GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אם למשל במקרה הזה חבר הכנסת אלעזר שטרן לא מסכים להוספה הזאת של חברת הכנסת לביא, וגם הרב אלי בן-דהן לא מסכים.
דוד רותם: אם שניהם לא מסכימים, אז זה לא יידון.
אורי מקלב: אז אני גם יכול להוסיף עכשיו דברים.
דוד רותם: אתה יכול להוסיף מה שאתה רוצה, ואנחנו נדון בזה כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
עליזה לביא: אלעזר, למה אתה לא עוזר לי?
אלעזר שטרן: אני עוזר לך.
אלעזר שטרן: כל הדברים שנאמרו פה עד עכשיו, חלקם מאוד רציניים, ילכו לדיון אמיתי.
עליזה לביא: אני מפחדת שהסעיפים (1) ו-(2) יעברו.
אלעזר שטרן: הם יעברו דיון רציני.
אלעזר שטרן: אני מבקש להבהיר שאף אחד מאתנו, לא הרב אלי ולא אני, התכוונו שמה שעובר לדיון בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית זה אומר שמעבירים אותה כאילו.
דוד רותם: לא מעבירים שום דבר.
אלי בן-דהן: אני אומר בגלוי.
אלי בן-דהן: להפך, אם לא נגיע להסכמה בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית החוק לא יעבור.
אלי בן-דהן: אתה יודע את זה לבד.
אלי בן-דהן: שלא יהיו שום ספקות בעניין, לאף אחד.
<בת-שבע שרמן-שני: אין שום סיבה שלא תגיעו להסכמה בנוגע לסעיף הזה, כיוון שזה סעיף שאתם תומכים בו בגופים אחרים.
<בת-שבע שרמן-שני: אני לא רואה למה דווקא בבית הדין הזה שיש 70% מתגיירים - - -
אלעזר שטרן: שולי תעשה את העבודה אצלי בבית, ויכול להיות שבאמת את צודקת.
<בתיה כהנא דרור: אבל היא כבר עשתה.
<בתיה כהנא דרור: הרי הרב אלי תמך בזה.
דוד רותם: סליחה, אין ויכוחים פה עכשיו.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להוסיף פה את התיקון של עו"ד יעקובי, שהמינוי הזה הוא בכפוף לשר לשירותי הדת ובהסכמת נשיא בית הדין הרבני הגדול.
אברהם מיכאלי: אתה עושה צחוק, דודו?
אברהם מיכאלי: מה זה פה?
אברהם מיכאלי: אנחנו מרמים את כולם?
דוד רותם: נדון בהערה של יעקובי בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אברהם מיכאלי: סגן השר הרב אלי בן-דהן, אתה מוותר על הבקשה הזאת שזה יהיה בכפוף להסכמתך?
אלי בן-דהן: את הדברים שקיימים היום, אני בא למצות אותם בחוק.
אלי בן-דהן: איך היום מתמנה ראש מערך הגיור?
אלי בן-דהן: על-ידי ועדת איתור שעומד בראשה הרב הראשי לישראל, לא אני.
אלי בן-דהן: הוא יושב-ראש ועדת האיתור.
אברהם מיכאלי: היושב-ראש אומר לא לדון בזה היום.
אלי בן-דהן: יש החלטת ממשלה שקבעה את הרכב ועדת האיתור לראש מערך הגיור.
אלי בן-דהן: עומד בראשה הרב הראשי לישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להוסיף הצעה, שלפחות שניים מחברי הוועדה יהיו שתיים.
עליזה לביא: זה בסעיף הבא.
שולי מועלם-רפאלי: הגענו ל-(ג), מתחילים לדבר על ועדת האיתור, אז בואו נכניס את זה גם.
אלי בן-דהן: יש אישה אחת היום.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שזה גם יהיה בדיונים לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית, שאם יש חמישה חברים בוועדה, אז שתיים יהיו נשים.
הלשכה המשפטית: בנוסח הנוכחי אין התייחסות להרכב.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני רוצה שנוסיף את זה.
עליזה לביא: אז אני מבקשת שמחצית תהיינה נשים, לא שתיים.
אלי בן-דהן: יש חמישה חברים, איך מחצית?
עליזה לביא: אז שיהיו שלוש נשים.
דוד רותם: 60% יהיו נשים.
עליזה לביא: לפי הנוסח זה לא חמישה.
עליזה לביא: איפה אני לומדת שזה חמישה?
שולי מועלם-רפאלי: לפי החלטת הממשלה.
עליזה לביא: החלטת ממשלה יכולה להשתנות.
עליזה לביא: אני רוצה חצי נשים.
עליזה לביא: למה להגביל לשתיים?
דוד רותם: את צודקת, עליזה.
דוד רותם: אנחנו נכניס את זה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
עליזה לביא: סוף-סוף אמרת לי שאני צודקת.
עליזה לביא: כבר שנה אני בכנסת.
אורי מקלב: איפה ההגדרה של ועדת האיתור?
אורי מקלב: האם לא צריך גם בחוק לקבוע את ועדת האיתור?
הלשכה המשפטית: לא חייבים.
אלי בן-דהן: הכנסנו את ועדת האיתור לדיין, אז למה לא לראש מערך הגיור?
<רני נויבואר: אנחנו בעיקרון חושבים שוועדות איתור שמוקמות, מוקמות לפי סעיף 23.
