GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישראל רוזן: לכן, אני מסכם ואומר, יש היום דרגה קונצנזואלית של גיור, אני מסכים שאפשר, א', להפריט אותה, ב', לפתוח מדרגה יותר רחבה ויותר פתוחה מבחינה השקפתית, אבל בשום פנים ואופן לא ברוח כזאת שהיא באה ואומרת, כפי שאמר פה עמיטל בראלי, שכל אחד יקים לו מוסד רפואי כי יש לו הסמכה מאיזושהי אוניברסיטה בזימבבואה, כל אחד יקים לו מוסד להכשרה אקדמית כי יש לו הסמכה מכאן ומשם, הוא מסודר בניירות.
<ישראל רוזן: יפה מאוד, אבל תלמידים לא יבואו או מעסיקים לא יעסיקו בוגרים של לימודי רפואה כאלה.
<ישראל רוזן: לכן אני בסך הכול אומר, יש מקום להרחיב, יש הצעות אלטרנטיביות, והדיבורים כאן המתלהמים על לפתוח את הכול, זה יפה מאוד כאן בחדר, בשטח זה לא יעבוד.
<ישראל רוזן: תודה רבה.
<שמואל יסלזון: זה נאמר כאן פעמיים פה בדיון אז לא חשופים, השנה – אנחנו אוספים את הנתונים – אבל יש גידול בצה"ל של 20% בתעודות המרה, כללית כ-30%-35% בכלל תעודות גיור ב-2013.
<שמואל יסלזון: אנחנו ננפיק את הנתונים לקראת סוף החודש.
אורי מקלב: אדוני, אתה מתעלם לגמרי מבקשת רשות הדיבור שלי כבר בערך שלושת-רבעי שעה.
דוד רותם: אתה רוצה לדבר – תדבר.
דוד רותם: אורי, אני לא מבין, לך אני לא נותן לדבר?
אורי מקלב: אמרתי בצורה ברורה שאני רוצה לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: הוא חשב שבין לבין זה מספיק לך.
אורי מקלב: ככה לא היה אכפת לי, אני מחכה ושומע וזה עוד יותר מעצים את מה שאני אומר, ואולי אפילו שיניתי פעמיים-שלוש את מה שחשבתי לדבר לאור הדברים שנאמרו כאן.
אורית סטרוק: אז רק הרווחת, נו, מה אתה רוצה?
אורי מקלב: עד עכשיו שתקתי אבל כשהוא אמר:
אורי מקלב: אנחנו צריכים ללכת, כבר התחלתי להיות מודאג.
דוד רותם: אני צריך ללכת לוועדת הכנסת.
דוד רותם: אני צריך ללכת לשני מקומות, גם לוועדת שוויון בנטל וגם לוועדת הכנסת.
אורי מקלב: אני כבר לא בטוח, אולי אני צריך להאריך בדיבורים כי אולי אנחנו נרוויח, לפי מה שנעשה, שהנזק לא יהיה בכמה מקומות, יכול להיות שכאן יש נזק, למה שאני אשלח אותך לעוד מקומות?
אורי מקלב: אבל, אדוני, אני לא חושב שדיברו בשקיפות.
אורי מקלב: אתה ואני, זה לא תפקידך אולי להגיד את זה, אבל אנחנו נמצאים גם מהקדנציות ה-18 ועכשיו בכנסת ה-19, החברים האחרים שנמצאים פה, וגם כאלה שהיו, הם חברים חדשים ולא יודעים את כל ההיסטוריה, בכל אופן ודאי לא לפרטיה, מדוע הצעת החוק הזו, כפי שאמר חבר הכנסת שטרן, שהיתה של חבר הכנסת רותם בעבר, או דומה לזה, לא חוקקה בכנסת הקודמת.
אלעזר שטרן: אבל בגלל זה נבחרו ח"כים חדשים, כדי שלא - - -
דוד רותם: אורי, אורי, אתה לא רוצה להיכנס לשאלה הזאת, כי הרפורמים והקונסרבטיביים לחצו על ראש הממשלה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד את זה ולמה עכשיו הם לא לוחצים.
דוד רותם: חכה, הם עוד ילחצו.
אורי מקלב: הם לא לוחצים בגלל שהשילו מהצעת החוק שלך מה שאתה כתבת שצריך להיות, ההלכה היא קבלת תורה ומצוות, זה לא נמצא בחוק הזה.
אורי מקלב: כשאתה דרשת את זה, והסברת מה זו הלכה – הלכה כל אחד יכול להסביר – אז תדעו לכם, זאת הסיבה שזה לא אושר ולמה עכשיו זה כן מאושר ואף אחד לא צועק על זה וגם ביבי לא מתנגד, תדעו לכם מראש.
אלעזר שטרן: זה לא מקרה שיש ח"כים חדשים.
אורי מקלב: וכאן אני שואל עוד שאלה, הוויכוח ביניכם, אני עמדתי כאן ושמעתי את הוויכוח, האם בן דהן, כפי שאמר חבר הכנסת שטרן, הסכים לכך והאם, כפי שהודיעו כאן, או את הודעת, שלא הסכים לכך, האם הקואליציה הסכימה או לא הסכימה.
אורי מקלב: על כך הוויכוחים שלכם ואני יודע שגם אתם צודקים וגם הם צודקים, הוא הסכים ולא הסכים, כפי שזה הולך עד היום.
