GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר כץ: העמדה שלנו פה היתה פועל יוצא, לא של חילוקי דעות, אבל אי-הסכמות בחלק מהדברים.
אופיר כץ: אני אומר את זה, כי היו קטעים שהיינו קצת נוקשים פה, אז אני מתנצל שוב בפני כל מי שאני צריך להתנצל, שלקח את זה קצת אישית.
אופיר כץ: אין לנו שום כוונה, אנחנו בסך הכול רוצים את טובת המגזר העסקי ואת החברה האזרחית בדרך שאנחנו רואים אותה, שהיא לא בהכרח הדרך שהרגולטור רואה אותה.
אופיר כץ: קודם כול, אני חוזר ומתנצל.
אופיר כץ: אני באמת רוצה להודות מאוד ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מקלב, ולתמי על עבודה מאוד-מאוד אינטנסיבית, אני בכל אופן השקעתי פה המון שעות בצורה מאוד-מאוד אינטנסיבית.
אופיר כץ: אין ספק שהדרך שנוהלו העניינים, הרוח הטובה והשיקול הנכון הביאו למשהו שאני מאוד מקווה שנוכל לחיות אתו בשלום לטובת החברה בישראל כולה.
אורי מקלב: תודה רבה, אופיר.
אורי מקלב: לשכת עורכי-הדין.
<איתן צחור: אני פה בשם לשכת עורכי-הדין ואני רוצה לומר שמהלך החקיקה פה היה מופתי, גם מצד משרד המשפטים – אומנם עמדנו על כמה סעיפים שהתנגדנו אליהם, אבל בסך הכול ההצעה, באמת ניתן ללמוד ממנה.
<איתן צחור: ועדת הכספים עצמה, בראשותך, כבוד היושב-ראש - - -
אורי מקלב: חוקה.
<איתן צחור: סליחה, ועדת החוקה.
<איתן צחור: אני תמיד בכספים, אני מתנצל.
<איתן צחור: אחרונה חביבה, תמי, באמת כמי שיושב הרבה בוועדות, בעיקר בוועדת הכספים, אני לא נתקלתי, אני מוכרח להודות, בסוג כזה של יועצת משפטית בוועדת כנסת – המהירות, הבהירות, הזריזות והכול בצנעה ובצורה יוצאת מגדר הרגיל.
<איתן צחור: אני רק מאחל לך הרבה בהצלחה ולבנו אתך.
<אלה גור: אחרי כל הדברים שאמרו אין הרבה מה להוסיף.
<אלה גור: אנחנו כמובן מצטרפים, אני חושבת שזו היתה דוגמה מאוד יפה, אפשר גם ללמוד ממנה.
<אלה גור: אף-על-פי שמצד אחד היו באמת חילוקי דעות ואפילו אמוציות ואינטרסים, הצלחתם להביא את הספינה הזאת לחוף מבטחים.
<אלה גור: זה בהחלט נוגע גם לכבוד היושב-ראש ובהחלט גם לתמי.
<אלה גור: מה שליווה את כל הדיונים פה היה מקצועיות, ענייניות, שיקול דעת והקשבה.
<אלה גור: יישר כוח.
אורי מקלב: עו"ד קוליץ.
<יהונתן קוליץ: איריס.
אורי מקלב: בבקשה, איריס.
<איריס שטרק: היתה זכות לכולנו מכל צדי השולחן לקחת חלק בתהליך שהוא מאוד מהותי לחברה הישראלית.
<איריס שטרק: אני בהחלט גאה על הזכות הזאת.
<איריס שטרק: אני מברכת גם את הצד של המשרד המשפטים על הפתיחות, על ההאזנה.
<איריס שטרק: את תמי – באמת תזכרי שאת יוצאת דופן כשתסתכלי כל יום בראי פנימה והחוצה.
<איריס שטרק: אני באמת חושבת שזאת זכות.
<איריס שטרק: אני מצטערת שאת נפרדת, אבל אני בטוחה שתעשי חיל.
<איריס שטרק: לכבוד היושב-ראש, כבר אמרתי במהלך הדברים – הפתיחות, ההבנה, העומק, הנכונות לגשר בין כל הדברים.
<איריס שטרק: אני חושבת שזאת אומנות.
<איריס שטרק: יישר כוח גדול - -
<איריס שטרק: - - בשם לשכת רואי חשבון וכאזרחית מדינת ישראל.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נודה לכל אלה שהוסיפו בוועדה, ועל זה אני אגיד דברים.
אורי מקלב: אני אענה כנגד המברכים.
אורי מקלב: עכשיו זה לא שלב של ביקורת, עכשיו זה שלב של תודות.
אורי מקלב: .. תיזהר.
<מרדכי שנבל: אומנם זה במקצוע וזה חלק מהדם.
<מרדכי שנבל: כמו שלאצולה יש דם כחול, אז אצלי הביקורת בפנים, אבל האמת שאני, כנשיא לשכת המבקרים הפנימיים, באתי לנושאים ספציפיים בהצעת החוק, אבל אני מברך על סיום התהליך, השתתפתי גם בנושאים אחרים.
אורי מקלב: לכם אין מה להתלונן על החוק הזה.
אורי מקלב: לכם ברור שאין מה להתלונן על החוק הזה.
אורי מקלב: כולם יצאו עם חצי תאוותם בידם ואתם יצאתם עם מלוא תאוותכם בידכם.