<רני נויבואר: זה הרי היה בנוסח בגלגולים הקודמים ואנחנו ביקשנו שזה יהיה כתוב לפי סעיף 23 לחוק שירות המדינה, שכך מתמנות ועדות איתור, בהתאם להחלטות ממשלה.
אורי מקלב: ראש מערך הגיור היום מתמנה על-ידי הממשלה, כי לא היה חוק, אז לא הייתה אפשרות אחרת.
אלי בן-דהן: בכל מקרה קודם כל צריך ועדת איתור.
אורי מקלב: אם אנחנו היום עושים חוק, באופן טבעי, כמו בחוקים אחרים, גם בעניין הזה.
אורי מקלב: אתה יכול להגיד שלא מסכימים, אז לא מסכימים.
אורי מקלב: אבל מכיוון שאין הסכמה שזה צריך להיות בהנחיה, אז גם בנושא הזה צריך אמינות.
אורי מקלב: מה פתאום שראש מערך הגיור יהיה בידי הממשלה?
אורי מקלב: ראש מערך הגיור באופן טבעי צריך להתמנות על-ידי השר בהסכמת נשיא בית הדין הגדול.
דוד רותם: לכן ההערה של יעקובי תידון כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אורי מקלב: אני רוצה שזה יהפוך להערה של הרב בן-דהן.
אורי מקלב: אני לא יודע איפה יעקובי בכלל.
אורי מקלב: הוא נמצא פה?
אלי בן-דהן: לא, הוא לא פה.
אורי מקלב: יש מישהו במקומו?
שולי מועלם-רפאלי: הוא העביר את כל ההערות שלו בפעמים קודמות.
שולי מועלם-רפאלי: בכל הדיונים עד היום הוא ישב פה.
אלעזר שטרן: הוא ידע על הפגישה הזאת, אל תדאג.
בן-שלמה: אני רוצה להוסיף עוד כמה מילים.
דוד רותם: אתה לא יכול להוסיף יותר מילים, כי אנחנו לא נדון בהערות שלך.
בן-שלמה: אז יש לי הערה אחרת.
בן-שלמה: כאשר אנחנו מדברים על עדה דתית יהודית, אנחנו מתכוונים ללאום היהודי.
בן-שלמה: הלאום היהודי צריך לחדש את מעמדו כלאום מדינתי ממלכתי, ששייך למדינת ישראל.
דוד רותם: אמרת את זה כבר שלוש פעמים היום.
בן-שלמה: אני רוצה שהדברים יהיו מובנים.
בן-שלמה: הקשר הלאומי לעם היהודי צריך לעבור דרך הקשר האזרחי למדינת ישראל.
<רני נויבואר: מאחר שאנחנו מבינים שזה נדחה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אנחנו נביא עמדה מגובשת, ואם הנציבות צריכה להיות אנחנו נביא אותה.
<רני נויבואר: הם ירצו להתייחס להרכב ועדת האיתור.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם תביאו עמדה ביחס לשאלה האם ראש מערך הגיור יתמנה על-ידי השר לשירותי דת.
<רני נויבואר: אנחנו נפנה לנציבות ונגיד מה הכוונה לכאן או לכאן.
<רני נויבואר: אני מניחה שבסוף זאת תהיה פשרה, שהרב הראשי יהיה יו"ר הוועדה ויהיו שם שלוש נשים.
<רני נויבואר: לכן לצורך העניין נתכונן גם לזה וגם לזה.
אלי בן-דהן: יש גבול, אל תגזימו.
<בת-שבע שרמן-שני: מותר 70% נשים מתגיירות, לא 70% נשים.
אברהם מיכאלי: רני, קחי בחשבון שאם תביאו המלצות כאלה, יחילו את זה על כל ועדות האיתור בכל משרדי הממשלה.
<רני נויבואר: לכן יש כאן קושי בקביעת הרכב ועדת איתור בהצעת חוק.
אברהם מיכאלי: לא לעבוד תחת לחצים זמניים.
אורי מקלב: אז אי-אפשר להגדיר בחוק הזה את ועדת האיתור כדי למנוע?
<איגי פז: בשביל ליצור גמישות בהרכב של הוועדה עדיף לא לקבוע את זה.
<רני נויבואר: כרגע זה עובד כמו שצריך.
דוד רותם: אל תקבעו כלום.
<איגי פז: בפסקאות (2) ו-(3) סעיף קטן (א) הוא מיותר לכאורה, כי כבר כתוב ב-(1) שאדם הכשיר להתמנות לדיין הוא יכול להיות.
<שמואל יסלזון: רק אחד מאלה.
<שמואל יסלזון: בהגדרת רב עיר אתה רוצה רב עיר שבהכשרתו הוא או דיין או בעל כושר לדיינות.
<איגי פז: אבל בכל מקרה הוא נכנס בפסקה (1).
אלי בן-דהן: אבל כאן הם רוצים לבוא תחת כובע של רב יישוב, לא מתוך הכובע של דיין.
<איגי פז: אבל בכל מקרה הוא כשיר להתמנות.
אלי בן-דהן: אני מסביר לך את הרציונל.
שולי מועלם-רפאלי: אלעזר, אם מישהו הוא כבר דיין לפי חוק הדיינים, אז הוא לא צריך?
אלעזר שטרן: אין דיון, הוא לא צריך כלום.
שולי מועלם-רפאלי: ואם הוא רב עיר אז הוא צריך או להיות דיין או לעבור את הבחינה?