אורי מקלב: החוקים נוטים להתקדם – ואני חוזר על מה שאמרתי, חבר הכנסת שטרן, כחבר כנסת אחד בתוך מפלגה שרק אותו זה מעניין מכל שאר חברי הכנסת של אותה מפלגה, הוא "מקרקס" בציונות הדתית ועושה חוק אחר חוק, וסוחב אתכם גם בלשון וגם במעשים, ואתם בסופו של דבר, במקום להגיד: לא, אנחנו לא מסכימים, זו פגיעה בסטטוס קוו או בהסכם הקואליציוני – שאני לא שותף בו – שנושא דת ומדינה, יש לכם זכות וטו ואתם לא מטילים אותו, תחת זאת אתם מגיעים לפשרות ולסיכומים ומתוך חוק קצר נהיה חוק ארוך, שלא יאחז מים.
אורי מקלב: לא תהיה לזה שום משמעות, סעיפים רבים.
אורי מקלב: גם אם אתם רוצים מבחן או לא מבחן, רבנים, עם כל הכבוד להתמחות שלהם וליכולות שלהם, שנבחנו והוכשרו לדבר אחד: למתן כשרות, עירובין, כל מה שקשור לרבנות ולא לגרות.
אורי מקלב: לגרות זה אפיק אחר, זה לא כפי שאתה אמרת.
אורי מקלב: זה מה שמדאיג וזה צריך להדאיג אותם, לא אותי, אותי זה כבר לא מדאיג, שגיור זה כמו אותה סמכות ואותן יכולות שיש לרב להכווין אותנו איזו סוכריה לשים בפה או לא ואותו דבר הוא גם יגיד לנו במערכת הגיור.
אלעזר שטרן: איזה בשר לשים, לא סוכריה, בשר.
אורי מקלב: כן, איזה בשר, איזו סוכריה, למערכת הגיור.
אורי מקלב: ועכשיו, כפי שמופיע גם כאן, מי יכול להיות אחד מחברי בית הדין?
אורי מקלב: מי שלמד לפחות 6 שנים – למד או למדה, זה גם אותו דבר, שתדעו לכם, למד או למדה לפחות 6 שנים במוסד תורני.
אורי מקלב: יכול להיות גם בישיבה חילונית, אותו דבר, זה גם יכול להיות מוסד תורני.
אורי מקלב: כל אלה יכולים להיות.
שולי מועלם-רפאלי: למה "למד או למדה"?
שולי מועלם-רפאלי: מאיפה הבאת את ה"למדה"?
אורי מקלב: למד 6 שנים במוסד תורני, אני מביא לכם מהצעת החוק.
דוד רותם: אל תדאג, אנחנו נסגור את זה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, מאיפה ה"למדה"?
שולי מועלם-רפאלי: זה לא בנוסח כמובן.
אורי מקלב: זה בהצעת החוק, מה זה "תסגור את זה"?
אורי מקלב: זה כבר נקרא אחרי ההסכמות, זה כבר הנוסח המוסכם.
שולי מועלם-רפאלי: למדה?
אורי מקלב: למד או למדה.
אורי מקלב: כשאני אומר למד, אני לא אומר למדה?
שולי מועלם-רפאלי: כי אתה פותח פה מה זה פתח גדול, אם אתה אומר למד או למדה אז מקובל עליך שיש נשים דיינות?
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לצאת עם זה לתקשורת, שחבר הכנסת מקלב בעד נשים דיינות?
אורי מקלב: זה מה שיהיה.
אורי מקלב: זה מה שאני בעד?
אורי מקלב: אתם בעד, זה הנוסח המוסכם.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שאתה אומר, כי אני לא אמרתי "למד או למדה".
אורי מקלב: אבל זה מה שכתוב פה בנוסח המוסכם.
אורי מקלב: זה שזה לא כתוב פה ואני אומר לכם מה המשמעות אז זה נקרא שאני הסכמתי?
אורי מקלב: אתם הסכמתם לזה.
דוד רותם: אורי, תודה.
אורי מקלב: לא, דקה, דודו.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, אני אקצר אבל אתה לא יכול לעשות את הדבר הזה.
אורי מקלב: ואני שואל, הבית היהודי בקדנציה הקודמת היו בסך הכול 3 חברי כנסת והם לא נתנו לפגוע בשמורה הציונית שקיימת בכל עולם הרבנות, כשש"ס החזיקו בכל עמדות המפתח, במשרד הפנים שהיה לזה שייכות בעניין הזה, ובוודאי במשרד לשירותי דת, וברבנים הראשיים שהיו - - -
אלעזר שטרן: ובבד"צים.
אורי מקלב: ובבדצ"ים, מה שאתה רוצה.
אורי מקלב: בכל אופן, הציונות הדתית עמדה על דבר אחד, לשמור על השמורה של מערך הגיור שהם עומדים בראשה, ומי שמשפיע, ומי שמקבל, ומי שבוחר ומי שקובע את הדברים הם מראשי הציונות הדתית.
אורי מקלב: ומאוד ניסו לתת לזה – כדי לקרב את כולם לעם היהודי – נתנו לזה פלורליזם, עמדות מתפשרות שאנשים יכולים לקבל את כל מה שצריך במדינת ישראל בשביל הגרות, להסביר את הגרות למי שרוצה להתקבל לעם היהודי.
