרגע את הנוסח.
<רינה נשר: עם ההערה שלנו, "כפי שייקבעו"?
<ישראל רוזן: כשתלמיד לומד באולפן גיור, אולפן הגיור נחשב בתמיכה בו.
<ישראל רוזן: אז אין בעיה, אני מסכים שנתינים זרים, כל עוד שלא אושרו, אולפן גיור לא יקבל את התמיכה עבורם.
<ישראל רוזן: זה מה שקורה היום.
<ישראל רוזן: אבל אוסרים עליהם באיומים.
אלעזר שטרן: הרב רוזן, העניין ברור.
אלעזר שטרן: הוא יישמע עוד פעם.
אלעזר שטרן: הסיבה שיש היגיון גם בעמדת משרד הפנים זה כדי שלא יבוא מישהו לבית-משפט ויגיד: בעצם זה שנתנו לי ללמוד, גילו דעתם.
אורי מקלב: אני חושב שהוא יבוא גם לבית-דין רבני לטעון את זה.
<ישראל רוזן: זו הפריחה של בתי הדין הפרטיים, שאני בתוכם היום.
<ישראל רוזן: בגלל זה.
אלי בן-דהן: סעיף 18 יורד.
אלעזר שטרן: למה זה יורד?
אלי בן-דהן: כי זה לא מספיק מלא.
אלעזר שטרן: אז בוא נעביר את זה, אבל למה יורד?
<רני נויבואר: אנחנו כרגע ביקשנו את הנוסח "נפקותו של גיור שבוצע בישראל", אבל אנחנו יכולים ללכת כרגע עם הנוסח הזה ולדבר עליו לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.
אלי בן-דהן: אז אני לא מסכים.
אלי בן-דהן: אם לא כתוב "בישראל", אני לא מסכים.
<רני נויבואר: אחרי דיון עם יוכי, אנחנו חושבים שזה בסדר.
<רני נויבואר: כרגע רק צריך לדון בזה.
אלי בן-דהן: אני מפחד.
אברהם מיכאלי: אתה צודק, אתה צריך לפחד.
דוד רותם: נשאיר בזה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אברהם מיכאלי: תוריד ואחר כך תתקן.
אברהם מיכאלי: הורדנו מיליון דברים, למה דווקא זה לא?
<רני נויבואר: אנחנו רוצים את הסעיף הזה.
אלי בן-דהן: זה חשוב?
אלי בן-דהן: אבל ביקשנו להוסיף שם את המילה "בישראל".
<רני נויבואר: היו כמה נוסחים שהסתובבו בתוך משרד המשפטים.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שהנוסח הזה הוא טוב, ובלבד שתישאר לנו אפשרות לטעון לגביו לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.
אלי בן-דהן: זה תמיד יש לך אפשרות.
<רני נויבואר: נכון, וזה מה שאנחנו רוצים.
<רני נויבואר: אנחנו לא רוצים להוריד אותו.
אלי בן-דהן: הנוסח הזה לא מזיק?
<רני נויבואר: הוא בסדר, הוא נוסח טוב.
<רני נויבואר: הוא מביע בעצם את מה שהפקודה הזאת נועדה לעשות.
<רני נויבואר: אלעזר מהלשכה המשפטית הציע את הסעיף הזה במקור, כשהנוסח הזה היה מחוץ לפקודת העדה הדתית המרה.
<רני נויבואר: כי הייתה כוונה לומר שאנחנו מתייחסים אך ורק לסמכויות של פקודת העדה הדתית המרה.
<רני נויבואר: עכשיו כשזה בפנים זה רק מחזק את ההקשר שבו נמצאים הדברים, שזה אומר למשל שזה לא רלוונטי לצורך העניין למילים "נתגייר בחוק השבות".
<רני נויבואר: אנחנו לא רוצים לדון בחוק השבות בחוק הזה.
<רני נויבואר: כי המשמעויות של חוק השבות הן משמעויות אחרות.
<רני נויבואר: לכן אנחנו מבקשים את האפשרות לדון בזה.
אלי בן-דהן: אבל יכול להיות שנוסיף את המילה "בישראל".
<רני נויבואר: כן היינו רוצים לחדד.
אלעזר שטרן: זה נשאר, ונדון בזה בהמשך.
<רני נויבואר: מבחינתנו, ותמחל לי הוועדה הנכבדה, אנחנו בדרך כלל תקנות ביצוע לא מתנים.