שולי מועלם-רפאלי: רבני עיר הם לא דיינים?
אלעזר שטרן: יש כאלה שכן ויש כאלה שלא.
שולי מועלם-רפאלי: כי כל הדיינים הם רבני עיר.
אלי בן-דהן: הם בעלי כשירות לכהן, הם לא רבני עיר.
שולי מועלם-רפאלי: כל הדיינים הם בעלי כשירות לכהן כרב עיר.
אורי מקלב: אדוני המציע, הפורמולה של החוק הזה, הוא חוק שעבר פעם שהכין יושב-ראש הוועדה.
אורי מקלב: לא עשית הרבה שינויים.
אורי מקלב: אני רק רוצה להזכיר לך שבחוק של חבר הכנסת דוד רותם, שהיה בהצעה טרומית, אולי אפילו גם אצלך, התחלת לפי חוק הרבנות לישראל, סעיף 7.
אורי מקלב: שם היה מדובר על שני רבנים אזוריים.
אלעזר שטרן: אני לא זוכר דבר כזה.
אלי בן-דהן: הייתה הפניה לחוק הרבנות הראשית.
אורי מקלב: שם דיברנו על שני רבנים אזוריים, לא סתם רבני יישוב.
אורי מקלב: דיברנו על שמונה רבני יישוב גדולים.
אורי מקלב: בהצעה עכשיו אנחנו מדברים על כולם.
אורי מקלב: אנחנו לא מגבילים אף אחד.
אורי מקלב: כל רב קיבוץ כזה או אחר ביישוב הכי קטן, בעיקרון הוא יכול להיות ראוי להתמנות כדיין גיור.
אורי מקלב: דבר שני, אנחנו מדברים גם על בחינה בכתב.
אורי מקלב: אני רוצה להזכיר את מה שאמר עו"ד יעקובי.
אורי מקלב: גם בעבר, כמו עד היום, חייבת להיות גם בחינה בעל-פה.
אורי מקלב: מה שאתם מבקשים, שצריכה להיות תוספת רק של גיור ומילה, זו תוספת קטנה מאוד.
אורי מקלב: אין כאן לא כשרות בהלכות דיינים, לא בהלכות עדות, שזה צריך להיות הבסיס המרכזי.
אלעזר שטרן: חבר הכנסת מקלב, הדברים האלה נשמעו.
אלעזר שטרן: הדברים האלה נעשו בקשה מפורשת וסיכום מפורש עם הראשון לציון בנוכחותי, בנוכחות שני הרבנים הראשיים, ולכן אני מציע שלא נרחיב פה בנושא של בחינה בעל-פה.
אלעזר שטרן: זה לא יוסיף כבוד ליהדות.
אורי מקלב: אני רוצה שהדבר הזה יבוא לדיון.
אורי מקלב: אני לא מאמין שיש על זה הסכמה.
אורי מקלב: קשה לי להאמין.
אלעזר שטרן: יש לך ספק אם מה שאני אומר הוא נכון?
אורי מקלב: לא אמרתי שאתה אומר דבר לא נכון, אמרתי שקשה לי להאמין.
אלעזר שטרן: הוא גם כתב לי את זה בכתב יד, אם אתה רוצה שאלך עוד קצת.
אורי מקלב: אמרת שמותר לעשות נסיגה.
אלעזר שטרן: אתה נסוג בשביל הרב הראשי?
אורי מקלב: אז אפשר לסגת.
אורי מקלב: אבל אני בכל אופן מחדד את זה ורוצה להוסיף את הדבר הזה.
אורי מקלב: סיכמנו שלא מדברים פה על דברים עקרוניים, אבל במהות של דיין גיור – יש בחינות לרב עיר.
אורי מקלב: איפה נשמע דבר כזה שאחד שעבר בחינות לרב עיר יכול להיות דיין בעוד דברים אחרים שהוא לא נבחן עליהם?
אלי בן-דהן: הוא צריך להיות כשיר לדיין, לא דיין.
אורי מקלב: אבל הוא לא חייב להיות.
<בת-שבע שרמן-שני: גם הרבנים הראשיים הם לא דיינים.
אורי מקלב: אבל הוא לא עובר שום מבחן בעניין הזה.
אורי מקלב: הוא לא קיבל שום הסמכה בעניין הזה.
אורי מקלב: בדברים מהותיים בתהליך של הגיור הוא לא עובר לא מבחן בכתב ולא בעל-פה.
אורי מקלב: אני מציע להוריד את הגיור והמילה, שלא לחשוב שאנחנו מקדישים טיפה קטנה לעניין הזה ואנחנו יוצאים ידי חובה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא הולך להיות דיין גיור.
שולי מועלם-רפאלי: אז הוא מציע פה שהבחינה תהיה בנושא גיור, למה אתה אומר שמשהו קטן?
אורי מקלב: אבל הוא צריך להיות דיין.
אלעזר שטרן: חבר הכנסת אורי מקלב, כדי שלא תגרור אותי למבחנים, אילו מבחנים עברו רבנים שאתה רוצה לתת להם פה הרבה יותר כוח, אני מבקש ממך לעצור פה ולהמשיך הלאה.
אורי מקלב: אתה יודע שאני לא נמצא כאן על התקן של הרבנות הראשית, אני נמצא כאן על תקן אחר.
אורי מקלב: אני לא מסכים לא לזה ולא לזה.