אורי מקלב: ולא נתנו להעביר את זה, לא למשרד לשירותי דת ולא למקומות אחרים, השאירו את זה למשרד ראש הממשלה.
אורי מקלב: בזמן אריק שרון, כששינוי היו בתוך הקואליציה, הצלחתם לשמר את זה ואתם היום, במשמרת שלכם, פוגעים פגיעה אנושה.
שולי מועלם-רפאלי: אז הנה, עכשיו זה במשרד לשירותי דת, מה-1 בינואר.
אורי מקלב: אבל אתם פוגעים במערך הגיור הקיים היום שיש בו 18 - - -
שולי מועלם-רפאלי: הרב רוזן הקים את המערך ואומר לך: אני בעד הדבר הזה, אז אתה אומר: אתה פוגעים במערך, חבר הכנסת מקלב?
אורי מקלב: אתם לא שמעתם מה שהוא אמר.
אורי מקלב: 18 הרכבים נמצאים שיש בהם אבטלה סמויה ואבטלה גלויה, 18 הרכבים שקיימים בתוך מערך הגיור ואין מי שמדפק על דלתותיהם, מחפשים תיקים ישנים, מעלים אבק, לנסות כאלה שפסלו אותם בעבר, זאת המציאות.
אורי מקלב: ועכשיו אני שואל, מי קהל היעד של החוק הזה?
אורי מקלב: אני שואל אתכם, מי קהל היעד של החוק הזה?
אורי מקלב: הרי יש מענה, אין בעיה של תורים ארוכים שלא נותנים מענה.
אורי מקלב: למי?
אורי מקלב: למי שאותו מערך הגיור לא רוצה לתת מענה.
אורי מקלב: למה אנחנו מתחבאים?
אורי מקלב: למי החוק הזה?
אורי מקלב: למי הרבנים הראשיים?
אורי מקלב: אותם בתי דין לגיור שיקומו, 30, 40, 20, כמה שיקומו, למי?
אורי מקלב: למי הם מכוונים?
אורי מקלב: לאלה שמערך הגיור הזה לא מסכים לקבל אותם.
אורי מקלב: אם היה מסכים לקבל אותם, למה צריך את מערך הגיור הזה?
אורי מקלב: הם הרי נותנים מענה.
אורי מקלב: ולכן אתם אלה שגורמים לכך, וזה מה שאמר הרב רוזן, ואולי אני בזה די תומך, שבסופו של דבר גם מערך הגיור הזה, הרפורמה הזאת – היא מאוד טובה אולי במסחר בישראל, עושים את זה גם בהלכה, רפורמה, וכל אחד יבחר את ההרכב שהוא רוצה, את הרב שהוא רוצה.
אורי מקלב: אנחנו עוד לא הגענו לבית משפט אולי ולעוד מקומות כאלה, פקיד מס הכנסה, כל אחד יוכל לבחור את ההרכב שמתאים לו ואנחנו נגרום לכך שבאמת עכשיו באופן מובנה יהיו כאלה שהם יהיו יהודים סוג א', עם גרות אמת ואותנטית, וכאלה שתהיה להם באופן מוצהר יהדות סוג ב', חיקוי, לא ממותג.
אורי מקלב: את זה אנחנו נדע יום יום.
אורי מקלב: יכול להיות שבישראל אולי אתם מובילים את זה ויכול להיות שזה באמת יפתור חלק מהבעיות שקיימות כיום גם במערך הגיור הזה.
אורי מקלב: ולכן, הקלות הזאת שאתם רוצים להכניס לעם היהודי, שמספיק מי שאומר: רוצה אני, אני משתייך, זה יספיק.
אורי מקלב: אני אוהד מכבי תל אביב – הוא כבר יכול להיות כמעט יהודי - - -
אלעזר שטרן: כתוב גם, גם זה כתוב, נכון?
אורי מקלב: כמעט, כמעט זה כתוב.
אורי מקלב: לא רק זה, כפי שאתה אמרת, הוא לא רוצה להיות יהודי, הוא אומר שהוא לא רוצה להיות יהודי, הוא רוצה להתחתן, מה שלא היה עד היום.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת מקלב, אתם לא מבינים שהשיטה הזאת שלכם כל השנים הביאה בדיוק למצב שאנחנו נמצאים בו היום.
שולי מועלם-רפאלי: הרי ממה נפשך?
שולי מועלם-רפאלי: הציעו לכם אישה אחת בוועדה למינוי דיינים, נעמדתם על הרגליים האחוריות, קיבלתם 4 נשים.
שולי מועלם-רפאלי: שנים, שנים ביקשו פה לעשות גיור כמו שצריך, נעמדתם על הרגלים האחוריות, אז עכשיו אתה מדבר על זה שיכנסו יהודים אוהדי מכבי?
שולי מועלם-רפאלי: השיטה שלהם היא קלוקלת.
דוד רותם: אתם צדקתם גם בארבע נשים וגם בזה.
אורי מקלב: מערך הגיור נמצא בידיים של הציונות הדתית, על זה אני שואל אתכם.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אני צריכה ללכת לוועדת הכלכלה, אדוני היושב-ראש.
דוד רותם: אני מצטער, רבותי, תודה רבה.