<רני נויבואר: תקנות ביצוע הן תקנות שיוצאות מכוח ההסמכה, ובדרך כלל היום אנחנו מתייחסים להסמכות ספציפיות.
<רני נויבואר: אז מבחינתנו אפשר או להוריד בכלל את ההסכמה הזאת, כי ממילא כל שר מוסמך להתקין תקנות שהוא ממונה, ועל הפרק הזה ממונה שר, ובוודאי שלא באישור.
<רני נויבואר: כן צריך אישור לאגרות.
אלי בן-דהן: זה ועדת חוקה או ועדת כספים?
<רני נויבואר: חוקה.
אברהם מיכאלי: למה תקנות לא צריך אישור?
<רני נויבואר: בדרך כלל תקנות ביצוע אינן צריכות.
אברהם מיכאלי: בתקופה האחרונה, בכל הכבוד למשרדי ממשלה, אנחנו לא מאשרים תקנות בלי אישור ועדת חוקה, בוודאי בנושאים רגישים כאלה.
<רני נויבואר: עם השר הממונה יש לנו קושי, כי הרי אחרי פרק א בכלל לא כתוב מי השר הממונה.
<רני נויבואר: השר הממונה שם זה שרת המשפטים.
הלשכה המשפטית: לכן תיקנתי.
<רני נויבואר: לכן, לצורך העניין, על פקודת העדה, הפרק הראשון שלה שדן בדברים האחרים.
אלעזר שטרן: אנחנו משאירים את זה כאן, ונדון בזה לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.
אלי בן-דהן: את סעיף (ב) אני מוריד.
אלי בן-דהן: סעיף (ג) יהפוך ל-(ב).
שולי מועלם-רפאלי: למה אתה מוריד את סעיף (ב)?
אלי בן-דהן: מכיוון שמי שצריך לקבוע זה לא ראש מערך הגיור אלא הרב הראשי לישראל.
אורית סטרוק: אבל זה כתוב בסעיף: בהתאם להנחיות הרב הראשי לישראל.
אלי בן-דהן: אני רוצה שהרב הראשי יקבע, לא ראש מערך הגיור קובע, לא את סדרי הדין ולא כללי אתיקה.
אלי בן-דהן: לא יכול להיות שראש מערך הגיור יקבע את זה לבד.
<עדי שטיין: למה לא? בהתייעצות.
<עדי שטיין: זה המערך שלו.
אלי בן-דהן: לא כתוב "בהתייעצות".
<עדי שטיין: כתוב "בהתאם להנחיות".
אלי בן-דהן: זה לא מספיק חזק.
שולי מועלם-רפאלי: אז נוריד את זה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
<שמואל יסלזון: אם הוגדר תפקידו כמנהלי, ממילא הוא לא יכול לדון בזה.
אלעזר שטרן: הורדנו את הסעיף ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אלעזר שטרן: בסוף נגיד שבמקום שכתוב רב ראשי לישראל, הרב אלי ביקש להוריד.
אורית סטרוק: אם (ב) יורד, מי קובע את סדרי הדין?
אורית סטרוק: לא כתוב כלום.
אלי בן-דהן: לא כתוב, נכון.
אלי בן-דהן: אני לא יכול שראש מערך הגיור יקבע.
אלי בן-דהן: זה צריך להיות הפוך, הרב הראשי יקבע.
אלעזר שטרן: הורדנו את זה, וזה יעבור לדברי ההסבר.
<שמואל יסלזון: אם הוגדר תפקידו כמנהלי, ממילא הוא לא יכול לקבוע את הדברים שקשורים במהות.
<שמואל יסלזון: זה אחד תלוי בשני, ולכן זאת הייתה הסתייגות שלנו.
הלשכה המשפטית: (ב) השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי להחליט על תשלום גמול והחזרי הוצאות לחברי בית דין לגיור שאינם עובדי המדינה, בשיעור שיקבע.
שולי מועלם-רפאלי: השר פה זה שר לשירותי דת?
אורי מקלב: זה צריך להיות "חייב להחליט" ולא "רשאי".
אורי מקלב: לא יכול להיות דיין שישב בדין ולא יקבל כסף.
אורי מקלב: במערך הזה של הגיור יש הרבה רינונים.
אורי מקלב: אני חושב שצריך לצאת נקיים.
אורי מקלב: זה צריך להיות בשכר.
אורי מקלב: אין אפשרות להתנדבות וכדומה.
אורי מקלב: זה פתח להרבה דברים.
אורי מקלב: זה חייב להיות בשכר.
אורי מקלב: לא יכול להיות "רשאי".
