GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמה ספראי-כהן: ככה אנחנו דווקא עוזרים לבית המשפט לפנות לו את הזמן.
דוד רותם: כן גברתי.
<רחלי ירדן: קוראים לי עורכת הדין רחלי ירדן, אני מהלשכה לסיוע משפטי.
<רחלי ירדן: כמי שמייצגת גם גברים שמתגוננים מפני בקשות וגם בפירוש מייצגת את הנשים – עורכת הדין נעמה ספראי-כהן בסופו של דבר עובדת דרכנו – אני חושבת שיש פה איזשהו ניסיון לבלבל בין הפתרון של צו הגנה לבין פתרונות משפטיים אחרים שקיימים במערכת, כמו תביעה לצו מניעה מכוח מדור שקט ושלו מכוח המקרים הבעייתיים והמורכבים שבהם בית המשפט באמת מאריך את הצווים; אפילו על בסיס בקשה, כי הוא כבר מכיר את המערכת, הוא מכיר את הנסיבות, את התזכירים.
<רחלי ירדן: יש להם פתרון.
<רחלי ירדן: ובמקרים הספציפיים האלה, אני חושבת שבסופו של דבר, אנחנו יוצרים פה איזושהי בעיה.
<רחלי ירדן: כמי שמייצגת גבר, שבדרך כלל אני אנחה אותו בדיון ראשון להסכים לצו הזה בלי אפילו להודות בעובדות הקיימות, כי שלושה חודשים – אם אני יודעת שהצו הזה יכול להתגלגל לכזה דבר ארוך, אני לא יכולה להמליץ לו לעשות את זה.
<רחלי ירדן: אני צריכה למנוע את זה ממנו כבר בשלב הראשון.
<רחלי ירדן: אז נשים שצריכות הגנה מידית נפגעות בסופו של דבר.
<עדי בלוטנר: זה מצחיק בגלל שהמקרים שבהם הצו מגיע לכדי שנה אלו לא המקרים של הגברים האלה שאת אומרת תסכים ואחרי שלושה חודשים זה יפקע.
<עדי בלוטנר: אלו מקרים קיצוניים מאוד.
<רחלי ירדן: באותם מקרים תגישי תביעה לצו מניעה קבוע מכוח מדור שקט ושלו.
<נעמה ספראי-כהן: אני אגיב.
<נעמה ספראי-כהן: א', מדור שקט ושלו לא כל כך פשוט לקבל.
<נעמה ספראי-כהן: צריך להוכיח אלימות קרובה וסמוכה.
<נעמה ספראי-כהן: מדור שקט ושלו חייב להיות מוגבל.
<נעמה ספראי-כהן: לפי הפסיקה הוא חייב להיות מוגבל בתקופה לא ארוכה.
<נעמה ספראי-כהן: ועובדה שאנחנו לא מקבלים את זה.
<נעמה ספראי-כהן: יש גם בעיה של אכיפה.
<נעמה ספראי-כהן: המשטרה לא יודעת איך להתמודד עם מדור שקט ושלו בכלל.
<נעמה ספראי-כהן: אם זה לא מכוח חוק למניעת אלימות במשפחה, המשטרה – הנשים שלי שמתקשרות ואומרות הגרוש שלי נמצא שיכור ואלכוהוליסט פה, אבל אין לנו שום דבר מכוח משהו משמעותי.
דוד צור: אבל הבעיה היא בדרך כלל הפוכה ממה שהגברת הנכבדה עכשיו ציירה.
דוד צור: הבעיה היא לא בצד של הבעלים.
דוד צור: הבעיה היא דווקא מצד של הקורבנות.
דוד רותם: אתה לא יודע שלא עושים עסקת טיעון אלא אם כן הוא יודע שיש סיכון שהוא יקבל יותר.
דוד רותם: מה שאתה אומר זה תתחילו להילחם מרגע שמבקשים את הבקשה.
דוד רותם: תתחילו להילחם בו.
דוד צור: לא.
<נעמה ספראי-כהן: אני חוזרת על עצמי, אבל אנחנו באמת מדברים על מקרי הקיצון, על מקרים שאנחנו יכולים למנוע רצח.
דוד רותם: במקרי קיצון, שהאישה תופיע בפני השופט ותשכנע אותו שהיא רוצה למנוע רצח.
<עדי בלוטנר: היא שכנעה כבר שלוש פעמים.
דוד רותם: כמה שצריך.
<נעמה ספראי-כהן: אבל זה לא קורה.
<נעמה ספראי-כהן: אני אספר שאני הגעתי פעם לבית המשפט.
<נעמה ספראי-כהן: אמרתי לו האישה עברה שני ניסיונות רצח.
<נעמה ספראי-כהן: אמנם זה בתקופה של שלוש שנים, אבל בבקשה, אני חייבת צו מכוח צו מניעה קבוע.
<נעמה ספראי-כהן: הוא אמר לי: גברתי תראי לי בחוק איך את מסמיכה אותי לתת לך צו כזה.
<נעמה ספראי-כהן: יש לי את החוק למניעת אלימות במשפחה שנותן לי עד שנה.
<נעמה ספראי-כהן: יש לי חוק למניעת הטרדה מאיימת.
<נעמה ספראי-כהן: את רוצה משהו יציר פסיקה, תוכיחי לי מכוח מה – חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו?
<נעמה ספראי-כהן: מה?