<מרדכי שנבל: אנחנו לא מתלוננים, אנחנו מעירים הערות.
אורי מקלב: תודה, מרדכי.
אורי מקלב: אני מברך על סיום התהליך.
אורי מקלב: על אף שאבי דיבר אני חושב שצריך לתת ללימור ולגלי את רשות הדיבור.
אורי מקלב: ניקח עוד דקה מזמנכם כדי לתת גם ללימור וגם לגלי להגיד מילה.
אורי מקלב: לא משנה הסדר.
<גלי גרוס: האמת, אני מצטרפת לתודות בעיקר, גם למי שניהל את דיוני הוועדה, חבר הכנסת מקלב, וגם לתמי על העבודה המאוד קשה.
<גלי גרוס: אתה, אדוני, ניהלת את הוועדה הזאת בצורה מדהימה מבחינתי, אף-על-פי שהיו פה עמדות שונות והיה קשה לגשר על הפערים.
<גלי גרוס: אני חושבת שגם בזכות התיווך שלך ואיך שניהלת את הדיונים זה עבר כמו שזה עבר.
<גלי גרוס: תמי מאחורי הקלעים, לפחות אלה שיושבים כאן יודעים, השקיעה המון בלנסות ולהכין את החוק ולביא אותו כמה שיותר בשל ומוכן מבחינת הניסוח.
<גלי גרוס: אני רוצה גם להודות לכם.
<גלי גרוס: זה חשוב לנו.
<גלי גרוס: אני אומרת את זה בשיא הכנות.
<גלי גרוס: מאוד חשוב לנו לנהל את הדיונים הציבוריים האלה ולשמוע גם אתכם, ואני חושבת שלא סתם אנחנו לוקחים את הדברים לתשומת לבנו, אנחנו מבינים שזה מגיע מהמקום הנכון, לא חשבנו לרגע שזה מגיע ממקום אישי.
<גלי גרוס: היה משהו בסימטריה שקצת גרם לי - - -
אופיר כץ: גלי, עברנו את זה.
<אבי ליכט: לא נשכח ולא נסלח...
<גלי גרוס: אני מאוד נהנית לנהל את הדיון, כמי שיושבת מהצד השני של השולחן, עם נציגי המגזר השלישי, כי אני חושבת שהדיון מאוד ענייני, הוא מאוד לגופו של עניין, הוא מאוד לא אישי, הוא לא בעל אינטרסים כמו שיש בתחומים מסחריים.
<גלי גרוס: יש פה איזה דיון בין עמדות ערכיות מסוימות וברור שגם אנחנו חלוקים על דברים מסוימים.
<גלי גרוס: אני חושבת שבחוק הזה נעשו הרבה מאוד איזונים שהם לטובת כולם בסופו של דבר.
<גלי גרוס: אני רוצה להודות על האינטנסיביות של הדיונים – דורית, תודה רבה – על זה שסיימנו את החוק לשביעות רצון כולם, פחות או יותר, במועד הנוכחי.
<גלי גרוס: תודה.
אורי מקלב: תודה, גלי.
אורי מקלב: לימור – לא.
<תמי סלע: אני רוצה להודות לכולם על הדברים החמים.
<תמי סלע: אני מסיימת השבוע כמעט 12 שנה של עבודה בכנסת, בעיקר בוועדת החוקה, עבודה מאתגרת, משמעותית.
<תמי סלע: בשנים האחרונות באמת הרבה מול המחלקה של אבי ליכט.
<תמי סלע: אני רוצה להגיד תודה על החוק הזה במיוחד, אבל על עבודה עם המון שיתוף פעולה, הקשבה ונכונות לשמוע את ההערות ולחשוב יחד על פתרונות.
<תמי סלע: תודה לכל מי שהשתתפו וקבענו לוח-זמנים אינטנסיבי גם באשמתי, בגלל לוח-הזמנים שלי.
<תמי סלע: ביקשנו שתבואו, לפעמים יותר מפעם בשבוע, וזה לא היה פשוט, אז תודה על ההשתתפות ועל ההערות שהיו חשובות גם לי, כי אני לא נמצאת בשטח, ואני צריכה לנסות להבין את התמונה המלאה כמה שיותר, עד כמה שאפשר.
<תמי סלע: תודה לחבר הכנסת מקלב על עבודה מאוד פורייה אני חושבת, ביחד, ושיתוף פעולה, גם על ישיבות ההכנה שהוא ישב בהן, וזה לא מובן מאליו, והוא למד ושמע והקשיב, והביא גם הרבה משלו בנוסף.
אורי מקלב: המורה היה מצוין.
אורי מקלב: תודה רבה, תמי.
אורי מקלב: אנחנו מתרגשים יחד אתך.
אורי מקלב: לא כל חוק זוכה לתודות ארוכות.
אורי מקלב: כשהיושב-ראש – וכאן אני רוצה להודות לו – זרק בפני את האתגר: תנהל אתה את החלק הזה, זה היה בעקבות הדרישה שלנו לפיצול.
אורי מקלב: צריך לזכור שזה התחיל בעקבות פיצול החוק.
אורי מקלב: זה התחיל מתוך דאגה וחשש שהגיע מהמגזר השלישי, מהחברה האזרחית, חשש גדול מהחוק הזה, ולכן ביקשנו את הפיצול.