אורי מקלב: אנחנו צריכים לתת שכר, אנחנו צריכים שאנשים יקבלו על מה שהם ישבו, תחת פיקוח.
<שמואל יסלזון: על המערך אין שום רינונים.
<שמואל יסלזון: אולי על התחום של הגיור.
<שמואל יסלזון: מערך הגיור היום הוא עובדי מדינה, אין שום רינונים.
אלעזר שטרן: ואם יהיו מתנדבים?
אורית סטרוק: זו בדיוק הבעיה.
אורית סטרוק: המתנדבים זה הפתח הזה שמישהו אחר ישלם להם מאחורה.
אורית סטרוק: למה לפתוח את זה?
אורי מקלב: זה צריך להיות עם שכר וזה לא יכול לעבוד כך.
<ישראל רוזן: אסור שיקבל שכר מגורם אחר.
אלי בן-דהן: ברור.
<ישראל רוזן: זה לא ברור.
שולי מועלם-רפאלי: אומר הרב רוזן: אם הוא לא יקבל מהמדינה, הוא יקבל מגורם אחר.
<ישראל רוזן: זה עיקר הבעיה, עמותות שמעודדות גיור.
אלעזר שטרן: הרב רוזן, זה ברור.
<ישראל רוזן: לא בתור שכר.
<ישראל רוזן: אבל שיהיה רשום שלא יקבל שום טובות הנאה בגין שירותו.
<ישראל רוזן: אחרת הוא הופך להיות מהקרן החדשה לישראל.
<שמואל יסלזון: עד היום אמרת שזה ללא תקציב.
<שמואל יסלזון: אם אתה אומר שזה עם תקציב, אתה צריך אישור של האוצר.
אלי בן-דהן: צריך להביא הסכמה מהאוצר על זה.
אלעזר שטרן: הלוואי שזה יהיה.
אלעזר שטרן: בסדר, נכתוב עכשיו "יחליט" ובהכנה לקריאה שנייה נלך למשרד האוצר.
אלי בן-דהן: זה לא פשוט לקבל הסכמה מהאוצר.
אברהם מיכאלי: זה הופך להיות סעיף תקציבי.
אלעזר שטרן: אלה סכומים גדולים?
<שמואל יסלזון: אתה מחליט אם כל רב עיר.
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, אתם ידעתם שזה תשלום מהמדינה?
שולי מועלם-רפאלי: מדובר רק על מי שאינם עובדי מדינה.
שולי מועלם-רפאלי: לא רב עיר ולא מי שמכהן כרב יישוב או רב אזורי או מה שזה לא יהיה.
<רני נויבואר: זה סעיף תקציבי.
<רני נויבואר: לכן זה "רשאי להחליט".
<איגי פז: דיברתי גם עם נציגת משרד האוצר לגבי הסעיף הזה, והיא אמרה שהנוסח בסעיף הזה בסדר.
<איגי פז: אבל אם משנים את הנוסח, אז כן צריך לחזור אליהם.
אלי בן-דהן: אבל עדיין זה תמיד יהיה בהסכמה.
אלי בן-דהן: כתוב פה "בהסכמה".
אלי בן-דהן: במקום "רשאי" מה אפשר לכתוב?
הלשכה המשפטית: המילה רשאי בחקיקה התפרשה בבתי המשפט לא במובן של "אם יתחשק לו".
הלשכה המשפטית: המשמעות של המילה רשאי התפרשה בפסיקה במובן שהמחוקק נותן לו את הכוח לעשות את זה.
הלשכה המשפטית: במובן של הרשאה.
אורית סטרוק: אבל זה נתון לפרשנויות.
אורית סטרוק: תהיה ישר עד הסוף, למה לא?
הלשכה המשפטית: מבחינתי אין בעיה.
הלשכה המשפטית: הם אומרים שיש להם בעיה עם משרד האוצר.
אלעזר שטרן: גם ככה זה בהסכמה.
אלעזר שטרן: אתם רואים עם זה בעיה?
<איגי פז: אנחנו לא רואים עם זה בעיה, אבל אם משנים את הנוסח הזה זה צריך להביא את זה לאוצר.
אברהם מיכאלי: אתם הרי לא חושבים שה"רשאי" שאתם מפרשים זה בלי כסף, נכון?
אלעזר שטרן: אנחנו משאירים את הנוסח כך.
אלעזר שטרן: בגלל שמשרד האוצר לא כאן, נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
<רני נויבואר: אם לא היינו חושבים שיש גבול בהוצאות לא היינו כותבים את זה.