אורי מקלב: אבל הרי בסופו של דבר הוא לומד הלכות גרות, אבל הוא הולך להיות דיין, הוא לא הולך רק לגייר.
אורי מקלב: ומה זה דינים של דיין הוא יודע?
שולי מועלם-רפאלי: דיין גיור זה משהו מובחן.
אורי מקלב: מאה אחוז, לא ביקשתי שהוא ילמד את ההלכות של דיינים.
אורי מקלב: אבל בחלק הזה הוא דיין, הוא יושב בהגדרה של דיין, של בית-דין.
אורי מקלב: אז הוא כן צריך ללמוד הלכות דיינים.
אלעזר שטרן: הרב אורי, אתה גילית דעתך קודם שהחוק הזה בכל מקרה לא טוב לך, לא מה שהרב אלי ולא מה שאני אגיד.
אלעזר שטרן: לטובת כבודה של היהדות באמת, אל תמשוך אותי להגיד אילו בחינות עברו הרבנים הראשיים היום וכמה שניהם דיינים.
אלעזר שטרן: יותר טוב לשנינו ולעולם התורה בכלל שלא נמשוך את הדיון הזה.
אלעזר שטרן: אם המטרה היא למשוך זמן, אני מקווה שהיושב-ראש ימנע את הדבר הזה.
דוד רותם: אף אחד לא ימשוך פה זמן.
דוד רותם: אני אגמור היום את הדיון.
אורי מקלב: אני באמצע רשות הדיבור, לא בשביל למשוך את הזמן.
אורי מקלב: זכותו של חבר כנסת להגיד את מה שהוא אומר.
אורי מקלב: אני ביקשתי שתתמקדו במשהו בחוק ולא בדברים אחרים, ואני חושב שעד עכשיו מה שאמרתי מאוד ממוקד, לגבי הבחינות שאתם דורשים מאותם דייני גיור.
אורי מקלב: לדרוש מהם רק הלכות גיור ומילה בלי לדרוש מהם הלכות דיינים והלכות עדות, שאתה אומר שיש לזה הסכמה של הרב הראשי, קשה לי להאמין.
אורי מקלב: ואם זה בכתב, אז נראה את זה.
אורי מקלב: אבל אני משקף את מה שאמר עו"ד יעקובי.
אורי מקלב: אתה יודע שעד היום כל דייני הגיור – נשיא בית הדין הגדול מינה אותם.
אורי מקלב: אלה לא היו סתם דיינים, אלה היו דיינים שנשיא בית הדין הגדול הוא זה שמינה אותם.
אורי מקלב: אני גם מדבר על סעיף (3)(ב).
אורי מקלב: מה זה כשיר להתמנות לרב עיר?
אורי מקלב: מספיק שיש לו כשירות, אפילו לא מינה.
אורי מקלב: אתה מדבר על אחד שיש לו כושר של רב יישוב, רב אזורי.
אורי מקלב: בסעיף (ב) כתוב: כשיר להתמנות לרב עיר ועבר בחינה בכתב.
אורי מקלב: זאת אומרת, זו התוספת?
אורי מקלב: יש לו רק כשירות?
אלי בן-דהן: הכוונה בסעיף הזה היא כזאת.
אלי בן-דהן: יש רבני מושבים שהם מבחינת היכולת של הכשירות הם הרבה יותר מרבני עיר, אבל הם לא רצו.
אלי בן-דהן: לדוגמה, הרב ישראלי עליו השלום, כל כולו היה רב של היישוב הקטן כפר הרוא"ה.
אלי בן-דהן: זה הכול.
אלי בן-דהן: אבל כל אחד ידע שהוא אחד מגדולי ישראל.
אלי בן-דהן: ועובדה שכאשר רצו למנות אותו לבית הדין הגדול, הוא מונה לא כדיין לבית הדין האזורי, הוא היחיד שמונה ישירות לבית הדין הרבני הגדול.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך סוד, שיש רבנים אחרים שאני לא אגיד את שמם, שהם רבנים במקומות אחרים, שהם לא ראויים להיות גדולי ישראל.
אורי מקלב: הם יכולים במקסימום להיות רב יישוב, ולא סתם רק רבני יישוב קטן.
אורי מקלב: אז לבוא ולהגיד שאתה מביא דוגמה מהרב ישראלי – את גדלותו ידענו.
אלעזר שטרן: אל תגיד שמות, כי אני לא רציתי להגיד.
אורי מקלב: לא אמרתי שמות ולא אמרתי שום דבר.
אורי מקלב: דרך אגב, אבי למד הרבה שנים בכפר הרוא"ה, הוא בוגר של ישיבת כפר הרוא"ה והיה גם ר"מ שם.
אורי מקלב: אז לא לקחת את כל הזכויות.
אורי מקלב: לכן עם כל הכבוד, זה שהוא עבר את המבחן זה עוד לא עושה כשירות.
אורי מקלב: גם אם אתה לוקח רב עיר שהיא עיר ואם בישראל ואתה לוקח רב קיבוץ, יש הבדל גדול גם בכשירות.
אורי מקלב: בסעיף (4), אדם שהוסמך לרבנות על-ידי הרבנות הראשית לישראל.
אורי מקלב: אתה מדבר על מישהו שעבר בחינות, יכול להיות בחור ישיבה מישיבת "חברון" שעבר בחינה לרבנות, והוא כבר יכול להיות דיין?