<נעמה ספראי-כהן: באמת, זה חסר.
דוד צור: זה לא מייתר את הכלים שיש לו, זה נותן לו עוד כלי.
<נעמה ספראי-כהן: נכון.
דוד צור: זה לא מייתר את הכלים שיש לו.
<עדי בלוטנר: אני עדיין לא מצליחה להבין את הטיעון להגיד לגבר לא להסכים.
<עדי בלוטנר: ההבדל בין מקרה של שלושה חודשים למקרה של שנה זה הבדל מהותי.
דוד רותם: את לא מבינה כי את לא בשטח.
<עדי בלוטנר: אני נמצאת בשטח, פשוט המקרים שמגיעים אלינו הם פחות - - -
<רחלי ירדן: - - - מתגלגלים לזה, ואני מצטערת להגיד שאני מכירה לא מעט גברים שאנחנו מייצגים שמורחקים כבר שנים על גבי שנים מכל העיר מתוקף צו מניעה קבוע.
<נעמה ספראי-כהן: יש שופטים כאלה, שנותנים, ויש כאלה שלא נותנים.
<רחלי ירדן: בסדר, אבל אלה שלא נותנים גם לא ייתנו לך צו הגנה.
<רחלי ירדן: זאת בעיה אחרת.
<ענת אסיף: בכל מקרה, אתן חוזרות ומדגישות שאתן מדברות על מקרים קיצוניים ומעטים.
<ענת אסיף: אבל הכלל שאנחנו קובעים כאן – אנחנו עוסקים בחקיקה ואנחנו קובעים כאן סמכות לבית המשפט שהיא לא תחומה לסיטואציות ספציפיות מאוד שאי-אפשר יהיה.
<ענת אסיף: אני יודעת שמיד תגידו אז בואו נכתוב.
<ענת אסיף: אי-אפשר יהיה לעשות את החוק קזואיסטי, שהוא יגיע רק למקרי הקיצון.
דוד צור: אבל השיקול נשאר לבית המשפט.
<ענת אסיף: אני רק מגיבה על ההצעה או על המחשבה איכשהו להכניס לתוך החוק את האפשרות של בית המשפט להחליט ללא דיון.
<ענת אסיף: במקרה קיצון הכי - -
<נעמה ספראי-כהן: את זה לא אמרנו.
<ענת אסיף: - - ואם בית המשפט יקבל בקשה כתובה עם המון מסמכים ושכתוב עליה גם אם אפשר לפתור, לבית המשפט במקרי הקיצון יש גמישות שמוטמעת בתוך הסמכויות הטבועות שלו.
<ענת אסיף: זה לא משהו שאפשר לגזור מתוכו כלל דיוני, במקרה שבית המשפט באמת צריך להשתכנע - - -
<נעמה ספראי-כהן: זה עוד כלי.
<נעמה ספראי-כהן: אני רק נותנת לבית המשפט כלי נוסף שכרגע אין לו אותו וידיו כבולות הרבה פעמים.
<ענת אסיף: את זה אנחנו נותנים באפשרות להאריך עד שנתיים.
<ענת אסיף: זה כאן.
דוד צור: על סעיף אחד.
דוד צור: על הסעיף השני אני מסכים שאין לנו מספיק נתונים.
דוד צור: בין הקריאה השנייה והשלישית – אני מציע שנשאיר את זה כרגע כמו שזה, שנתיים, ואז אנחנו ננסה להביא קצת יותר נתונים.
דוד צור: בין השנייה לשלישית, אם ניווכח שיש יותר נתונים בין השנתיים להארכה הנוספת הזאת - - -
<קריאה: בהטרדה מאיימת.
<עדי בלוטנר: אבל אני חושבת שלא נסגר העניין - -
דוד צור: בנושא הטרדה מאיימת.
<עדי בלוטנר: - - של אופי ההליך.
<עדי בלוטנר: לא נסגר העניין של אופי ההליך.
<עדי בלוטנר: נסגרה אפשרות ההארכה.
דוד רותם: אופי ההליך יישאר כמות שהוא היום.
דוד רותם: יבואו לפני השופט ויעידו על מה שיעידו.
<נעמה ספראי-כהן: השאלה אם זה יהיה צו חדש, ואז היא צריכה להוכיח - - -
<נועה ברודסקי לוי: לא, זו הארכה של צו.
דוד רותם: זו הארכה של צו, אבל עדיין היא צריכה להגיש בקשה ולהתייצב אצל השופט.
דוד צור: אז אנחנו פוסחים על סעיף 1, ואת סעיף 2 אנחנו משאירים במצב הקיים.
<ליאור שני: עורך דין ליאור שני, מנהל את מוקד "נגה" לנפגעי עבירה.
<ליאור שני: הערה לעניין מניעת הטרדה מאיימת.
<ליאור שני: צריך לזכור שהחוק למניעת הטרדה מאיימת מגלה עילות נוספות למתן צו, שגם הן רלוונטיות לנפגעות אלמ"ב.
<ליאור שני: זו הסיבה היחידה שבגינה צריך לעשות את השינוי במקביל לחוק הזה, למרות שבתי המשפט למשפחה מעדיפים תמיד לפעול כצו הגנה, כידוע.
<ליאור שני: במהלך השנים האחרונות אנחנו סייענו במאות צווים כאלה, בעיקר צוו הגנה.
דוד צור: הטרדה מאיימת?