גלעד קריב: היושב-ראש, הזכרת את הרפורמים, את הקונסרבטיביים, כל כך הרבה פעמים כמי שהכשילו את החוק, אולי כדאי לשמוע את עמדת התנועות, לא?
דוד רותם: אני לא יודע מה עמדת התנועות, אני יודע את המציאות.
גלעד קריב: אנחנו נשמח להציג בפניך.
דוד רותם: בישיבה הבאה אולי.
גלעד קריב: אולי?
גלעד קריב: אין חובה?
דוד רותם: אין שום חובה.
גלעד קריב: טוב.
גלעד קריב: אנחנו מאוד מקווים שישמע גם קולם של זרמים נוספים ביהדות שלשיטתך לא קיימים אבל הם קיימים.
דוד רותם: אין זרמים נוספים ביהדות.
גלעד קריב: יש, יש.
דוד רותם: ביהדות יש רק זרם אחד.
גלעד קריב: הזרם של חבר הכנסת דוד רותם, אני מניח.
דוד רותם: הזרם האורתודוכסי, זה הזרם היחיד שקיים ביהדות.
גלעד קריב: אז לשיטת מדינת ישראל, אפילו בתחום הגיורים, קיימים זרמים נוספים ואני מקווה שתימצא ההזדמנות שהם ישמיעו את כולם כאן.
אורי מקלב: אתם לא צריכים, אחרי החוק הכול יסודר.
אורי מקלב: זה מסודר כבר, אתם מסודרים.
גלעד קריב: אם לא יהיה דיון לא יהיה.
אורי מקלב: צהריים טובים.
אורי מקלב: התכבדתי והתבקשתי על-ידי היושב-ראש הקבוע למלא את מקומו.
<דורית ואג: ברגע האחרון, ונענית.
<דורית ואג: תודה לך.
אורי מקלב: במקרה הייתי מטר מפה, זה בסדר.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
אורי מקלב: יש לנו שתי תקנות שאנחנו מתבקשים לאשר אותן: תקנות בתי המשפט (אגרות)(תיקון), התשע"ג-2013, פרוטוקול מס' 113; ותקנות בית הדין לעבודה (אגרות)(תיקון), התשע"ג-2013, פרוטוקול מס' 113.
אורי מקלב: נעמה, בקשה.
<נעמה מנחמי: ניתן למציעים להסביר.
<לירון בנית ששון: לירון בנית ששון, משרד המשפטים.
<לירון בנית ששון: לגבי תקנות בתי המשפט (אגרות), במסגרת התיקון, אנחנו מציעים להפחית את האגרה המשולמת בשלושה סוגי תביעות.
<לירון בנית ששון: אחד זו תביעה הנגררת להרשעה בפלילים בעבירות מין.
<לירון בנית ששון: שני זו תביעה אזרחית שהגישה הנפגעת נגד מי שביצע מעשה המהווה עבירת מין.
<לירון בנית ששון: שלישי הוא בתביעות לפי החוק למניעת הטרדה מינית.
<לירון בנית ששון: אנחנו מציעים לתקן את האגרה כך - - -
אורי מקלב: שתי בקשות או שלוש?
<נעמה מנחמי: אלו שלוש אפשרויות תביעה, אבל הן כולם באותו סעיף.
<רועי כהן: זו אותה אגרה.
<לירון בנית ששון: נכון.
<נעמה מנחמי: זו אותה אגרה.
<נעמה מנחמי: מה היו סכומי האגרות?
<לירון בנית ששון: בבית משפט השלום זה יעמוד על סכום של 645 שקלים.
אברהם מיכאלי: במקום?
אורי מקלב: זה לא אחוז מהתביעה?
<לירון בנית ששון: במקום 2.5% מסכום התביעה.
<לירון בנית ששון: בבית המשפט המחוזי זה יעמוד על סכום של 1,135 שקלים.
<לירון בנית ששון: גם, במקום 2.5% מסכום התביעה.
<נעמה מנחמי: במחוזי זה מעל מיליון.
<רועי כהן: לא, במחוזי מעל 2.5.
<לירון בנית ששון: מעל 2.5.
<לירון בנית ששון: התיקון נועד להקל על נשים שנעברו כלפיהן עבירות מין, או שחוו הטרדה מינית.
<לירון בנית ששון: כידוע, לרוב, נשים כאלו ניצבות בפני מכשולים רבים, ומבחינה נפשית קשה להן מאוד לנקוט בפתיחת הליך משפטי.
אברהם מיכאלי: אז מאיפה יש להם 600 שקל?
<לירון בנית ששון: אתה שואל למה אין בכלל פטור?
<לירון בנית ששון: בגלל שיש תכלית מסוימת - - -
אברהם מיכאלי: אם כבר באים לקראת ומתחשבים, נעשה משהו סמלי.
אברהם מיכאלי: יש לנו אגרות סמליות כאלה בכמה הליכים.
אברהם מיכאלי: אלו לא מקרים רגילים של פגיעה שמישהו מחפש להתעשר מהתביעה שלהן.
אורי מקלב: או שהן ישלמו את האגרות אחרי שהן יזכו בדין.
אורי מקלב: אם הן זכו.
<לירון בנית ששון: אני חושבת שהמבחינה הזאת כדאי דווקא לשמור על האחידות שכבר קיימת בתקנון, ולא ליצור משהו חדש.
<לירון בנית ששון: כי כבר יש לנו מן הסדרים כאלה לגבי הפחתת אגרות.