<רני נויבואר: אם זכור לי נכון, אנחנו הוספנו את זה באחד מהשלבים, כי אנחנו חושבים שזה ראוי.
שולי מועלם-רפאלי: ההרשאה הזאת, ברור שכסף בצדה?
אלעזר שטרן: גם לפרוטוקול ברור שהאנשים האלה צריכים לקבל תגמול וצריך למנוע תגמול ממקום אחר.
אורית סטרוק: למה לא לכתוב את זה?
<רני נויבואר: לכן אנחנו מתעקשים על סעיף ניגוד העניינים.
אורי מקלב: זה לא גמול של דירקטור שיושב בישיבה.
אורי מקלב: זה צריך להיות שכר.
אלי בן-דהן: אבל הם לא יושבים יום-יום, אלה לא הרכבים קבועים.
אלי בן-דהן: כתוב שזה בהסכמת שר האוצר.
אברהם מיכאלי: זה אומר שאתה לא יכול בלעדיו.
אלי בן-דהן: יבדקו עם משרד המשפטים אם אפשר לתקן.
אלעזר שטרן: בדברי ההסבר יהיה כתוב שישקלו אם להוסיף אם יכול לקבל.
אלי בן-דהן: ממילא חל עליהם דין משמעת של עובדי מדינה.
אלי בן-דהן: לעובד מדינה אסור לקבל.
אורית סטרוק: לא, מדברים פה על אלה שאינם עובדי מדינה.
אלי בן-דהן: אבל גם עליהם חל הסעיף של דיני משמעת.
אלי בן-דהן: כתוב במפורש שיחולו עליהם דיני משמעת של עובדי מדינה, גם על מי שלא, ויראו אותם כאילו הם עובדי מדינה.
<בת-שבע שרמן-שני: מניסיוני יש תעריף.
<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, אם מישהו שהוא לא עובד מדינה יושב למשל בוועדה ממשלתית, הוא יכול להגיש טפסים מסוימים ויש תעריף.
אלי בן-דהן: לכן כתוב: השר בהסכמת שר האוצר יבחנו וייתנו.
<ישראל רוזן: כמו שמדובר על רבנים צבאיים בדימוס, אני מציע שיהיה כתוב בכל מקום גם דיין גיור בדימוס.
אלי בן-דהן: זה כתוב במפורש.
אלי בן-דהן: דיברנו על זה.
הלשכה המשפטית: אנחנו עושים את זה במסגרת הוראות המעבר.
<ישראל רוזן: אבל שיהיה כתוב.
אלעזר שטרן: הרב רוזן, ברור לנו שמתכוונים גם לדימוס.
<ישראל רוזן: לא ברור.
<ישראל רוזן: זה גם מעבר לגיל פרישה.
אלי בן-דהן: דיברנו על זה שיהיו דיינים או מכהנים או אלה שכיהנו.
הלשכה המשפטית: זה במסגרת הוראות המעבר.
<ישראל רוזן: למה מעבר?
<ישראל רוזן: כמו רב צבאי, זה יכול להיות גם לא במעבר.
הלשכה המשפטית: מבחינת טכניקה חקיקתית, כשאתה כותב דברים אתה מתייחס למה התנאים, אילו דיינים צריכים להיות.
הלשכה המשפטית: בהוראות מעבר אתה מתייחס לאנשים שהיו.
<ישראל רוזן: לא הבנת אותי.
<ישראל רוזן: רב עיר שרוצה לצרף אליו דיין גיור, יכול גם דיין גיור - - -
אלעזר שטרן: הרב רוזן, אנחנו מדברים על אותו דבר.
אלעזר שטרן: ליבנו את השאלה הזאת קודם.
אלי בן-דהן: הנושא הזה עלה בצורה ברורה על השולחן.
אלי בן-דהן: הוא יהיה.
אלעזר שטרן: הכוונה שלנו, שדייני גיור גם בדימוס הם דייני גיור.
אברהם מיכאלי: איך יספיקו ב-30 יום?
אברהם מיכאלי: אני מציע 90 יום.
אלי בן-דהן: אני גם מסכים.
אלי בן-דהן: 30 יום זה נראה לי ממש מעט.
אברהם מיכאלי: אפילו שישה חודשים.
אלעזר שטרן: נשאר כך.
אלעזר שטרן: נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אלעזר שטרן: האם אנחנו לא מחויבים לכתוב תאריך עברי גם בתוך החוקים?