<ליאור שני: גם הטרדה מאיימת.
דוד צור: אתה יכול להביא לנו נתונים?
<ליאור שני: אני יכול להביא נתונים כמה עשינו – כן, אני יכול להביא.
<נועה ברודסקי לוי: האם נתקלתם במקרים שבהם הגעתם לשנתיים?
<ליאור שני: המקרים האלה הם בעיקר מקרים של סכסוכי שכנים באוכלוסיות מוחלשות.
<ליאור שני: אני מדבר על אנשים שהם לא מיוצגים, שמגיעים לבית המשפט כי אין להם מה לעשות.
<ליאור שני: המצב הוא מצב קבוע, הוא מצב שמי שמטריד – הוא מצב קבוע, וזה כנראה יימשך אם הם לא יעברו דירה או לא יברחו למקום אחר.
<ליאור שני: אלו המצבים שדרוש צו כזה.
דוד רותם: אז אתם יכולים להגיש לנו רשימה בכמה מקרים הצו הוארך לשנתיים?
<ליאור שני: אני חייב להגיד שבית המשפט גם ככה נזהר מאוד בהארכות צווים כאלה.
<ליאור שני: הניסיון שלי הוא בעיקר בבתי המשפט ברמת-גן, בפתח-תקווה, מחוז מרכז.
דוד רותם: אלו עדיין בתי משפט.
<ליאור שני: כן.
<ליאור שני: נזהר מאוד במתן צווים לתקופות ארוכות.
<מאירה בסוק: עורכת הדין מאירה בסוק מ"נעמת".
<מאירה בסוק: אני רוצה להעיר הערה אחרת לגמרי, אני פשוט רוצה שזה ידוע לוועדה.
<מאירה בסוק: לפני שנתיים היה דיון בוועדה לביקורת המדינה על הנושא של צווי הגנה שלא מקוימים.
<מאירה בסוק: זאת אומרת, אין ממשק בכלל בין בית המשפט לבין המשטרה.
דוד צור: לאכיפה?
<מאירה בסוק: לאכיפה.
<שירי לנג: אבל זה טופל.
<מאירה בסוק: לכן אני רוצה שזה יהיה ברור שאנחנו משנים פה חוקים, מקדמים חוקים, ולמעשה בשטח צווי ההגנה לא מקוימים.
<שירי לנג: אני רוצה להתייחס לדברים האלה.
<שירי לנג: הנושא הזה שאת מדברת עליו עלה לפני יותר משנה, ומאז הדברים שונים לחלוטין.
<שירי לנג: יש נוהל מסודר מאוד שמדבר על ממשקי העבודה בין מזכירות בתי המשפט לבין כל הגורמים שאמורים להיות מיודעים לגבי הצו – משטרה, רשות כלי ירייה וכולי.
<שירי לנג: יש לנו אשת קשר שעומדת בקשר יומיומי עם אותם גורמים, וככל הידוע לנו - - -
<מאירה בסוק: וזה מגיע למשטרה בוודאות?
<שירי לנג: בוודאי, זה מגיע למשטרה.
דוד צור: השאלה איך בית המשפט מתייחס למי שמובא כתוצאה מהפרת הצו בדין.
דוד צור: בדרך כלל יש הקלה מאוד על הפרת צו, אם זה מעצר בית, אם זה צו הגנה לצורך העניין.
דוד צור: לצערי, אני לא יכול להגיד שבתי המשפט מחמירים בעניין הזה.
<שירי לנג: עכשיו אתה נכנס לנושא של שיקול הדעת השיפוטי.
דוד צור: אבל זה סיפור אחר.
דוד רותם: אני לא מבין מה אתה רוצה, לקבוע לשופטים איך שהם ישפטו?
דוד צור: ממש לא.
דוד צור: מכיוון שהיא העלתה את העניין הזה.
<שירי לנג: לנו אין יכולת, כמובן - - -
דוד צור: ברור.
<ענת אסיף: אגב, על הפרת צו מהסוג הזה יש ענישה כפולה לעומת הפרת הוראות חוקיות אחרות בחוק העונשין.
<ענת אסיף: זאת אומרת שיש מדרג.
<נועה ברודסקי לוי: יש לי שאלה אחרת.
<נועה ברודסקי לוי: בהצעת החוק כפי שהיא הונחה יש סעיף שאומר: "בית המשפט רשאי לשקול ביצוע שינוי בתנאי צו ההגנה או ביטולו המוחלט, בכל עת, במקרה של שינוי נסיבות קיצוני".
<נועה ברודסקי לוי: רציתי קודם כל לדעת – היום, גם אם זה לא כתוב בחוק, תמיד אפשר לפנות לבית המשפט ולבקש שינוי של הצו או ביטולו.
<נועה ברודסקי לוי: למה זה חשוב?
<עדי בלוטנר: זה מגיע בדיוק ממה שדובר כאן, מהעניין של האיזון.
<עדי בלוטנר: כלומר, אם אנחנו מאפשרים להאריך בעוד שנה, שזה אכן סעד שהוא קיצוני, אז הנקודה המאזנת שלו היא שבית המשפט יכול – ברור שיש כאן גם סמכות טבועה, אבל ראינו לנכון להכניס את זה, יכול להיות שיגידו שאין צורך.
דוד צור: אין לי בעיה להוריד את זה.
דוד צור: אין לי בעיה להוריד את הסעיף הזה.