<לירון בנית ששון: יש את תקנה 3 שמסדירה באילו עניינים – זה בנוגע לתביעות שלא ניתנות לביטוי כספי, וגם יש תיקון שעשינו ממש לא מזמן – למשל, אגרה בתביעה לפיצוי עונשי בשל פעולות טרור או מעשי איבה.
<לירון בנית ששון: שר המשפטים הקודם, השר נאמן, גם ביקש לקדם את זה.
<לירון בנית ששון: וגם אז קבענו אגרה שכבר קיימת וכבר מופיעה בתוספת.
אורי מקלב: כמה היא?
<לירון בנית ששון: אותו דבר, 645 שקלים ו-1,135.
<לירון בנית ששון: אנחנו מפנים לפרט מסוים בתוספת, וזה חל לגבי מספר תביעות.
אורי מקלב: דווקא על המחוזי אני רוצה לשים פחות דגש מכיוון שאני מניח שיש תביעות מעטות של מעל 2.5 מיליון שקל.
אורי מקלב: בתביעות כאלה אני מניח שאפשר להסתדר.
אורי מקלב: מי שהולך לתבוע – יש לו עורכי דין.
אורי מקלב: יכולה להיות גמישות.
אורי מקלב: אבל בהרבה תביעות מדובר על עשרות אלפי שקלים גם כן, נכון?
אורי מקלב: סדר הגודל היום הוא לא גדול.
אורי מקלב: זה אומר שהאגרה ב-20,000 שקל תביעה – כמה זה 2.5%?
<רועי כהן: לא, 20,000 זה בית משפט השלום.
<רועי כהן: משלמים אוטומטית 645 שקלים.
אורי מקלב: אז אני אומר, 2.5% זה בדיוק 625 שקלים, מתוך 20,000.
<לירון בנית ששון: היום, לפי החוק יש פיצוי ללא הוכחת נזק על 120,000 שקל.
<לירון בנית ששון: אז לא נראה לי הגיוני שמישהי תגיש בסכום של 20,000.
אורי מקלב: אני לא חושב שאלו הפסיקות היום.
<לירון בנית ששון: יש תיקון שנעשה לאחרונה.
אורי מקלב: אלו פסיקות - - - ואני חושב שמדובר על סכומים הרבה יותר קטנים שהיו בפסיקות.
אברהם מיכאלי: את הזכרת איזה חוק קודם.
אברהם מיכאלי: החוק הזה כבר נכנס לתוקף, של תביעה של נפגעי עבירה – לא עבירת מין – שיכולים להגיש תביעה לפיצויים?
אברהם מיכאלי: כי החוק הזה לא קיים.
אברהם מיכאלי: על איזה חוק את מדברת?
<רועי כהן: טרור.
<לירון בנית ששון: החוק שאני דיברתי עליו היה החוק למניעת הטרדה מינית.
אברהם מיכאלי: טרור.
אברהם מיכאלי: לא פלילי, שיש לפעמים נפגעים אקראיים בפיגועים.
<ליאת קליין: לא, הפיצוי שקיים היום אוטומטית הוא לנפגעי עבירות המתה.
אברהם מיכאלי: את אמרת - - - ולכן לא ידעתי על מה את מדברת.
<לירון בנית ששון: מה שהזכרתי קודם היה בלי קשר.
<לירון בנית ששון: רק ניסיתי לתת כדוגמה את העניין – אתה מתכוון על פעולות טרור, מה שהזכרתי מקודם?
אברהם מיכאלי: לא פעולות טרור, פעולות של פשע מאורגן.
אברהם מיכאלי: הרבה פעמים היו מקרים של אנשים שנפגעו שם, ולצערנו, עד עכשיו - - -
אורי מקלב: נעמה אומרת לי בלחש שיש אפשרות להגיש בקשה לפטור למי שמי שנזקק.
<לירון בנית ששון: כן, כמובן.
אברהם מיכאלי: יש, אבל עד שמאשרים להם מוציאים להם את הנשמה.
אברהם מיכאלי: מסכנים האנשים.
אברהם מיכאלי: צריכים להביא כל כך הרבה הוכחות בשביל לקבל דחיית אגרה.
אברהם מיכאלי: זה לא נקרא פטור, זו דחיית אגרה.
אורי מקלב: זאת אומרת דחייה – אם זוכים, אז - - -
אברהם מיכאלי: כן, אתה דוחה את זה.
אורי מקלב: חשבתי מעצמי, לא ידעתי שיש כזה הליך בכלל.
אורי מקלב: אבל ניתן אולי לשאר לדבר.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, מכיוון שפה מדובר בקבוצת הליכים ספציפיים ובעייתיים, מי שכבר עבר, חלילה, את הפגיעה מן הסוג הזה וצריך להגיש תביעת פיצויים, הוא כבר נמצא באיזשהו מצב נפשי לא נעים.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע אם יש לו יכולת כספית גם כדי לנהל תביעות כאלה.
אברהם מיכאלי: לכן אפשר לעשות – אפילו אולי אם זה חריג.
אברהם מיכאלי: לא כל מקרה אנחנו פוטרים מאגרה בכלל.
אברהם מיכאלי: לתת פה איזושהי הקלה, שהאנשים האלה ידעו שהם יכולים לגשת לבית המשפט בלי – 600 שקל בשביל אנשים מסוימים זה רבע משכורת.