אורי מקלב: התברר בסופו וגם בתחילתו שהיה נכון לעשות את זה, כיוון שהיתה הרגשה שבחיבור לחוק הקודם הוא יקבל קונוטציה של משהו דרקוני, כשהוא היה יחד עם החוקים האחרים שבאו, ולכן תודות גם למשרד המשפטים שאפשר את שיתוף הפעולה ולוועדה, ופיצלנו את זה.
אורי מקלב: משפיצלנו ידענו שאנחנו נינוחים יותר ואנחנו יכולים לדון לגופם של דברים.
אורי מקלב: אבל גם אז היה לי חשש – אני אומר לכם דברים אישיים – שבסופו של דבר ממה שייצא, לא יהיו מרוצים, ובשביל מה אני צריך את הדבר הזה ואני אשא באשמה.
אורי מקלב: אני שמח שלא כך הם פני הדברים, וזה מגיע לכם, לכולכם, לכל היושבים מסביב לשולחן.
אורי מקלב: אני חושב ששיתוף הפעולה הזה, מצד אחד, שהיה עם משרד המשפטים ועם כל עובדי רשם העמותות כולם, גם עם אביטל שלא נמצאת פה, צריך גם לזכור אותה – עצם ההתנהלות שלכם ביום-יום הוסיפה לאמון שיש בקבלת החוק.
אורי מקלב: אני זוכר חוקים אחרים, אני לא רוצה להזכיר שמות, כמו ההוצאה לפועל ועוד, כשבאנו לחוקק חוקים היה חשש מהדימוי שיש ומהמציאות שקיימת.
אורי מקלב: כשבאו ואמרו לא כך פני הדברים, ראשי העמותות קיבלו תוך כדי הדיון הרבה אמון מהנוכחים פה, מההתנהלות היומיומית שלהם.
אורי מקלב: היה תמיד חשש מה יקרה אם אנחנו שמים עכשיו פיקוח, אם אנחנו מכניסים עכשיו אנשים חיצוניים, איך זה ייראה, אני מוציא את הנושא של ניהול תקין, זה נושא שנשאר פתוח, אנחנו יודעים שצריך לתקן, אבל בשאר הדברים, בהתנהלות היומיומית, באמת שיתוף הפעולה עם המגזר השלישי הוא שיתוף פעולה טוב, וזה נתן את הבסיס של האמון, שאפשר לסמוך על החוק.
אורי מקלב: עם זאת, החלק המקצועי שלכם, גם של לשכת עורכי-הדין, גם המייצגים של העמותות, רואי החשבון, עורכי-הדין שמתעסקים בכך ומכון ואן-ליר שהשתתף – באתם עם דברים שאתם יודעים מהשטח, והיתה אוזן קשבת ונפש חפצה לשמוע את זה מצד כל הגורמים.
אורי מקלב: על אף שההתחלה היתה קצת מתוחה זה גרם לכך, אני חושב, שהכול הופשר והבינו שכולנו רוצים באותו דבר.
אורי מקלב: כולם חשבו שהביקורת וכל מה שצריך זה נכון, אבל איך לא פוגעים בדבר שהוא מאוד ייחודי, והוא גם מאוד ייחודי למדינת ישראל.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש עוד מדינה שהמגזר השלישי כל-כך בולט בה וכל-כך בא במקום הרשות עצמה.
אורי מקלב: אני לא יודע אם יש הרבה מדינות שהמגזר השלישי פועל בהן בכל-כך הרבה שטחים, במגזר כל-כך רחב והוא כל כך נצרך והפעילות הוולונטרית כל-כך גדולה כמו במדינה.
אורי מקלב: דרך אגב, במאמר מוסגר, אני זוכר שסיפר לי יושב-ראש יד-שרה, שבאים מגרמניה ללמוד מיד-שרה איך פועלים למען הציבור הנכה, הקשיש.
אורי מקלב: לא עמותה באה ללמוד, המדינה באה ללמוד.
אורי מקלב: במקומות אחרים המדינה רצתה ללמוד משם, לשכפל את סוג הפעילות.
אורי מקלב: אני מביא דוגמה אחת כשרבות העמותות והחברות לתועלת הציבור במתכונת שיש להן שפועלות ועושות דברים מאוד גדולים.
אורי מקלב: בסופו של דבר המקצועיות שלכם, הנכונות שלכם וההכרה בצורך, ומצד שני משרד המשפטים עם כל המיומנות המקצועיות וגם הפעילות שלכם היום הטובה, והצד המקצועי של הייעוץ המשפטי עם הוועדה שאפשרה גמישות ושינויים בגלל מזג-האוויר תוך כדי הדיונים שלנו, שלא הפריע לנו בכלל, הביאו אותנו לגמר.
אורי מקלב: וכשהתברר שאת הולכת, זה גם היה חלק מחולל להאיץ את הדיונים בגלל צורך מקצועי, וזה הביא אותנו לגמר הזה.
אורי מקלב: בסופו של דבר החוק לא נכנס כמו שהוא יצא, ובסך-הכול אני מקווה שעשינו דבר שלם.
אורי מקלב: נותנים לי פתק שבסך הכול ישבנו 15 ישיבות.
<גלי גרוס: כולל הקרנות.
אורי מקלב: בסך-הכול היו דיונים ארוכים של שלוש שעות ושלוש שעות וחצי.
אורי מקלב: תדעו מה השקעתם.