<ענת אסיף: בכל מקרה, אם את חושבת שמבחינה ניסוחית זה נותן איזו השלמה, יכול להיות שהמקום הנכון להכניס את זה הוא בסעיף 4 ולא בסעיף 5.
<ענת אסיף: אפשר לבדוק את זה.
<ענת אסיף: כמובן שאין צורך בעניין של הקיצוני.
<קריאה: לא, אין צורך.
<נועה ברודסקי לוי: זה היה מנוסח כשינוי נסיבות קיצוני, אז נוריד.
דוד רותם: שינוי נסיבות, לא צריך קיצוני.
<נועה ברודסקי לוי: "הצעת חוק הארכת תוקף צו הגנה וצו למניעת הטרדה מאיימת (תיקוני חקיקה), התשע"ג–2013 – תיקון חוק למניעת אלימות במשפחה – 1.
<נועה ברודסקי לוי: בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ"א–1991, בסעיף 5, בסעיף קטן (א), בסופו יבוא: "(א1) הוארך צו הגנה לתקופה כוללת של שנה אחת, רשאי בית המשפט להאריך את תוקפו של הצו בשנה נוספת, ואחריו יבוא:" – או שנתקן את זה בסעיף 4, אני אבדוק.
<נועה ברודסקי לוי: "(א2) בית המשפט רשאי לשקול ביצוע שינוי בתנאי צו ההגנה או ביטולו המוחלט, בכל עת, במקרה של שינוי נסיבות; בקשה לשינוי כאמור יכול שתבוא מטעם מבקש הצו או מטעם המחויב בו".
<ענת אסיף: רשאי לשנות, לא צריך רשאי לשקול ביצוע שינוי.
<נועה ברודסקי לוי: בסדר.
<נועה ברודסקי לוי: הוחלט על-ידי הוועדה שלעניין מניעת הטרדה מאיימת, זה כרגע לא יונח לקריאה ראשונה.
<נועה ברודסקי לוי: נדון בזה שוב לקראת קריאה שניה ושלישית.
דוד רותם: בעד אישור תיקון החוק למניעת אלימות במשפחה – פה אחד
דוד צור: תודה.
דוד צור: אני אביא נתונים.
דוד רותם: אתה אחראי להביא את הנתונים כדי שבקריאה השנייה והשלישית זה לא יתפקשש עוד פעם.
<דורית ואג: אחרי שזה יונח, לתאם מול המזכירות, את הקריאה הראשונה.
דוד צור: מאה אחוז.
דוד רותם: הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (אמצעים לאכיפת תשלום מסים ולהרתעה מפני הלבנת הון) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשע"ג-2013.
דוד רותם: אני מציע לפצל את הצעת החוק הזאת.
דוד רותם: הצעת החוק נידונה בכנסת ב-31 ביולי 2013 והיא הועברה אלינו.
דוד רותם: בהצעת החוק יש מגוון רחב של נושאים.
דוד רותם: בשל השוני הרחב שבין התחומים וכדי לאפשר דיון נפרד וממוקד בכל אחד מהנושאים הללו, מבלי לעכב את המשך הליכי החקיקה, מוצע לפצל את הצעת החוק לשלוש הצעות חוק נפרדות לפי נושאים: 1.
דוד רותם: הוראות לעניין עיקול רכב, ערבות לחוב מס, עיכוב יציאה מהארץ בחברת מעטים ותפיסת רכוש כסעד זמני; 2.
דוד רותם: הוראות לעניין העברת חוב מס לגבייה בידי רשמי ההוצאה לפועל המכהנים גם במרכז לגביית קנסות; 3.
דוד רותם: תיקון חוק איסור הלבנת הון.
דוד רותם: רבותי, אנחנו צריכים לקדם את הצעת החוק הזאת, משום שאנחנו מונעים כיום אפשרות להילחם בארגוני פשע ובהלבנת הון.
ג'מאל זחאלקה: אני מצביע בעדך.
אורי מקלב: אנחנו לא בעד המהות, אבל חושבים שפיצול זה רק - - -
<דורית ואג: זה פה אחד כולם.
דוד רותם: מה זה "פה אחד כולם" - -
<דורית ואג: כולם הרימו ידיים.
דוד רותם: - - אני צריך לשאול: מי נגד?
ג'מאל זחאלקה: מי נמנע, גם צריך לשאול.
דוד רותם: בוקר טוב, רבותי, אני פותח את הישיבה.
דוד רותם: נעסוק היום בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון) (הגברת המשילות) והצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 61) (העלאת אחוז החסימה והגברת המשילות), התשע"ג-2013, של חברי הכנסת רונן הופמן, רוברט אילטוב, חמד עמאר ועוד.
<סיגל קוגוט: אני אקרא קודם את שני החוקים, את הנוסח שבסופו של דבר המציעים ראו כנוסח המוביל, ואף אחד אחר מסיעות הקואליציה לא הציעו דבר אחר.
חוק-יסוד: תיקון סעיף 5
דוד רותם: ברוב של 70 חברי כנסת?
<סיגל קוגוט: 70.
דוד רותם: באיזה קריאה?
<סיגל קוגוט: כאן אנחנו מדברים על אמון בממשלה, כדי שיהיו יותר מ-19 שרים.
<סיגל קוגוט: זה הרכב הממשלה.
