GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמנואל פרי: הייתי בן שבעה חודשים, כשהמשפחה שלי עלתה לכאן.
עמנואל פרי: כל חיי התנהלו לפי אורח החיים המקובל בישראל, מבחינת בתי-הספר, הצבא והפעילויות האחרות, שכוללות את החגים היהודיים וכו'.
עמנואל פרי: עד לפני שבוע חייתי בתחושה, שהמדינה לא רואה בי חלק ממנה, ושאני לא ממש כמו כולם, כי בסעיף הלאום בתעודת הזהות שלי רשום רומני, או שלושה קווים.
אופיר פינס-פז: מה רשום לך בתעודת הזהות?
עמנואל פרי: היום שלושה קווים, וגם זה סוג של הישג, כדי שלפחות לא אצטרך לחיות עם העלבון של רישום כזה.
אופיר פינס-פז: אם מותר לשאול, בן כמה אתה?
עמנואל פרי: אני בן 27.
אופיר פינס-פז: ואני מבין ששירת בצבא.
עמנואל פרי: בוודאי.
עמנואל פרי: אם נוציא תמצית רישום ממשרד הפנים, נגלה שגם שם מופיעים שלושה קווים.
אופיר פינס-פז: אני מחזיק את תעודת הזהות של עמנואל פרי, ואני רואה שהלאום שלו, כפי שרשום בתעודת הזהות, הוא שלושה קווים בסוגריים.
אופיר פינס-פז: אני שואל את עצמי, ובכל זאת אני שואל את היועצת המשפטית של משרד הפנים, מה פשר הסימן המוזר הזה.
שאול יהלום: מה קרה שאתה מאפשר לה לדבר?
אופיר פינס-פז: אני מבין שבצבא שירת.
עמנואל פרי: בצבא שירתי בלבנון.
עמנואל פרי: זה מוזר וזה רע, וזה גורם לי לתחושת אי נוחות כל פעם שאני צריך להוציא את תעודת הזהות ולתת אותה לאדם שאני לא מכיר ושממלא תפקיד כזה או אחר במדינה.
עמנואל פרי: אני מרגיש שאני לא חלק מהמדינה.
עמנואל פרי: אני מניח שאף אחד מהאנשים שיושב פה לא היה צריך לחיות בתחושה הזאת של אי שייכות, כך שקשה לי להסביר למה זה חשוב, אבל זה מאד מאד חשוב לי אישית לדעת, שאני שייך לפה, ולא לשום מקום אחר.
אופיר פינס-פז: אם כך, איפה הדברים עומדים?
אופיר פינס-פז: קיבלת הכרעה, האם הלכת להירשם עכשיו במשרד הפנים?
עמנואל פרי: לא, אני חושש ללכת להירשם, פן אני אהיה זה שיגידו לו: אתה תחכה עכשיו כמה חודשים עד שנדון בבקשתך.
עמנואל פרי: אני מכיר כבר את השיטה.
עמנואל פרי: אני מנסה לקדם את העניין הזה בבתי-משפט כבר קרוב ל-10 שנים, והדברים לא מתקדמים כמו שהם צריכים להתקדם.
עמנואל פרי: שום דבר לא זז, הכל נדחה בתואנה כזאת או אחרת, ועדיין אני לא משוכנע במאה אחוז שייעשה צדק עמי.
אופיר פינס-פז: למרות הפסיקה של הבג"צ, שהיא חד משמעית.
שמואל אולמן: סליחה, במה אתה לא משוכנע במאה אחוז?
אופיר פינס-פז: הוא דיבר על הצדק האישי שלו, כי הוא עתר לבית-המשפט כאדם פרטי.
עמנואל פרי: אני לא נכנס פה לשאלות הגדולות יותר, שאני בטוח שהרבה אנשים מבינים בהן יותר ממני.
עמנואל פרי: אני מדבר כרגע על הזווית האישית שלי.
אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאדם עתר לבג"צ, אחרי שבמשך שנים הוא ניסה לקבל הכרעה בבתי-משפט, ולמרות שהוא קיבל פסיקה אישית לגביו, הוא אומר שהוא יאמין שהדבר יתבצע רק כשיהיה כתוב לו בתעודת הזהות שהוא יהודי.
שאול יהלום: בכמה שנים מדובר?
אופיר פינס-פז: 10 שנים.
שאול יהלום: זאת ביקורת חמורה מאד על בית-משפט.
שאול יהלום: בית-משפט שלנו במשך 10 שנים מעוות דין?
שאול יהלום: זה חמור מאד.
אופיר פינס-פז: הוא מענה דין, בין היתר בגלל שאתה מגן על מה שאתה לא צריך להגן.
שאול יהלום: האם אדוני הזמין את מנהל בתי-המשפט כדי שייתן דין וחשבון?
יוסף לפיד: הציניות שלך לא מקובלת עליי.
יוסף לפיד: מתעללים באנשים שמשרתים בצבא בשם אנשים שמשתמטים מהשירות הצבאי.
יוסף לפיד: זה לא מצחיק.