אברהם מיכאלי: לא כולם עובדים בכנסת.
<נעמה מנחמי: יש תקנות שיש בהן סכומים נמוכים יותר?
<נעמה מנחמי: נסתכל רגע.
אורי מקלב: אני שואל בשביל ההשכלה.
אורי מקלב: תביעה אזרחית היא רק במידה שיש הרשעה בדיני פליליים, או שיכולה להיות תביעה אזרחית גם בלי הרשעה בדיני פלילים?
אברהם מיכאלי: אם יש לך הרשעה פלילית - - -
אורי מקלב: תביעה אזרחית היא תמיד - - -
<נעמה מנחמי: לא, זה יכול להיות גם בלי הליך פלילי.
אורי מקלב: בלי, אבל עדיין לא נקבע שבאמת נעברה כאן - - -
אברהם מיכאלי: הרשעה בפלילים עוזרת לך לא להוכיח את העובדות.
אברהם מיכאלי: אתה לא צריך להוכיח את העובדות מחדש, פחות או יותר.
אורי מקלב: אבל משקבע בית המשפט פיצויים ואדם לא משלם את זה, ואז בא לתבוע אותו – זה רק הוצאה לפועל.
<לירון בנית ששון: זה הוצאה לפועל.
אורי מקלב: זה בתהליך של הוצאה לפועל.
<נעמה מנחמי: ממבט על התוספת אני יכולה לראות שהסכומים הנמוכים היחידים שישנם שהם נמוכים מ-645 שקלים הם תביעה בבית דין לשכירות, שזה 236 שקלים.
<נעמה מנחמי: בקשת רשות ערעור וערעור על החלטת ראש ההוצאה לפועל היא 408 שקלים.
<נעמה מנחמי: בקשה שאינה פטורה מאגרה לפי תקנות אלה היא 243 שקלים.
<לירון בנית ששון: אלו בקשות.
<לירון בנית ששון: בתביעה אנחנו - - -
<נעמה מנחמי: אלה בקשות והליכים יחסית קלים ופשוטים יותר.
<לירון בנית ששון: כי אגרה מצד אחד רוצה להפחית כמה שיותר תביעות סרק, מצד שני, לשקף באופן מסוים את העלות של ההליך המשפטי.
<רועי כהן: תגידי להם כמה הם משלמים היום.
<רועי כהן: היום הם משלמים הרבה.
<רועי כהן: היום הם משלמים 1,130 שקל, משהו כזה.
<לירון בנית ששון: אתה מתכוון בתביעות לפי חוק למניעת הטרדה מינית או עבירות מין.
<לירון בנית ששון: זה 2.5% מסכום התביעה.
<רועי כהן: לא, בשלום.
<לירון בנית ששון: גם.
<לירון בנית ששון: 2.5% מסך התביעה.
אברהם מיכאלי: 2.5.
אברהם מיכאלי: אין לך היום אגרה קבועה.
אברהם מיכאלי: לכן שאלתי אם אפשר - - -
אורי מקלב: נעשה את זה לפי סדר, חבר הכנסת מיכאלי.
אורי מקלב: מי ביקש את רשות הדיבור?
אורי מקלב: קיבלתי בקשה מעורכת הדין גרינבלט.
<קרן גרינבלט: עורכת דין קרן גרינבלט.
<קרן גרינבלט: אני יועצת משפטית בשדולת הנשים.
<קרן גרינבלט: קודם כל, אנחנו רוצים לברך על היוזמה הזאת.
<קרן גרינבלט: ברור שאחד החסמים המרכזיים בפני הגשת תביעות וקבלת פיצויים על פגיעה מינית – בתחום שלנו, זה יותר בנושא של הטרדה מינית – זה הנושא של האגרות.
<קרן גרינבלט: יש לנו אפילו מקרים מהשטח שאנחנו מכירות שפונות אלינו, שנמנעות מהגשת תביעות, או שמפחיתות את הסכומים המבוקשים בגלל הקושי בהתמודדות עם האגרות, ולכן אנחנו מאוד תומכות ביוזמה הזאת.
<קרן גרינבלט: כמובן שאנחנו תומכות בהצעה שעלתה כאן להפחית עוד יותר את האגרות, אבל זה כמובן לא עומד על הפרק.
<קרן גרינבלט: רק להוסיף שאנחנו גם מברכות את שרת המשפטים, שהתקדמו עם העניין הזה אחרי שפנינו, וארגונים נוספים פנו בעניין הזה.
<קרן גרינבלט: אנחנו מאוד מברכות על ההתקדמות.
<ליאת קליין: עורכת הדין ליאת קליין, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית.
<ליאת קליין: אנחנו כמובן גם נצטרף לברכות.
<ליאת קליין: אנחנו נזכיר שזה הליך שהחל באיזושהי הצעת חוק פרטית ביוזמה של חקיקה, ששרת המשפטים לקחה על עצמה להעביר את זה בתקנות.
<ליאת קליין: זה הפך את התהליך הזה למאוד מהיר ומאוד יעיל.
<ליאת קליין: אנחנו מברכות על המהלך.
<ליאת קליין: אני מפרידה בין הטרדה מינית לבין פגיעות מיניות בהליכים.
<ליאת קליין: אם אני לא טועה, היום אנחנו מדברים על 141 שקל.