אלי בן-דהן: היה כתוב כאן "יורה יורה".
אלי בן-דהן: אני לא יודע למה נמחקו המילים.
דוד רותם: הוא גם צריך לעבור בחינה.
אורי מקלב: איזו בחינה?
אורי מקלב: הוא לא מכהן כרב יישוב.
אלי בן-דהן: למה נמחקו המילים "יורה יורה"?
אלעזר שטרן: אמרו שיש עם זה בעיה.
אלי בן-דהן: מי אמר?
אלי בן-דהן: יש סמיכה לרבנות שנקראת "יורה יורה".
אלי בן-דהן: בנוסח הקודם כתבתנו: אדם שהוסמך לרבנות תעודת "יורה-יורה" על-ידי הרבנות הראשית לישראל ועבר בחינה.
אלעזר שטרן: איזו עוד הסמכה יכולה להיות?
אלי בן-דהן: אם אין "יורה יורה" אין הסמכה.
אלעזר שטרן: אז זה כלול.
אלי בן-דהן: לא סתם כתבתנו את זה.
אלי בן-דהן: למה זה נמחק?
אלי בן-דהן: מי מחק את זה?
<בת-שבע שרמן-שני: השינוי היה עוד בהגדרה.
<בת-שבע שרמן-שני: פה זה תוספות על ההגדרה שהיה רב עיר, עכשיו שינית את זה כרב מקומי, ביטלת את ההגדרה.
אלי בן-דהן: אנחנו כבר ב-(4).
<בת-שבע שרמן-שני: אני יודעת.
<בת-שבע שרמן-שני: לכן אני אומרת שזה בנוסף למה שהיה בעבר בהגדרה כרב עיר.
אלעזר שטרן: תוסיף את זה לדיון בינינו.
אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה, הרב אלי.
אורי מקלב: לפי זה, לא צריך לא את סעיף (2) ולא את סעיף (3).
אורי מקלב: סעיף (4) כולל הכול.
אורי מקלב: למה אנחנו צריכים לעשות את זה בכאילו, שיש לנו רב עיר ורב אזורי?
אורי מקלב: אם סעיף (4) הוא כשיר, אז כולם כשירים כבר.
אורי מקלב: אז קל וחומר בן בנו של קל וחומר בן בנו של קל וחומר.
אורי מקלב: למה אנחנו צריכים פירוט של כולם, להתחיל מהכבד אל הקל?
אורי מקלב: נכתוב את סעיף (4).
אלי בן-דהן: יש הבדל גדול אם מתוך ההרכב רק אחד הוא כזה ושניים הם אחרים, או אם השלושה הם בדרגה הזאת.
אורי מקלב: איפה כתוב מה שאתה אומר?
אלי בן-דהן: האמן לי, זה ניסיון החיים שלי.
אלי בן-דהן: אתה יודע לבד שבכל ההיסטוריה של הרבנות בכל העולם כולו, בעולם הרבנות בקהילות ישראל מי שקבע את הרכב בית הדין היה ראש ההרכב.
אלי בן-דהן: זאת אומרת, ההרכב נקבע על פיו.
אלי בן-דהן: אף אחד מאתנו לא יזכור מי ישב בבית הדין של החת"ם סופר ומי ישב בבית הדין של רבי עקיבא איגר, כי באמת זה לא היה חשוב.
אלי בן-דהן: כי ברגע שרבי עקיבא איגר ישב בראש ההרכב, אז שני האחרים – זה עולם אחר לגמרי.
אלי בן-דהן: לכן מה שאתה מצפה עכשיו שכל השלושה יהיו כאלה, אני לא יכול להסכים לזה.
אלי בן-דהן: זה ממש לא נכון.
אלי בן-דהן: יש פה היררכיה.
אלי בן-דהן: אדם יכול להיות שלישי ולא יכול להיות ראשון ושני.
אורי מקלב: אבל רב קיבוץ יכול למנות לו שני רבנים ששניהם יכולים להיכלל בסעיף (4).
אורי מקלב: זאת נראית לך סיטואציה נכונה?
הלשכה המשפטית: אבל בהמשך הם כותבים הרכבים שונים, שכתוב שם שהוא יכול להיות רק אחד מהם.
הלשכה המשפטית: אנחנו נראה בהמשך.
שולי מועלם-רפאלי: יש שאלה בעניין דיין גיור.
הלשכה המשפטית: או דיין גיור או מי שכשיר להתמנות לפי חוק הדיינים.
הלשכה המשפטית: זאת אומרת, אחד מהם חייב להיות כך.
אורי מקלב: בסיכומו של דבר, אני לא ראיתי הסכמה של הדבר הזה, אני גם לא מאמין שיש הסכמה.
אורי מקלב: אתה מביא דוגמה מהחת"ם סופר, תראה לאן זה יכול להגיע.
דוד רותם: יש לי פה הנכדה של החת"ם סופר, מנהלת הוועדה, זה מספיק.
אורי מקלב: התייחסתי למה שהיא בעצמה אמרה.
<ישראל רוזן: מניסיון מכס הדיינות, לגבי הידע והבחינות.
<ישראל רוזן: אין כל משמעות להלכות גיור.
<ישראל רוזן: מה שכתוב שצריך לעבור פה זו משוכה קטנה מאוד.
<ישראל רוזן: שני סעיפים ב"שולחן ערוך", שרובם על ענייני עבדים, זה לא רלוונטי.