אורי מקלב: אני רואה את כולכם שותפים, את היושב-ראש כבר הזכרתי, תמי באופן מיוחד על הפעולה המשותפת, את כולכם ציינתי כבעלי זכות ויש לכם מניות בחקיקה הזאת.
אופיר כץ: אי-אפשר לחלק רווחים אצלנו.
אורי מקלב: העניין הזה לשם שמים.
אורי מקלב: העניין הזה יעמוד לכולם לזכות.
דוד רותם: בוקר טוב, רבותי, אני פותח הישיבה.
דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (גיור על ידי רב עיר ומועצה מקומית), של חברי הכנסת אלעזר שטרן, עמרם מצנע, מאיר שטרית, דוד צור, דב ליפמן ועליזה לביא.
דוד רותם: איפה עליזה לביא?
שולי מועלם-רפאלי: יש דיון חשוב בוועדה לקידום מעמד האישה.
דוד רותם: אין בוועדה למעמד האישה שום דבר דחוף.
<קריאה: זה גם לציטוט?
אלעזר שטרן: אין שום דבר חשוב, היא אמרה.
דוד רותם: גם זה לציטוט, אני אמרתי לה את זה יותר מפעם אחת.
שולי מועלם-רפאלי: למה נבזבז את זמנו היקר של ציבור רחב כל כך?
דוד רותם: אלעזר, בבקשה.
אלעזר שטרן: החוק הזה בא עקב ההסתכלות על המצב החברתי, דמוגרפי, יהודי במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: אני קודם כל צריך לומר שהוא הוגש במתכונתו הבסיסית על ידי חבר הכנסת דודו רותם בכנסת הקודמת ולצערי הוא לא עבר במתכונתו הבסיסית, הראשונה, שזה היה הדבר הכי נכון בעיני שיעבור.
דוד רותם: אתה יודע למה הוא לא עבר?
אלעזר שטרן: אחר כך, דודו.
דוד רותם: לא, אני רוצה שתדע למה הוא לא עבר.
אלעזר שטרן: אני חושב שלא היית נחוש מספיק.
דוד רותם: היו משלחות אל ראש הממשלה של קהילות רפורמיות וקונסרבטיביות שתקעו את העניין הזה.
אלעזר שטרן: אני לא חושב שזה היה על המתכונת הראשונית אבל בסדר, אנחנו עכשיו ברוך השם התכנסנו כאן.
אלעזר שטרן: התוצאה שהחוק לא עבר בכנסת הנוכחית היא שתופעת ההתבוללות, פסולי החיתון, נישואי התערובת במדינת ישראל הלכה וגדלה וכל יום היא הולכת וגדלה.
אלעזר שטרן: אנחנו מכירים את הנתונים, לפני חיתון יש פה כ-100,000 וכל שנה נולדים כ-3,500 תינוקות, ואם אנחנו לא נטפל בעניין הזה ולא נביט נכוחה על תוצאות הדברים האלה – שכמו שאמרתי, מביאים את תופעת ההתבוללות שקימת בתפוצות ישראל לתוך מדינת ישראל – אז אנחנו נתעורר מאוחר מדי.
דוד רותם: אולי צריך לשנות את חוק הכניסה לישראל ולעצור את זה שם?
אלעזר שטרן: צריך עוד כמה דברים לעשות אבל אני חושב שאנחנו עכשיו כאן, ואני דיברתי לא על אלה שנכנסים לישראל אלא על אלה שכבר בישראל.
אלעזר שטרן: המספרים האלה שאנחנו מדברים עליהם זה על האנשים שחיים בינינו, משרתים יחד אתנו, עם הילדים שלנו בצבא בשירותים השונים, מקריבים את חייהם להגן על העם היהודי, ואני אגיד את זה בצורה הכי קשה, לצערי הרב חלק גדול מהממסד הדתי שמדינת ישראל הפקידה בידיו את מפתחות הכניסה לעם היהודי לא מבין, או לא רוצה להבין, את גודל האתגר, את גודל האיום ואת המשמעות לקיומנו כמדינה יהודית דמוקרטית בעתיד.
אלעזר שטרן: אשר על כן, ביקשתי מחבר הכנסת דודו רותם לקחת את הצעת החוק שלו ולהמשיך אותה במושב הזה, לשמחתי הוא נענה.
אלעזר שטרן: פניתי לסגן שר הדתות, להגיע אתו להבנות לפני שהחוק הזה יקודם, ולשמחתי הרבה הגעתי אתו.
אלעזר שטרן: הייתי אצל שני הרבנים הראשיים, הצגתי להם וקיבלתי מהם את האישור להתקדם בתנאי שאוסיף בחינה בכתב בחדר שהתוצאות שלה יוגבלו בזמן והסכמתי להכניס את ההערה שלהם לתוך החוק, ולכן אני חושב שאנחנו בשלים להתקדם.
אלעזר שטרן: צריך לזכור שאת אותו נהר לא חוצים פעמיים, כל יום שאנחנו מתעכבים תופעת ההתבוללות בחברה שלנו גדלה והולכת.
אלעזר שטרן: יש מי שיגיד שהבעיה היא לא בבתי הדין אלא ברצון של האנשים להתגייר, אני אומר שני דברים: אחד, אני חושב שהרווחנו את זה ביושר, לאורך שנים של הצגת דרך גיור קשה ופרשנות על "קשים גרים לישראל" במובן הכי קשה, הרחקנו גם את - - -
דוד רותם: אלעזר, אתה יודע, גיור זה אקט דתי, זה לא שכל אחד מחליט מה הוא עושה.