<סיגל קוגוט: תיקון סעיף 25 – סגני שרים.
<סיגל קוגוט: "בסעיף 25 לחוק היסוד, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: '(ד) מספר סגני השרים לא יעלה על ארבעה.
<סיגל קוגוט: '" החלפת סעיף 28 – זה האי-אמון.
דוד רותם: האם לא אמרנו למחוק את - - -
<סיגל קוגוט: את השריון מחקנו.
<סיגל קוגוט: ההיפך, זה במקום השריון.
<סיגל קוגוט: "(ג) פרטים לעניין הגשת הצעה להביע אי-אמון בממשלה והדיון בה ייקבעו בחוק או בתקנון הכנסת; הוגשה ההצעה בידי 61 חברי הכנסת, יתקיים הדיון בהקדם האפשרי, ולא יאוחר משבוע מיום הגשתה.
<סיגל קוגוט: " תיקון סעיף 29 – זה התאמה.
<סיגל קוגוט: 4.
<סיגל קוגוט: "בסעיף 29(ז) לחוק היסוד, פסקה (2) – תימחק.
<סיגל קוגוט: " תיקון סעיף 30 – זה גם התאמות לנושא של אי-אמון בממשלה.
<סיגל קוגוט: 5.
<סיגל קוגוט: "בסעיף 30 לחוק היסוד – (1) בסעיף קטן (א), במקום "21 או 28" יבוא "או 21"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "21, 28" יבוא "21".
<סיגל קוגוט: " תיקון סעיף 43 – זה גם התאמה לאי-אמון בממשלה.
<סיגל קוגוט: 6.
<סיגל קוגוט: "בסעיף 43 לחוק היסוד, במקום "סעיפים 11, 28 ו־29" יבוא "סעיפים 11 ו־29".
אורי מקלב: מה המשמעות של זה?
אורי מקלב: יבטלו את סעיף 28?
<סיגל קוגוט: שינו את הנושא של האי-אמון, לכן כל הסעיפים שקשורים להתפטרות הממשלה בעקבות אי-אמון אינם רלוונטיים כי אין עכשיו התפטרות של הממשלה, יש פשוט ממשלה חדשה שמייד נכנסת לתוקף.
<סיגל קוגוט: לכן כל הסעיפים שמאזכרים את התפטרות הממשלה באמצעות אי-אמון צריך למחוק.
אורי מקלב: בין לילה יש ממשלה אחרת?
<סיגל קוגוט: זה הרעיון.
<סיגל קוגוט: זה מה שמציעים.
7. "בחוק-יסוד: גם כאן יש התאמה לאי-אמון בממשלה והוספנו סיטואציה של הבעת אמון בממשלה חדשה.
8. "בחוק-יסוד: תחולה 9.
8. "בחוק-יסוד: "הוראות חוק-יסוד זה יחולו החל מהבחירות לכנסת העשרים.
8. "בחוק-יסוד: " הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 62), התשע"ד–2014 תיקון סעיף 39 1.
8. "בחוק-יסוד: "בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 39(א), בהגדרה 'היום הקובע'" – שוב זה התאמה לנושא של אי-אמון בממשלה – "במקום 'סעיפים 11(ב), 28(ו) או 29(ו)' יבוא 'סעיפים 11(ב) או 29(ו)'.
8. "בחוק-יסוד: " תיקון סעיף 81 – זה הנושא של אחוז החסימה.
8. "בחוק-יסוד: 2.
8. "בחוק-יסוד: "בסעיף 81(א) לחוק העיקרי, במקום 'מ־2% (שני אחוזים למאה)'" – נסחית החוק הסכימה, לבקשתנו ולבקשת משרד המשפטים, שלא יהיה כתוב "למאה".
8. "בחוק-יסוד: זה לא צריך להיות כתוב, גם מתמטית זה לא צריך להיות כתוב.
8. "בחוק-יסוד: יהיה כתוב במקום – 'יבוא מ-3.25% (שלושה אחוזים ורבע)'.
8. "בחוק-יסוד: " תיקון חוק מימון מפלגות 3.
8. "בחוק-יסוד: "בחוק מימון מפלגות, התשל"ג–1973‏– (1) בסעיף 1, בהגדרה 'היום הקובע', בפסקה (3) שבה," – שוב, התאמה לנושא של אי-אמון בממשלה – "במקום 'סעיפים 11(ב), 28(ו) או 29(ו)' יבוא 'סעיפים 11(ב) או 29(ו)'; (2) בסעיף 3א(א), במקום 'בין הסיעות' יבוא 'בין סיעות המונות שני חברי הכנסת לפחות'; (3) בסעיף 4(א)," – זה הסעיף של המקדמות – "במקום הסיפה החל במילים 'ביום הגשת רשימת המועמדים' יבוא 'ביום הקובע; לעניין זה לא יימנה עם הסיעה חבר הכנסת שוועדת הכנסת קבעה כי פרש מהסיעה לאחר היום הקובע.
8. "בחוק-יסוד: '; (4) בסעיף 13(ג)," – זה המימון השוטף – "המילים 'או (3)'" – יימחקו - -
אורי מקלב: "שני חברי הכנסת", זו השאלה של ההתפלגויות?
<סיגל קוגוט: פה זה האם לממן סיעת יחיד או לא.
אורי מקלב: זה מימון.