<ישראל רוזן: אפשר לדרוש את זה, בסדר, אבל זה לא אומר כלום.
<ישראל רוזן: הלכות מילה זה לא רלוונטי בכלל.
<ישראל רוזן: הדיינים לא עוסקים במילה.
<ישראל רוזן: מילה מלים מוהלים מוסמכים ומביאים תעודה שהוא נימול, זה הכול.
<ישראל רוזן: אלא אם כן רוצים להכביר דרישות, אפשר, אבל לאו דווקא ההלכות האלה.
עליזה לביא: אבל הם כן עוסקים בטבילה.
<שמואל יסלזון: גם נוכחים במילה.
<ישראל רוזן: גם הלכות דיינות ועדים לא רלוונטי בכלל, כי לא מדובר כאן בהקשר של סכסוך בין שני צדדים.
<ישראל רוזן: כל המושג של הלכות עדות זה שיש שני צדדים.
<ישראל רוזן: כל זה לא רלוונטי.
<ישראל רוזן: בתי-דין מקבלים נשים וגויים להעיד ולהמליץ.
<ישראל רוזן: מה שכן רלוונטי זה הסמכות האישית של האדם.
<ישראל רוזן: לכן אם מדובר ברב עיר או ברב בעל בחינות לכושר רבנות או מה שיאמרו, זה בסדר.
<ישראל רוזן: אני בעד שיבטא סמכותיות כלשהי, כדי שגיוריו יתקבלו.
<ישראל רוזן: אבל הבחינות הספציפיות שמוזכרות פה זה אנכרוניזם.
<ישראל רוזן: אפשר לכתוב את זה, אפשר לכתוב כל מיני דברים אחרים.
<ישראל רוזן: כל דייני הגיור בעולם בחו"ל בכל הדורות לא היו דווקא בקיאים בדבר הזה.
<ישראל רוזן: אלה היו רבני קהילות שהייתה להם סמכות כרב קהילה, כרב עיר, כרב נכבד.
<ישראל רוזן: אני חושב שאלה שישבו אצל החת"ם סופר לא בדיוק נבחנו על העניינים הללו.
<ישראל רוזן: כך שאפשר לכתוב, אבל מי שחי את המציאות בפועל, כל הרלוונטיות הזאת של הידע הספציפי היא לא לעניין, אלא רק אם רוצים דרגת סמכות.
<בת-שבע שרמן-שני: אבל אלה תנאים נוספים על ההגדרה של רב עיר, מרב עיר לרב מקומי.
<ישראל רוזן: אני רוצה לומר מילה אחרונה בעניין, שכבר אמרתי בדיון קודם.
<ישראל רוזן: לדעתי מי שפחות מרב עיר בפועל הוא לא סמכותי כלפי כולי עלמא, ולכן זה מוזיל את העניין של הגיורים וזה לא לטובת המתגיירים.
<ישראל רוזן: אולי זה מוזיל שזה כביכול יותר רחב, יכולים לגייר אלף אנשים, אבל זה לא יוביל את המתגיירים, כי הם ידעו שפה יש משהו מדי בזול.
<ישראל רוזן: אפשר להסתפק ברב עיר, כי אנחנו מדברים על משהו שצריך להיות סמכותי כלפי כל העם היהודי לתפוצותיו.
<ישראל רוזן: לכן כל הדיבורים האלה בעיני הם לא תורמים לעניין והם מיותרים.
אורי מקלב: אני רוצה לתקן, בדקתי את עצמי פעם נוספת.
אורי מקלב: שלא יישמע שלא יכול להיות, אבל אמר הרב רוזן, רב עיר בעל סמכות.
אורי מקלב: את הסמכות הזאת אנחנו נותנים גם לרב קיבוץ, גם לרב יישוב קטן, שהוא יכול להקים בית-דין.
אורי מקלב: זו המשמעות של החוק.
אורי מקלב: אתה מסכים לזה או לא?
אורי מקלב: אתה מדבר על סמכות.
דוד רותם: הוא לא מסכים לזה.
דוד רותם: הוא לא מצביע בינתיים.
<ישראל רוזן: אני מסכים עם מה שאתה אומר.
<ישראל רוזן: אני מסכים שראוי לתת משהו שיהיה סמכותי.
דוד רותם: אתה רוצה שהוא גם יצביע?
אורי מקלב: אני מדבר כבר על אחרים.
אורי מקלב: הרב רוזן הוא לא סמכותית הלכתית שלי, אבל יש לו משהו משותף עם חלק מחברי הוועדה פה.
<ישראל רוזן: אני כאן כפעיל גיור.
אורי מקלב: לאחיו יש סמכות עלי.
אורי מקלב: אבל מה אני יכול לעשות?
שולי מועלם-רפאלי: אתה מציע שכל מי שישב בהרכבי גיור יהיו רק רבני ערים, חבר הכנסת מקלב?
אורי מקלב: בוודאי, מינימום.
שולי מועלם-רפאלי: מה זה מינימום?
שולי מועלם-רפאלי: מה יש אחרי זה?
שולי מועלם-רפאלי: מקסימום זה הרב הראשי.
אורי מקלב: אני בעד דיינים.
<ישראל רוזן: זו ההערה של יעקובי.
<ישראל רוזן: אני תומך בהערה של יעקובי.