אלעזר שטרן: יושב-ראש הוועדה, אני צריך לומר לך שגם בהצעה שלך לא כל אחד מחליט מה שהוא רוצה, גם בהצעה שלך יש רב יישוב, זה לא כל אחד.
אלעזר שטרן: יש כאלה שיחשבו, ואתה יודע שגם מבחינת ההלכה היהודית, הרבה יותר יכולים להקים בתי דין לגיור.
אלעזר שטרן: ואנחנו לא הלכנו לכל אחד, לקחנו במטותא את מה שאתה הצעת, שזה רב יישוב, ואולי גם את זה צמצמנו וגם עליו שמנו מגבלות.
אלעזר שטרן: ולכן ברור שגיור זה עניין דתי, לא רק שזה עניין דתי אלא שהחוק הזה נעשה בהתייעצות וגם עם רבנים אורתודוכסיים ולא נגדם.
אלעזר שטרן: אשר על כן, ולאור ההסכמות שהיו ונוסחו ונחתמו גם על ידי סגן שר הדתות, מובא לוועדה החוק על מנת שבאמת נצליח לעמוד בזמן שהוסכם על ידי סיעות הקואליציה וביום שני בעוד שבועיים זה יובא לקריאה ראשונה.
דוד רותם: איפה זה סוכם?
דוד רותם: אני לא יודע על סיכום כזה.
אלעזר שטרן: איפה שאמרתי, בהנהלת הקואליציה, אחרי שזה חודשיים לא זז מילימטר לשום מקום מכל מיני ניסיונות ובזבזנו את הזמן.
דוד רותם: אני רוצה להבין, הנהלת הקואליציה מחייבת אותי?
אלעזר שטרן: לא, אמרתי מה אני מקווה.
אלעזר שטרן: אותך, כמו שאנחנו יודעים, לא מחייב אף אחד ושום דבר.
אלעזר שטרן: יש פה אורחים שעוד לא יודעים, אז הנה עכשיו הם יודעים גם את זה.
אלעזר שטרן: אבל זה סוכם בהסכמת כל מרכיבי הקואליציה.
דוד רותם: יש לנו עוד תאריך על החוק הזה.
אלעזר שטרן: אני אמרתי, יש קריאה ראשונה, ואמרתי שזה יובא בעוד שבועיים לקריאה ראשונה, זה סוכם על ידי כל מרכיבי הקואליציה.
אורית סטרוק: אנחנו לא מכירים סיכום כזה, אלעזר, אנחנו מכירים אפילו סיכום אחר.
אלעזר שטרן: אני מאוד מצטער, אני מאוד מצטער.
דוד רותם: מי זה "מרכיבי הקואליציה"?
אלעזר שטרן: תראה, זו לא חברת הכנסת סטרוק שיושבת בוועדות של הנהלת הקואליציה, יש לה נציגה שיושבת שם, יכול להיות שהיא לא מעדכנת אותה.
אורית סטרוק: הנציגים שלנו מסרו לנו מידע קצת אחר לגבי קצב ההתקדמות.
אלעזר שטרן: תסלחי לי, עוד אף אחד לא תפס אותי בכנסת הזאת במילה אחת של שקר ואם תתחילי אני אגיד לך את מי כן תפסו, אז אני לא רוצה להגיב.
אורית סטרוק: אלעזר, לאיזה פסים אתה יורד?
דוד רותם: למה את אומרת שלא?
אורית סטרוק: לאיזה פסים אתה יורד?
אלעזר שטרן: בגלל שאת אומרת לי שאת לא יודעת, אני אומר לך שכן, את מתעקשת.
אורית סטרוק: אני אומרת לך שלא כי אני דיברתי - - -
אלעזר שטרן: היתה ישיבה של הנהלת הקואליציה שכך סוכם שם בצורה ברורה מאוד, אז למה את אומרת לי לא?
אורית סטרוק: אני אגיד לך למה אני אומרת לא - - -
אלעזר שטרן: אותי זה לא מעניין, לא מעניין אותי למה את אומרת לי לא.
דוד רותם: לא, לא, אני לא מבין למה הוויכוח הזה מתנהל בכלל.
אלעזר שטרן: נכון, אתה צודק.
אלעזר שטרן: זהו, אני סיימתי.
דוד רותם: טוב, אז מה אתה מציע?
אלעזר שטרן: שתעשה את מה שאתה צריך לעשות כיושב-ראש ועדת חוקה חוק ומשפט כדי שאולי אפילו בשבוע הבא כבר תצליח להביא את זה לקריאה ראשונה ולא רק כפי שסוכם, בעוד שבועיים.
דוד רותם: עו"ד הרב שמעון יעקבי, אתה רוצה להגיד לנו משהו?
<שמעון יעקבי: מבחינתי לומר משהו כרגע זה מוקדם מדי.
<שמעון יעקבי: אני הבנתי משיחה עם סגן השר הרב בן דהן, שהחל בהליכי תיאום של ניסוח החוק, שתהיה איזושהי ועדה מקצועית של אנשי מקצוע בתחום הזה שתגבש איזושהי הצעה שתהיה גם על דעת הרבנות הראשית לישראל וגם על דעת גורמים אחרים שעוסקים בעניין ואני מקווה שכך יהיה.