<ליאת קליין: נכון, זה הסכום של הטרדה?
<לירון בנית ששון: בבית הדין לעבודה.
<ליאת קליין: בבית הדין לעבודה זה הסכום.
<נעמה מנחמי: זה יהיה הסכום?
<ליאת קליין: 141 זה בכל מקרה סכום – כי 640 מתייחס - - -
<נעמה מנחמי: לתביעות בבתי המשפט השלום והמחוזי.
<נעמה מנחמי: לא בבית הדין לעבודה.
<מאירה בסוק: אולי אפשר היה להוריד את השלום?
<ליאת קליין: אז השאלה שלנו היא רק ההסתייגות לגבי בתי המשפט שלום ו - - -
אברהם מיכאלי: ומי שמגיש תביעה של למעלה מ-2.5 מיליון שקל – יכול להיות שהוא כן יבקש דחיית אגרה.
אברהם מיכאלי: הוא יטפל בזה בהליך כזה או אחר.
אברהם מיכאלי: אבל מי שמגיש תביעה על 20,000 שקל או 30,000 שקל – אני לא יודע מה הנזקים שהוא יצטרך להוכיח – אז אפשר להפחית שם.
<ליאת קליין: למרות שגם בתביעות שהסכום שלהם הוא מאוד גבוה – זה גם בהתאם, מה סוג הפגיעה שמתאפיינת.
<ליאת קליין: צריך לזכור שנפגעות תקיפה מינית ונפגעי תקיפה מינית – מדובר בהרבה מהתביעות האלה.
<ליאת קליין: בטח התביעות הגדולות.
<ליאת קליין: יש תביעות של מיליון ולמעלה מזה, או 2.5 מיליון ויותר.
<ליאת קליין: אבל אלו באמת מקרים של פגיעות קשות שהנזק – ואין מאיפה לגייס את זה.
<ליאת קליין: היום זה באמת חסם מאוד גדול בפני הגשת תלונות.
<ליאת קליין: אין היום כמעט תביעות אזרחיות.
<ליאת קליין: הכלי האזרחי כמעט לא בא לידי ביטוי.
<ליאת קליין: וצריך לזכור – אני אומרת במאמר מוסגר – שאין היום בכלל תכנית פיצוי.
<ליאת קליין: הדברים שהועלו לגבי עבירות המתה, ששם יש פיצוי של המדינה, ומסלולי שיקום – אין היום.
<ליאת קליין: הדרך היחידה היום לנפגעת תקיפה מינית שהיא בוגרת, או גם לילדים – יש הסדר קטן מאוד, של 10,000 שקלים, אם נפסק בהליך פלילי.
<ליאת קליין: אבל כיום אין דרך להיפרע, ואין לנו שום אחריות של המדינה על כל הליך השיקום, הטיפול והפיצוי.
<ליאת קליין: הדרך היחידה היא להיפרע ממי שפגע.
<ליאת קליין: וכאן יש את החסם הגדול מאוד הזה של אגרה.
<ליאת קליין: ולכן אם יש מה לעשות עם הסכום של 640, כאן אנחנו נשמח לראות אם גם את זה אפשר להפחית.
אורי מקלב: הסיפור הוא לא לאשר או לא לאשר.
אורי מקלב: השאלה אם לעשות משהו דיפרנציאלי.
אורי מקלב: השאלה אם אנחנו עושים גם משהו דיפרנציאלי, דהיינו, בתביעה גדולה יותר – גם בבית משפט השלום.
אורי מקלב: הרי עד 2.5 מיליון זו תביעה גדולה מאוד.
אורי מקלב: האגרה הזאת מתאימה לתביעות קצת יותר גדולות.
אורי מקלב: לתביעות קטנות יותר, בסכומים קטנים יותר, האם אפשר שם לקבוע אגרה קטנה יותר?
<נעמה מנחמי: אני סתם זורקת לחלל האוויר – נגיד שאם אפשר היה לכתוב אחוז אחד עד 50,000 או 100,000 שקלים, ומעל לתביעה כזאת, אגרה של 645 שקלים.
<מאירה בסוק: אולי בלי אחוזים, אולי לקבוע מספר.
<לירון בנית ששון: אני לא מתנגדת כעיקרון לעניין.
<לירון בנית ששון: הבעיה היחידה מבחינתי היא רק האחידות והפישוט.
<לירון בנית ששון: לדעתי זה הרבה יותר פשוט כשיש סכום אחד.
<לירון בנית ששון: גם המזכירות נדרשת – זה גם משליך מבחינתי על תיקונים אחרים.
<לירון בנית ששון: למשל התיקון האחר שעשינו.
<לירון בנית ששון: אז למה שם כן - - - את זה לסכום הזה?
<לירון בנית ששון: אבל מבחינתנו אין התנגדות עקרונית.
אורי מקלב: יש נפגעות עבירות מין יותר מנפגעי טרור.
אורי מקלב: או שתתני מה שנעמה הציעה, אחוז, או שתי אגרות – אחת בתביעה מעל חצי מיליון או מתחת לחצי מיליון, או 100,000.
אורי מקלב: בזה דווקא אולי הייתי מקבל את העזרה שלכם, אם יש איזה סכום ממוצע.
<קרן גרינבלט: חשוב להזכיר שאין שום קשר בין גובה התביעה לבין היכולת של הנפגע או הנפגעת לשלם.