<סיגל קוגוט: - - במקום "בשלושת החודשים הראשונים" יבוא "בשנתיים הראשונות", ואחרי "תחילת כהונת הכנסת" יבוא "או ביום הקובע ואילך";" – זה תיקון, מה שקרוי "חוק מופז".
<סיגל קוגוט: קיבלנו כאן הערה לנוסח של דב חנין, שזה לא רלוונטי לפסקה (3), כלומר זה לא רלוונטי במצב שיש התפלגות בגלל מיזוג, אבל זה כן רלוונטי בהתפלגות רגילה – "(5) בסעיף 13ג, סעיף קטן (ג) – בטל; (6) בסעיף 16, פסקה (3) – תימחק.
<סיגל קוגוט: " שני הדברים האחרונים זה אי-מימון אנשים פורשים.
<סיגל קוגוט: תיקון חוק הכנסת 4.
<סיגל קוגוט: "בחוק הכנסת, התשנ"ד–1994‏– (1) בסעיף 59 – "(א) בפסקה (1), המילים "או של קבוצה של שבעה חברי הכנסת לפחות" – יימחקו; (ב) במקום פסקה (3) יבוא: "(3) ההתפלגות נעשית בעת שהסיעה מתמזגת עם סיעה אחרת, ובלבד שחברי כל סיעה המתנגדים למיזוג עושים כן כסיעה אחת, אך רשאי כל חבר כנסת המתנגד למיזוג להצטרף לסיעה אחרת.
<סיגל קוגוט: "; (2) בסעיף 60(ב), במקום "חבר אחת הסיעות האמורות המבקש" יבוא "חברי הסיעות המבקשים".
<סיגל קוגוט: " זה התאמה לתיקון הקודם.
<סיגל קוגוט: תיקון חוק יסודות התקציב 5.
<סיגל קוגוט: "בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, לפני סעיף 50 יבוא: 'פרסום הוצאות הממשלה בתקופה שבה לא נתקבל חוק תקציב שנתי 49ב.
<סיגל קוגוט: לא נתקבל חוק תקציב שנתי לפני תחילתה של שנת הכספים, יפרסם החשב הכללי במשרד האוצר באתר האינטרנט של משרד האוצר, עד לקבלת חוק התקציב, את הסכומים שהוציאה הממשלה בכל חודש בתקופה כאמור בסעיף 3ב לחוק-יסוד: משק המדינה; בפרסום כאמור יפורטו הכספים שהוציאה הממשלה לקיום התחייבויות המדינה מכוח חוק, חוזים ואמנות, להפעלת שירותים חיוניים ולפעולות אחרות, וכן כל החלטה בעניינים כאמור שהתקבלה לפי הנחיות החשב הכללי.
<סיגל קוגוט: '" תיקון חוק הממשלה – זה התאמות לנושא של אי-אמון בממשלה.
<סיגל קוגוט: "בחוק הממשלה, התשס"א–2001, בסעיף 10(א) – (1) בפסקה (1), במקום "11(א), 28(ה)" יבוא "11(א)";(ׁ2) בפסקה (2), במקום 11"(ב), 28(ו)" יבוא "11(ב)".
<סיגל קוגוט: " תחולה 7.
<סיגל קוגוט: "הוראות סעיף 81(א)" – זה אחוז החסימה – "לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, יחולו החל מהבחירות לכנסת העשרים.
<סיגל קוגוט: " אלה הנוסחים של שני החוקים.
<סיגל קוגוט: לגבי מימון מפלגות, הסברתי לכם - -
<סיגל קוגוט: רק אני אגמור להגיד את השינויים.
<סיגל קוגוט: - - שאנחנו מייחדים את הסנקציה של המימון השוטף רק להתפלגות מרצון ולא להתפלגות שנעשתה עקב מיזוג.
<סיגל קוגוט: את ההתאמות הטכניות תיארתי לכם תוך כדי ההקראה.
<סיגל קוגוט: היו צריכים לעשות התאמות טכניות בגלל הנושא של אי-אמון קונסטרוקטיבי.
<סיגל קוגוט: הממשלה כבר לא נחשבת כממשלה שהתפטרה, לכן כל הסעיפים בכל מיני חוקים שמדברים על התפטרות הממשלה עקב אי-אמון אינם רלוונטיים.
<סיגל קוגוט: אני שוב אומרת, למרות שיושב-ראש הוועדה הגיש מכתב ליושב-ראש ועדת הכנסת לגבי התקנון זה נושא שצריך לסגור.
<סיגל קוגוט: לגבי התיקונים המשלימים בתקנון הכנסת, היושב-ראש שלנו עשה את מה שהוא צריך, הוא העביר את זה לצחי הנגבי, אבל אחרי שהתיקונים האלה עוברים צריך לדאוג לתיקונים בתקנון הכנסת, אחרת תהיה אי-התאמה.
<סיגל קוגוט: נכון שחלק מהדברים פה רלוונטיים רק מהכנסת העשרים, ויש קצת זמן, אבל אי-אפשר שנתקן את חוקי-היסוד ולא נתקן במקביל את תקנון הכנסת.
<סיגל קוגוט: לגבי הסכמי עודפים.
<סיגל קוגוט: ניסחתי את ההסתייגויות, אבל ברור שאם מתקבלת איזו הסתייגות על הסכמי עודפים, או בוועדה או במליאה, חייבים למשוך את החוק חזרה ולהביא את כל מומחי הבחירות, אחרת ייהרסו פה בחירות במדינה.