דוד רותם: לא תהיה ועדה מקצועית, זה ידון פה בוועדה.
דוד רותם: אם יש לך איזשהן הערות על החוק אנחנו מוכנים לשמוע.
<שמעון יעקבי: החוק בניסוחו הנוכחי הוא מאוד מאוד בעייתי.
<שמעון יעקבי: כרגע מערך הגיור פועל באמצעות כללים שקבע בזמנו הראשון לציון הרב עמר.
<שמעון יעקבי: בתי הדין המיוחדים לגיור, למיטב ידיעתי, מצויים בדלתיים פתוחות, כל הרוצה להידפק על דלתותיהם מוזמן להיכנס בצורה ידידותית.
<שמעון יעקבי: ההצעה הנוכחית יוצרת חוסר איזון מאוד מאוד משמעותי, ובניגוד למה שנאמר שזה נועד כדי להביא לאיזשהו איחוד בעם ולשילוב ולמניעת נישואי תערובת, אני חושש שהנוסח הנוכחי יוביל רק לקיטוב.
דוד רותם: תן לי את הסעיף שאליו אתה מתייחס.
<שמעון יעקבי: לכל סעיף, לכל מילה יש תלי תילים של פרשנויות וכשאנחנו הולכים להפוך את האפשרות להתגייר פתוחה לכל דכפין, הרי שכל הרעות החולות שבעבר נטענו כלפי הגיורים, כל מיני בעיות שהיו בעבר, הן רק יחריפו והנושא הזה יגרום לקיטוב ולמחלוקות.
<שמעון יעקבי: יש צורך בהרבה הרבה עבודה.
<שמעון יעקבי: הרב בן דהן ישב, כך אני מבין, גם עם חבר הכנסת שטרן - - -
שולי מועלם-רפאלי: ישב ויושב.
אלעזר שטרן: סיכום חתום.
דוד רותם: עזוב, עזוב, עזוב את זה אלעזר, תעשה לי טובה, לא מתווכחים פה.
<שמעון יעקבי: סיכום חתום – כבודו במקומו מונח, אבל יש צורך לתרגם את זה לשפה המקצועית של החקיקה וכשמתרגמים את זה לשפה המקצועית יש עוד הליכים ואת ההליכים האלה צריך לבצע.
דוד רותם: אין ועדה מקצועית, לא תהיה ועדה מקצועית.
דוד רותם: אני לא רואה ברבנים כוועדה מקצועית בעניין הזה, בטח לא עורכי דין.
<שמעון יעקבי: אוקיי, אז אם מדברים על ניסוחים אני מוכן להציע לוועדה נוסח שגיבשתי, חלקו בשיתוף עם הרב בן דהן, נוסח שמקובל למיטב הבנתי על הרבנים הראשיים לישראל.
<שמעון יעקבי: ראיתי שבאתר הוועדה בכנסת בשלב הזה לא מופיעים נוסחים מעודכנים מעבר להצעת החוק הבסיסית.
דוד רותם: כי באתר הכנסת, באתר של הוועדה, מופיעים רק הצעות שהוגשו פורמלית.
דוד רותם: רק חברי כנסת יכולים להגיש הצעות.
דוד רותם: אני לא מבקש מאף אחד שיגיש לי הצעות, לכן כל ההצעות שנשלחו לי בשבועיים האחרונים לא יפורסמו.
<שמעון יעקבי: אוקיי, זה כנראה שינוי במדיניות של יושב-ראש הוועדה כי בעבר - - -
דוד רותם: יושב-ראש הוועדה משנה את המדיניות שלו כל הזמן.
<שמעון יעקבי: בעבר ראיתי הצעות והצעות על ימין ועל שמאל.
<שמעון יעקבי: יש לי נוסח.
דוד רותם: אתה חושב שאם טעיתי בעבר אני צריך להמשיך לטעות?
<שמעון יעקבי: אינני בטוח שטעית בעבר ואינני בטוח שאתה טועה כעת אבל זאת היתה המציאות.
<שמעון יעקבי: זאת היתה המציאות.
<שמעון יעקבי: מבחינת ניסוח, הניסוח שכרגע עומד על הפרק הוא ניסוח מוקדם מדי, הוא לא פותר את כל הבעיות.
<שמעון יעקבי: אולי אציין אפילו בעיה אחת, בעיה של שכר ומשכורת.
דוד רותם: מה אתה דואג לשכר ומשכורת, זה רבני עיר שמקבלים משכורת על היותם רבני עיר, הם לא צריכים לקבל שכר נוסף.
שולי מועלם-רפאלי: הם לא אמורים לקבל שכר נוסף.
<שמעון יעקבי: יכול להיות, ומה קורה עם חברי בתי הדין שלידם?
דוד רותם: מי שירצה יהיה, מי שלא ירצה לא יהיה, אין שכר, לא יהיה שכר.
<שמעון יעקבי: אז זאת בעיה בפני עצמה, אינני בטוח שזה נכון.
<שמעון יעקבי: אינני בטוח שזה נכון מאחר ועל פי חוקי מדינת ישראל אדם שעובד זכאי לשכר וצריך להסדיר גם את הנושא הזה.