אורי מקלב: תראי עד איפה זה מגיע, רב יישוב ורב קיבוץ שלוקח אתו מישהו לא מוסמך.
אורי מקלב: תשמעי עד איפה זה מגיע, אחד פלוס שניים.
אורי מקלב: זה מבצע כזה, אחד פלוס שניים.
<בת-שבע שרמן-שני: יש לי הערה ניסוחית שאולי תפתור את הבעיה.
<בת-שבע שרמן-שני: בנוסח הקודם הייתה הגדרה של רב עיר, וזה כולל גם בחינות לפי החוק.
<בת-שבע שרמן-שני: רב עיר הוא אחד שעבר את הבחינות, מה שהרב בן-דהן מתכוון אליהן, בחינות "יורה יורה", ואליהן מוספים פה עוד שתי אפשרויות, שהוא גם רב עיר וגם או כך או כך.
<בת-שבע שרמן-שני: ברגע ששיניתם בהגדרות וקראתם לזה רב מקומי, בעצם הותרתם לקונה בהגדרה של רב עיר.
<בת-שבע שרמן-שני: יצרת את זה בדיון הקודם בזה ששינית את ההגדרה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל גם רב יישוב או רב אזורי הוא - - -
אורי מקלב: הוא מוסמך אבל לא משמש.
אורי מקלב: הרב רוזן מדבר על סמכות.
<ישראל רוזן: יכולים להיות שני דייני גיור קרובים זה לזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני לוקחת את הרב יעקב אריאל, שהיה הרב של כפר מימון, שלכל הדעות זה יישוב קטן מאוד.
שולי מועלם-רפאלי: בעיניך אנשים כמוהו הם לא בעלי סמכות?
שולי מועלם-רפאלי: כי כן יש להם כושר לכהן כרבני עיר.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי קושי עם הדבר.
<בת-שבע שרמן-שני: זה בנוסף, הוא גם רב עיר וגם עבר את הבחינות.
שולי מועלם-רפאלי: אם הוא דיין או רב עיר, מצוין.
אורי מקלב: הוא רב מוסמך.
אורי מקלב: בוורסיה הראשונה דיברת רק על שני רבנים ראשיים של ערים גדולות, ודיברת על שמונה יישובים גדולים.
דוד רותם: בחוק שלי כל אחד יכול.
הלשכה המשפטית: הייתה הערה של משרד המשפטים, שגם בפסקה (2) וגם בפסקה (3) להוריד את (א), כי זה מיותר.
הלשכה המשפטית: כי ממילא רב עיר שכשיר להתמנות כדיין הוא נכנס לחלופה של פסקה (1).
אורית סטרוק: יש פה הרבה דברים מיותרים.
אורית סטרוק: כל פסקה (3).
אורית סטרוק: מספיק להגיד שרב יישוב שהוא כשיר להיות רב עיר, אז זה כבר חוזר ל-(2), להגדרות של רב עיר.
הלשכה המשפטית: רב עיר לפי (2) זה רב עיר שמכהן בפועל.
הלשכה המשפטית: כשאומרים את המילה רב עיר, הכוונה שהוא נמצא בתפקיד, הוא מכהן בפועל.
אורית סטרוק: אם היית מכניס את כל זה לפרק ההגדרות, היית חוסך את כל הבלגאן הזה.
אורי מקלב: רב עיר, רב יישוב ורב אזורי.
אורי מקלב: זה אותו דבר, אותו נוסח.
הלשכה המשפטית: ההערה הניסוחית של משרד המשפטים מקובלת על כולם?
אורי מקלב: אז איפה אתה כן משאיר את זה?
הלשכה המשפטית: בפסקה (1), זו אחת החלופות, זה יישאר, ובפסקה (2) ובפסקה (3) נוריד את פסקאות (א) בשתיהן.
אורי מקלב: אני מציע שב-(3) תוסיף רב עיר, רב יישוב או רב אזורי.
אורי מקלב: זה אותו דבר.
הלשכה המשפטית: כי יש להם תנאי כשירות קצת שונים.
<בת-שבע שרמן-שני: אפשר לכתוב רב מקומי.
הלשכה המשפטית: אי-אפשר לכתוב רב מקומי, כי הם רצו שיהיו הבדלים בתנאי הכשירות בין רב עיר לרב יישוב.
הלשכה המשפטית: רב עיר צריך רק שהוא יעבור את הבחינה, לעומת זאת רב יישוב או רב אזורי צריך שני תנאים, גם שהוא יעבור את הבחינה וגם שתהיה לי כשירות לרב עיר.
הלשכה המשפטית: לכן אי-אפשר לכתוב את זה כהגדרה אחת.
אלי בן-דהן: יש הערה של משרד המשפטים, מי שעבר עבירה.
אלי בן-דהן: רני, איך אפשר לדעת אם אדם עבר עבירה אם הוא לא הורשע?
<רני נויבואר: אנחנו מבקשים לבחון את זה עד קריאה שנייה וקריאה שלישית, אם זה מקובל על הוועדה.
<רני נויבואר: כי זה נראה לנו קצת שאם הוגש כתב אישום נגד אדם בסיטואציה שבה הוא לקח כסף ממישהו על מנת לגייר אותו, אז אחר כך הוא עוד ישב בבית-דין לגיור.
<רני נויבואר: אנחנו ננסה להביא נוסח.
אלי בן-דהן: לא צריך להגזים ולחשוד עד כדי כך.