<סיגל קוגוט: אי-אפשר לקבל סתם כך הסתייגות על הסכם עודפים.
<סיגל קוגוט: כל הסתייגות על הסכם עודפים שמתקבלת, מחייבת פה דיון ושכתוב של כל הפרקים שקשורים לספירת הקולות.
אורית סטרוק: יש עוד דבר שמחייב דיון והוא לא היה מונח לפנינו עד עכשיו.
אורית סטרוק: האמת היא שאני העליתי את זה באחד הדיונים.
אורית סטרוק: אמרתי שלא סיימנו לדיון בסוגיה של מימון סיעות שמתפלגות.
אורית סטרוק: בדוח המבקר האחרון היתה יותר מהערה, היתה ממש דרישה לתקן את סעיף 13, תוך התייחסות למה שקרה לפני הבחירות הקודמות עם סיעת קדימה.
<סיגל קוגוט: באיזה מובן?
אורית סטרוק: הסיפור עם ציפי לבני שהתפלגה מקדימה.
אורית סטרוק: היא וויתרה ב"רוב טובה" על מימון המפלגות של קדימה, שזה היה כמה אלפי שקלים, ובכך היא גם ויתרה ב"רוב טובה" על החובות האדירים של קדימה, שזה כמה עשרות מיליונים.
דוד רותם: מי שירצה יגיש תיקון בהצעת חוק אחרת.
אורית סטרוק: זה סעיף 13 שעסקנו בו.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני אומרת לך חודש טוב, ואני גם אומרת לך שהעליתי את זה כאן – אני חושבת שסיגל צריכה לזכור את זה – ולפני שעברנו לסוגיית אחוז החסימה אמרתי שלא סיימנו את סוגיית סעיף 13 - - -
דוד רותם: את רוצה להגיש הסתייגות, את יכולה להגיש הסתייגות.
אורית סטרוק: צריך לחשוב איך לנסח את זה ומה לעשות עם זה.
אורית סטרוק: זו סיטואציה שלא דנו בה ולא עסקנו בה בכלל.
דוד רותם: אני לא פותח עכשיו דיון.
דוד רותם: היום אנחנו שומעים את ההסתייגויות ומחר אנחנו מצביעים.
אורית סטרוק: אני חושבת שזה קצת לא אחראי שאחרי שמבקר המדינה - -
דוד רותם: אחר-כך תגישי הצעת חוק.
אורית סטרוק: - - קורא לנו באופן מפורש לתקן את הסעיף הזה - - -
דוד רותם: מותר לך להגיש הצעת חוק כדי לתקן את זה.
אורית סטרוק: להגיש מחדש הצעת חוק?
אורית סטרוק: אנחנו כבר עוסקים בנושא הזה, למה שלא נשלים את זה?
דוד רותם: כי קבענו סדרי דיון והיום אנחנו שומעים רק את ההסתייגויות.
אורית סטרוק: במסגרת סדרי הדיון האלה לא היה לי זמן לחפש בפרוטוקול, אבל אני בטוחה שנמצא שם שאמרנו שנחזור לזה.
<סיגל קוגוט: לא אמרנו שנחזור לזה.
<סיגל קוגוט: את אמרת שאת רוצה לדון בעוד עניינים שקשורים למימון מפלגות, היתה ישיבה אחרונה על מימון מפלגות וזה לא עלה.
<סיגל קוגוט: אכן אמרת שאת חושבת שצריך לדון בעוד עניינים, ואת לא חברת הכנסת היחידה, היו עוד אנשים שרצו לעשות כל מיני תיקונים בחוק מימון מפלגות, אבל הם לא באמת עשו.
דוד צור: צריך לדון על זה בוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: רעיון מצוין.
<סיגל קוגוט: הם לא פיתחו את הרעיון.
אורי מקלב: זה נמצא בהסתייגות של מישהו אחר?
דוד רותם: תיכף תתחיל את ההסתייגויות כולן.
דוד רותם: תקבל 20 דקות לנמק את כל ההסתייגויות שהגשתם.
אורי מקלב: בוקר טוב לכולם, חודש טוב - - -
דוד רותם: הוא מייצג את כל סיעת יהדות התורה.
אורי מקלב: - - מחר גם ראש חודש.
אורי מקלב: קודם כול, אני מתנצל שישבתי פה, במקום שלכם, לא בגלל שהגעתי ראשון - -
קארין אלהרר: אין על מה להתנצל.
אורי מקלב: - - אלא בגלל שהפעם, בהסתייגויות, אני החתן.
אורי מקלב: היום אני מבקש להיות קרוב ליועצים המשפטיים כי לא הצלחתי הרבה להיערך להסתייגויות עצמן בגלל קוצר הזמן והיום הזה שהוא יום מיוחד אצלנו.
אורי מקלב: לא חשבתי שביום הזה אני אצטרך להיות פה.
אורי מקלב: יש לנו היום יום עצרת תפילה.
אורי מקלב: אין לנו הפגנה, זה יום עצרת תפילה.
אורי מקלב: אין שום נאומים ושום הפגנה, אנחנו היום עושים יום עצרת תפילה שבה אמורים להשתתף מאות אלפי איש.
אורי מקלב: נכון, על גזרת הגיוס של בני הישיבות שמרחפת מעלינו.