<שמעון יעקבי: אבל זה רק פרט, אני מראה פרט שהוא שולי יחסית אבל הוא דורש הסדרה.
<שמעון יעקבי: הוא דורש הסדרה.
<שמעון יעקבי: אז כשיתחילו לדבר על הסעיפים בפרטי פרטים אני מוכן לדבר על כך אבל אלו דברים כלליים כפתיח.
דוד רותם: מולי, יש לך מה להגיד?
<שמואל יסלזון: בוקר טוב.
<שמואל יסלזון: בשם המשרד לשירותי דת, סגן השר מתנצל שהוא לא הגיע.
דוד רותם: הוא שוחרר מהדיון היום.
<שמואל יסלזון: הנושא של מעמדו של הרב הראשי זה כל הסיפור.
<שמואל יסלזון: על פי החלטת ממשלה הוא זה שמכווין את המדיניות ההלכתית של אגף הגיור, החלטת ממשלה שנתקבלה זה מכבר, הפועל היוצא מזה שהאמירה שלו כמי שמכווין את המערכת שלנו, של בתי הדין, היא קריטית וחיונית.
<שמואל יסלזון: סגן השר מבקש להגיד שלגבי ההסכמה של הרב הראשי על איזה נוסח, הדברים האלה עוד בדיונים.
<שמואל יסלזון: נושא מערך הגיור, היה חשוב שיכנס כמערך מינהלי שיודע לפקח על הפעילות, עובד לפי כללים מסודרים, וזה צריך להיות מוטמע בצורה בלתי משתמעת לשני פנים בחוק הזה.
<שמואל יסלזון: עד כאן.
דוד רותם: בני איש שלום?
<בני איש שלום: לא הייתי רוצה להוסיף הרבה ביחס לסעיפי החוק שאינו מונח בפני, אבל ברמה העקרונית הייתי אומר שטוב לתת חיזוק למערכת בעזרת תגבור מהסוג הזה, בזמנו כבר דיברנו על כך, ואם מוצעת עכשיו הצעת חוק שיכולה לשפר את המצב ולתמוך בהרחבת מספר המתגיירים מקרב זכאי חוק השבות, מקרב העולים שהגיעו לארץ זרע ישראל, אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ כדי לקדם את העניין הזה, ואם החוק מרים תרומה לכיוון הזה אז אני בהחלט רואה אותו כחיובי מאוד.
דוד רותם: עמיטל בראלי.
<עמיטל בראלי: אני מפורום "חותם", בפורום חברים מכוני מחקר תורניים ובניהם גם כן דיינים בבית הדין לגיור.
<עמיטל בראלי: אנחנו גם כן חושבים שהחוק כפי שהוא, הצעת החוק הראשונית – אני רואה שיש פה עדכון נוסף, אנחנו מתייחסים להצעה הראשונית – היא מאוד בעייתית מכמה זוויות: ראשית בנושא המקצועיות של הדיינים.
<עמיטל בראלי: לא ראינו שם התייחסות כיצד הדיינים צריכים להיות מוכשרים, מה ההליך שהם אמורים לעבור, כאשר במצב הנוכחי יש - - -
דוד רותם: אתה קראת את החוק?
<עמיטל בראלי: את הצעת החוק שעלתה כן.
דוד רותם: כתוב שרב עיר זה רב עיר שנבחר לפי סעיף 15(א)(2) ושעבר בחינה בנושא גיור על ידי מועצת הרבנות הראשית לישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה העניין, שהנוסח הזה לא מונח בפניו, מונח בפניו הנוסח הזה.
דוד רותם: אני לא יודע מה מונח בפניו, זה מופיע באתר.
אורית סטרוק: לאיזה נוסח אתה רוצה שיתייחסו פה סביב השולחן?
דוד רותם: אני מדבר על הנוסח שנמצא באתר, זה הנוסח הסופי, האחרון.
<שמעון יעקבי: לא, הוא לא נמצא באתר, בדקתי אותו אמש.
<דורית ואג: נמצא, נמצא.
<שמעון יעקבי: אמש בדקתי, מופיע רק הנוסח בקריאה הטרומית.
<שמעון יעקבי: לפני יומיים היה הנוסח שאתה מדבר עליו אבל משום מה הוא ירד.
<דורית ואג: לא ירד.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, תבדקו, שני אנשים אומרים לנו.
<עמיטל בראלי: אנחנו רק אומרים שכשם שלא כל אדם מוסמך לתת תואר אקדמי-ביטלו את מה שבזמנו האוניברסיטאות של לטביה נתנו תארים אקדמיים, אז בטח גם בנושא הגיור, צריך גם כן מישהו שמוסמך לזה בצורה מקצועית.
<עמיטל בראלי: זו הנקודה הראשונה.
דוד רותם: הרבנות הראשית לא מוסמכת?
<עמיטל בראלי: הרבנות הראשית, אנחנו מדברים על הדיינים - - -
דוד רותם: כן, שכתוב שהם צריכים לעבור בחינה בנושא גיור על ידי מועצת הרבנות הראשית.
<עמיטל בראלי: בגלל זה אני אומר, זה הנוסח שאני לא מכיר אותו, אנחנו נתייחס לנוסח שעלה לאתר.
דוד רותם: טוב, מה אני אעשה שאתם לא מכירים?