<קרן גרינבלט: ככל שהפיצויים המבוקשים הם גבוהים יותר, זה אומר שהפגיעה הייתה קשה יותר, וזה בכלל לא אומר שלאדם התובע יש יכולת לשלם סכומים גבוהים יותר.
אורי מקלב: אבל העובדה היא שאגרות בית המשפט נקבעות לפי גודל התביעה.
אורי מקלב: זה אותו דיון.
<נעמה מנחמי: כי תביעה של 10,000 שקל לא לוקחת את אותו זמן כמו תביעה של מיליון שקלים.
<נעמה מנחמי: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב של הוועדה - - -
אורי מקלב: אגרה נגזרת מעלות הדבר?
<נעמה מנחמי: צריך להיות קשר.
<נעמה מנחמי: לא תמיד יש, אבל אמור להיות.
<נעמה מנחמי: אני כן רוצה להפנות את תשומת הלב של הוועדה לכך שהאגרות האלה והסכום 645 שקלים עודכנו בפעם האחרונה ב-2007.
<נעמה מנחמי: זה אומר שעם עליית המדד, 645 שקלים זה סכום גבוה יותר, אפילו בהרבה מאוד.
<נעמה מנחמי: זה סכום שמתקרב לדעתי לפחות ל-1,000 שקלים.
אורי מקלב: זה חדש.
אורי מקלב: את זה לא ידענו.
<נעמה מנחמי: אולי כן צריך לשים לב לדבר הזה.
<נעמה מנחמי: עליית המדד מאז 2007 עד 2013 הייתה כ-3% או 4%.
אורי מקלב: יש שתי אפשרויות שעומדות לפנינו – אם יש הסכמה, אם לא - - -
<דורית ואג: לדעתי הם צריכים הסכמה של שר האוצר וועדת האגרות.
<לירון בנית ששון: אני בדיוק מתכתבת איתם תוך כדי.
<נעמה מנחמי: אוקיי, אולי נעשה הפסקה של כמה דקות?
אורי מקלב: אין לי בעיה, הפסקה של כמה דקות.
<לירון בנית ששון: אפשר?
<דורית ואג: כמה זמן את צריכה?
<לירון בנית ששון: אתם רוצים להתכנס עוד רבע שעה?
<נעמה מנחמי: לפרוטוקול, עדכנו אותי בינתיים שכן מעדכנים את הסכומים, ו-645 שקלים זה הסכום הנכון להיום.
אורי מקלב: לשנה זו.
<לירון בנית ששון: שוחחתי עם דורון סמיש מאגף התקציבים, והוא מוסר שבמקרה שמחליטים להפחית את האגרה, שזה יחזור לוועדת האגרות הבין-משרדית על מנת שהיא תשקול את השיקולים הרלוונטיים.
<לירון בנית ששון: אם אנחנו מפחיתים באופן משמעותי את הסכום, אז אין ספק שצריך.
<לירון בנית ששון: השאלה במה מדובר.
<לירון בנית ששון: אם מדובר בהפחתה משמעותית, או הפחתה בסביבות - - -
אורי מקלב: תציעי את.
<נעמה מנחמי: האם 500 שקלים יהיו לא משמעותי ולא יחייב חזרה?
<לירון בנית ששון: נראה לי ש-500 שקלים זה משהו שאפשר יהיה – כי נראה לי שחבל על כל הזמן הזה, כי לחזור לוועדת אגרות הבין-משרדית זה - - -
אברהם מיכאלי: האם יש לך סמכות להודיע על זה בלי בעיה?
אורי מקלב: הנה, עכשיו היא מודיעה.
אורי מקלב: אני נותן לך את האפשרות גם תוך כדי הישיבה.
<מאירה בסוק: הרווחנו 150 שקל, זה גם משהו.
<רועי כהן: אדוני, אפשר להגיד משהו לפרוטוקול?
<רועי כהן: עורך דין רועי כהן, אני ממונה קשרי ממשל של לשכת עורכי הדין.
<רועי כהן: קודם כל, אנחנו מצטרפים ליוזמה של שרת המשפטים - - -
אורי מקלב: טוב שאתה מגיע, אבל חבל שאתם לא מודיעים מראש שאתם מגיעים.
אורי מקלב: זה נמצא בפרוטוקול, ורואים שאתם מגיעים, ואנחנו מכינים את עצמנו נפשית שאתם מגיעים.
אורי מקלב: תעשו את זה מושלם.
<רועי כהן: אנחנו מצטרפים ליוזמה.
<רועי כהן: כמו שאמר חבר הכנסת מיכאלי, כמי שמכיר – ברגע שהאנשים האלה מגישים את התביעה, הם מגישים תביעה בסדר גודל נמוך מאוד בבית משפט השלום.
<רועי כהן: אין להם את האפשרות, ואנחנו מצטרפים ליוזמה גם שלך, וגם של חבר הכנסת מיכאלי לנסות להפחית את האגרה.
<רועי כהן: מלכתחילה הגעתי לפה, ואני חושב שהרעיון היה להצמיד את זה למקרים שבהם לא נקבעה אגרה בתקנות, שזה בסדר גודל של 243 שקלים.
<רועי כהן: אם אפשר יהיה להתקרב לסכום הזה, מה טוב.
<לירון בנית ששון: אפשר להציע את הסכום של אגף התקציבים?