אורי מקלב: אני לא ארחיב בעניין הזה, אבל לכן אנחנו נמצאים באווירה אחרת, ביום אחר, והקדמתם את הדיון בהסתייגויות ליום ראשון.
אורי מקלב: אני לא יודע מתי הודעתם על כך, אבל ודאי שקיום העצרת היום תוכנן לפני ההודעה שהיום דנים בהסתייגויות.
<סיגל קוגוט: זה היה כשפרסמו את סדר-היום של הוועדה.
<סיגל קוגוט: מההתחלה זה תוכנן שהיום ההסתייגויות ומחר ההצבעות.
<סיגל קוגוט: נכון, זה היה כדי שאנשים יוכלו לבוא ולדבר.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד משהו לסדר-הדיון.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם אתה מסכים למה שבשיחת טלפון קצרה דיברנו הבוקר, אם הבנו אחד את השני נכון – חבר הכנסת דב חנין, שמייצג את המפלגות הערביות, וחברת הכנסת מיכל רוזין, שמייצגת את מרצ, הודיעו שהם לא יוכלו להגיע היום מוקדם.
אורי מקלב: אם יבואו חברים אחרים להציג ממפלגות אחרות כמו ש"ס או אחרים, מפלגת העבודה, אני ודאי לא אאריך, אני מייד אעביר להם את רשות הדיבור – אני לוקח עכשיו את רשות הדיבור, כדי שאם אף אחד לא יציג, שיהיה מובן שההסתייגויות הוצגו.
אורי מקלב: אם לא, ברשותך, אני מבחינתי יכול לעשות גם הפסקה בדיון כדי לאפשר להם להגיע.
אורי מקלב: לי אין בעיה.
אורי מקלב: אני לא מתכונן ואין לי רצון היום להתיש אתכם.
דוד רותם: תגמור את כל ההסתייגויות שלך ב-20 דקות.
דוד רותם: זה מה שאתה צריך לעשות.
אורי מקלב: ההסתייגויות שלי הן גם ההסתייגויות של כולם.
אורי מקלב: אם הם לא יציגו, אני אדבר בשם כולם, כדי שלא יהיה מצב שהם לא הגישו את ההסתייגויות.
אורי מקלב: בכל אופן, אני מקווה שתאפשר להם את זה.
אורי מקלב: דיברתי עם חברי לאופוזיציה, אני אומר את זה בשקיפות מלאה, שאני לא בטוח – זה לשיקולם – שצריך לעשות את הפיליבסטר או את ההתשה ומה שנשאר לנו לעשות כמו שנהוג לעשות, או הכלי הפרלמנטרי הלגיטימי שיש לחברי הכנסת בנושא הסתייגויות לחוקים – לעשות את זה דווקא בוועדת החוקה, ודווקא במקרה הזה, אולי לעשות את זה במליאת הכנסת.
אורי מקלב: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, לייעוץ המשפטי של הוועדה, לניהול הוועדה, לצוות הוועדה, כיוון שאי-אפשר להגיד שבוועדה זה עלה במחטף.
אורי מקלב: אני חושב שהוועדה נתנה את כל הזמן בסבלנות מלאה, אולי לפעמים יותר מדי מלאה, לכל מי שרצה לדבר.
אורי מקלב: יש אנשים שדיברו פה קילומטרים של דברים.
אורי מקלב: דברי הכנסת או דברי הוועדה ודאי יוכיחו זאת, כך שכאן, להתיש אתכם עכשיו בפעם השנייה, בשלב ההסתייגויות, כפי שלפעמים עושים בחוקים שממהרים להביא ולא דנים לגופם, ואז בשלב ההסתייגויות אתה מנסה אז להביע את מה שאני אומר, אני חושב שלא צריך במקרה הזה, מכיוון שאני רוצה לציין בהגינות וגם בהערכה שאתם כוועדה ואתה כיושב-ראש יצאתם מגדרכם כדי לאפשר לכל אחד מהדוברים, לכל אחד עם השקפת עולמו, להגיד מה שהוא חושב על כל הדברים.
אורי מקלב: נכון, זה קצת מתסכל.
אורי מקלב: מתסכל שעם זה שהיו הרבה דיונים, כמעט בשום דבר זה לא בא לידי ביטוי, אולי קצת בדברים מסוימים.
אורי מקלב: ברוב הדברים, הדברים נאמרו, המומחים דיברו, כולם אמרו את שלהם, הביעו את דעתם, חלקם האישית, חלקם הציבורית, חלקם המקצועית.
אורי מקלב: אם ניקח לדוגמה את אחוז החסימה, אמרו שאם רוצים להגיע לתכלית של אחוז החסימה כפי שהוצגה בדברי ההסבר לחוק וכפי שנאמרה על-ידי הדוברים, לא יגיעו לאותה תכלית.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש אחד, אולי בסוף מצאו איזה מומחה אחד, אולי אחד במגזר הערבי שדיבר, יותר התייחס איזה איש מקצוע, בשאר הדברים כולם אמרו, כולם אמרו אחרת.
אורי מקלב: הם הביעו דעה שזה לא יגביר את המשילות, אלא הפוך – אני תיכף אגיע לזה בהסתייגות שלי – והדברים נקבעו כפי שנקבעו.
אורי מקלב: צריך לציין שכאשר אחוז החסימה נקבע, לא ראיתי שעומד משהו מקצועי מאחורי הקביעה של אחוז החסימה.