<עמיטל בראלי: דבר נוסף, חבר הכנסת שטרן ודאי יודע שהמתגיירים עוברים תהליך מאוד משמעותי כדי להגיע לנושא של הגיור, גם מולי מכיר את העניין הזה.
<עמיטל בראלי: בהצעת החוק אין התייחסות לנושא של התהליך שאותו המתגיירים עוברים, זה נראה כאילו - - -
דוד רותם: תגידו, אני לא מבין, אתם גם מפקחים על רבני העיר?
דוד רותם: כל רב עיר יחליט את מי הוא רוצה לגייר ואת מי הוא לא יחליט לגייר.
<עמיטל בראלי: אז כאן אנחנו נותנים סמכות גבוהה מאוד לרבני ערים.
דוד רותם: אני לא מבין, רבני העיר האלה דואגים להכשיר את המקווה שאני הולך אליו, הם דואגים לסדר לי את העירוב והם אחראיים על כל דבר שנכנס לפה שלי.
אלעזר שטרן: כשרות.
<בני איש שלום: גם נישואין וגירושין.
<עמיטל בראלי: יש להם מערכת שלמה שתומכת בדברים האלה.
שולי מועלם-רפאלי: גם פה תהיה.
עמר בר-לב: כאן אין התייחסות בחוק למערכת שתומכת בהכשרת המתגיירים.
עמר בר-לב: נקודה נוספת בהצעת החוק, כפי שהוזכר פה קודם, לא הוזכר ההרכב המלא.
עמר בר-לב: כיוון שהיו דברים מעולם של נושאים של תשלומים שאינם מסודרים בצורה רגילה, אנחנו לא יכולים לדעת בנושא כל כך מהותי איך הדברים יתנהלו, כיצד הם יפוקחו.
דוד רותם: בקיצור, אתם גם לא סומכים על הרבנים, אתם אומרים: יקבלו שוחד.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, גם היום יש כבר רבנים שמקבלים.
<עמיטל בראלי: כשהמערכת פרוצה ללא פיקוח זה מזמין בעיות.
<עמיטל בראלי: כל מערכת אחרת נתונה למעקב, נתונה לבדיקה, וכאן אנחנו חוששים בנושא כל כך מהותי שהנושא ייפרץ לחלוטין.
<עמיטל בראלי: אנחנו לא מכירים שבדברים אחרים נותנים סמכות לכל מנהל בית ספר לתת תעודת בגרות, ובנושא הזה אנחנו לא רוצים שכל רב יישוב או רב שעשה הסמכה כל שהיא, תהיה לו סמכות בנושאים שהם חוק השבות לצורך העניין.
דוד רותם: טוב, אני מקווה שאלה מכון "פועה" ומכון "המקדש" שדנו בזה וככה הם החליטו.
<עמיטל בראלי: כל המכונים שהוזכרו אכן דנו בנושא הזה, כולל הרב יעקב אריאל שהוא נשיא הפורום, ויש בתוך הפורום הזה גם דיינים מכהנים בבתי דין לגיור.
אורי מקלב: אני לא יודע, הבית היהודי לא מגן קצת על מה שנעשה פה לציונות הדתית?
אורי מקלב: ככה אתם מוכנים שיוציאו - - -
דוד רותם: תגיד לי, אורי, מה התחלת לדאוג?
אורי מקלב: אני לא בזכות דיבור, רק אני שואל על האינטרס שלכם.
דוד רותם: אני רק רוצה להבין מה אתה התחלת לדאוג לציונות הדתית.
אורי מקלב: אני לא צריך להגן עליה, אבל אתם, איפה אתם עומדים פה ולא מגנים על מה שעושה היושב-ראש לנציגים אותנטיים שלכם?
דוד רותם: אתה לא יודע שהציונות הדתית לא קיימת?
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה.
דוד רותם: טוב שאתם רואים.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה, אבל עד כדי כך?
אורי מקלב: עד כדי כך שנציג מדבר?
אורי מקלב: אני הייתי מינימום - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא מעט בזכות המון שנים של בחינת דיינים ציוניים דתיים על ידי הוועדה המהוללת שאני זוכה לשבת בראשה.
אורי מקלב: דובר שמדבר על דברים מינימליים, על האפשרויות, על שחיתות שתיכנס למערכת, ואף אחד לא מגן עליו?
אורי מקלב: על רמיסה של כבודו?
אורי מקלב: אני יכול לקבל את זכות הדיבור?
שולי מועלם-רפאלי: לא, אני ביקשתי.
דוד רותם: קודם שולי, היא ביקשה לפניך.
דוד רותם: כן, שולי.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לברך גם את היושב-ראש וגם את חבר הכנסת שטרן באמת על הכנסה של מערך הגיור לתוך מדינת ישראל הממלכתית, בעינינו יש לזה חשיבות עצומה.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, ברור לכולם, וכמובן שוב, גם לחבר הכנסת שטרן וגם ליושב-ראש, שגיור זה מהלך שמעבר להיותו מהלך ממלכתי שמדבר על עם ישראל, הוא מהלך דתי, ומבחינתנו, חבר הכנסת מקלב, לא מפרידים, לא מפרידים את היהדות שלנו ממדינת ישראל, מהממלכה.
אורי מקלב: את באותה מפלגה עם גברת סטרוק?
שולי מועלם-רפאלי: אני לגמרי באותה מפלגה עם גברת סטרוק.
אורית סטרוק: אני אדבר בתורי, אל תדאג.