<רני נויבואר: חס ושלום, חס ושלום.
<רני נויבואר: אמרתי פעמיים, זה בסדר.
אלעזר שטרן: נצחק שלא יחשבו שבאמת חס ושלום.
אורי מקלב: בהגדרות אתם לא צריכים לכתוב מה זה כשירות לדיין גיור ומה זה דיין גיור?
הלשכה המשפטית: בהגדרות כתבנו.
אלעזר שטרן: הרב אלי, כדאי שתמצאו את הפתרון לדעתי.
<רני נויבואר: אנחנו נביא נוסח.
דוד רותם: זה בעצם המצב גם היום.
עליזה לביא: אבל בדיוק כמו שאמרנו בסעיף הקודם, ובלבד שמחצית מחברי ועדת האיתור תהיינה נשים.
שולי מועלם-רפאלי: אותה הערה, כל פעם כשיופיע ועדת איתור.
אלי בן-דהן: זה לא יהיה עכשיו בחוק.
אלי בן-דהן: זה יהיה בדיון לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.
דוד רותם: הערת את זה פעם אחת, לא צריך כל סעיף להעלות את זה.
עליזה לביא: אחרי זה אתה יודע מה קורה.
עליזה לביא: אם אתה לא אומר את זה כל סעיף, אז אנחנו אחרי זה צריכות למצוא את עצמנו שוב לבד.
אברהם מיכאלי: מה עם מועצת הרבנות הראשית?
דוד רותם: אני לא מבין איך זה שבמועצת הרבנות הראשית אין עדיין נשים.
אלי בן-דהן: לא נעים להגיד, אבל בעניין זה יעקובי הודה שהוא טועה.
אלי בן-דהן: מועצת הרבנות לא ממנה.
אלי בן-דהן: אין לה מינויים.
אלי בן-דהן: מינוי ממנה הממשלה, ממנה שר.
אלי בן-דהן: מועצת הרבנות היא לא גוף שממנה אנשים.
אלי בן-דהן: זו טעות, וכבר דיברתי אתו על כך.
אלי בן-דהן: שלא תהיינה אי הבנות, בעיני הרב יעקובי הוא משפטן ממדרגה ראשונה.
אורי מקלב: אני צריך לדעת למען ההיסטוריה ולמען המינויים.
אורי מקלב: עם כל הכבוד לממשלה, שהיא תמנה את הדיינים האלה, הרי גם שופטים הממשלה ממנה.
אלי בן-דהן: הנשיא ממנה, בהתאם להמלצה של ועדה.
אורי מקלב: אז צריך גם כן שנשיא בית הדין יקבע את הדברים האלה.
אלי בן-דהן: זה לא תפקיד שיפוטי.
אורי מקלב: מה שהיה עד היום זה בגלל שלא היה חוק ולא יכולת להוציא מכרזים.
אורי מקלב: לכן היה מינוי ממשלתי.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם כבר, תדבק בעמדתך מקודם, ושהשר לשירותי דת ימנה בהמלצת ועדת האיתור.
שולי מועלם-רפאלי: אי-אפשר בכל סעיף לבחור ממנה אחר.
אורי מקלב: השר לענייני דת הוא גם איש פוליטי בסופו של דבר.
אלי בן-דהן: אני לא רוצה שהשר ימנה.
אלי בן-דהן: לכן הדרך הנכונה היא ועדת האיתור, שעומד בראשה הרב הראשי לישראל.
אלי בן-דהן: זה לא בריא שהשר ימנה, לא צריך לערב פה עניינים פוליטיים.
אורי מקלב: לכן לא העליתי את השר.
אורי מקלב: לכן נשיא בתי הדין צריך למנות את זה.
אלי בן-דהן: הנשיא לא ממנה.
אלי בן-דהן: רב ראשי לא ממנה אנשים.
אורי מקלב: לפי המלצת ועדת האיתור.
אלי בן-דהן: זה לא הולך ככה.
אורי מקלב: היום יש דיין אחד שהתמנה לבית הדין ולא עבר דרך נשיא בתי הדין?
אלי בן-דהן: גם לא יהיה להבא.
דוד רותם: לפי סגן השר בן-דהן, גם לא יהיה להבא.
אורי מקלב: הפוך.
אורי מקלב: לא היה דיין אחד שלא התמנה לפי אלה שהיו נשיאי בתי הדין.
אלי בן-דהן: רק לפני כמה שנים מונו 12 דיינים חדשים, שכולם מונו בדרך הזאת של ועדת איתור.
אורי מקלב: אבל כולם עברו דרך נשיא בתי הדין.
אלי בן-דהן: הוא היה ראש ועדת האיתור.
הלשכה המשפטית: חבר הכנסת מקלב, המצב היום לפי סעיף 23 לחוק שירות המדינה, מינויים, הוא שהממשלה ממנה, וזה עובר דרך ועדת האיתור, שבראשה עומד נשיא בית הדין הרבני הגדול.
הלשכה המשפטית: הנשיא לא ממנה אותם, הוא ראש ועדת האיתור.
הלשכה המשפטית: גם היום המצב הוא שהממשלה ממנה.
אלי בן-דהן: זה סעיף שאני רוצה להוריד.
אלעזר שטרן: נדון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אורית סטרוק: זה יורד מהחוק כרגע?
דוד רותם: לא יורד מהחוק.
דוד רותם: אני לא מוריד את זה בקריאה ראשונה.