אופיר פינס-פז: לא אכפת לו שמתעללים באנשים, העיקר שלא מתעללים בערכים שהוא מייצג.
שאול יהלום: אתה שירת בצבא?
יוסף לפיד: אני שירתי, ואפילו הייתי שנה בצבא קבע.
שאול יהלום: אני שירתי בצבא, אז על איזה אנשים שלא משרתים אתה מדבר?
אופיר פינס-פז: גם הוא שירת בצבא.
יוסף לפיד: באים לפה נציגים של גופים שנלחמים כדי שאנשים לא יתגייסו לצבא, והם לא מכירים ביהדותם של אנשים ששירתו בצה"ל.
דוד טל: טומי, הנושא היום הוא לא גיוס חרדים.
יוסף לפיד: זה קשור לאיש הזה, ששירת בצה"ל, ולא מוכנים לרשום אותו כיהודי.
דוד טל: זה לא קשור.
אופיר פינס-פז: למרות שיש כאן
אופיר פינס-פז: אמצעי תקשורת, אני מבקש לקיים את הדיון הזה עד כמה שאפשר בסובלנות.
שאול יהלום: אפשר לדבר לגופו של עניין וללבן את הנושאים?
שאול יהלום: אני באמת מציע שהדיון הזה לא יהיה דיון ראוותני, אלא באמת נדון לגופו של עניין.
שאול יהלום: יושבים כאן נציגים של גופים, שיודעים שבוועדת חוקה חוק ומשפט בזמנו, כשאני שימשתי כיושב-ראש, היו דיונים ענייניים בנושא הזה, ואני חושב שזה עדיין אפשרי.
שאול יהלום: יש כאן שני מישורים שצריך להתייחס אליהם, ולהבין את נקודות המחלוקת שלהם.
שאול יהלום: השאלה הראשונה היא האם מדינת-ישראל היא מדינה יהודית, או מדינת כל אזרחיה.
שאול יהלום: אם אתה מכריע שמדינת-ישראל היא מדינה יהודית, אתה לא יכול שלא לקבוע שאחד המאפיינים של מדינה יהודית היא שיהודים גרים בה, זאת אומרת:
שאול יהלום: אם היא מדינת כל אזרחיה אז מה אכפת לי אם טומי לפיד יהודי, אני דרוזי והוא שלושה קווים?
שאול יהלום: אם היא מדינת כל אזרחיה, אף אחד לא פוגע באף זכות.
שאול יהלום: מי שקובע שמדינת-ישראל היא מדינה יהודית, יודע שמדינת-ישראל היא עבור היהודים, ולכן מישהו צריך להגיד כמה יהודים חיים במדינה.
שאול יהלום: אז אני צריך לקבוע, האם מדובר ביהודי או במישהו שאינו יהודי, אחרת תהיה מדינה יהודית ו-99% מהאנשים שחיים בה לא יהודים, ואז במה היא יהודית?
שאול יהלום: לכן, הדבר הראשון שאנחנו צריכים להכריע בו זה, שקודם כל צריך לרשום יהודי כיהודי.
שאול יהלום: כל אלה שטוענים שצריך למחוק את ההגדרה "יהודי" מתעודת הזהות או מהמרשם, או משניהם, רוצים לעשות צחוק, ולדאוג שבתעודה שאתה מגיש זה יהיה כתוב, אבל במרשם יהיה כתוב שמי שרוצה להוציא טופס לפי סעיף מסוים כן יוציא.
שאול יהלום: אם לא יהיה כתוב בכלל שהוא יהודי, אי אפשר יהיה להגיד שבמדינת-ישראל גרים יהודים.
אופיר פינס-פז: במה הבחור הזה פוגע באופי היהודי של המדינה?
שאול יהלום: כי הוא לא יהודי.
אופיר פינס-פז: במה הוא לא יהודי?
אופיר פינס-פז: האופן שבו אתה מדבר הוא מקומם.
אופיר פינס-פז: הוא עלה לארץ בגיל שבעה חודשים.
שאול יהלום: מה מקומם בזה?
שאול יהלום: אני עוד לא התייחסתי אליו.
אופיר פינס-פז: אני רוצה שתתייחס אליו.
שאול יהלום: אבל קודם כל יש שאומרים: בואו נמחק את הלאום "יהודי".
שאול יהלום: אני אומר שלא נמחק את הסעיף הזה, כדי שנדע כמה יהודים נמצאים כאן.
שאול יהלום: אני שמח שאתה מסכים אתי, שכן צריך לקבוע מי הוא יהודי, ושהוא צריך להירשם במדינה כיהודי.
שאול יהלום: השאלה היא לפי מה קובעים מי הוא יהודי.
שאול יהלום: עמנואל עשה עמנו חסד.
שאול יהלום: הוא אמר שהוא רוצה להיות יהודי, משלושה טעמים: אחד – אבא שלו יהודי, שניים – הוא מילא את כל חובותיו למדינה ושירת בצבא, ושלוש – התגייר בגיור רפורמי.
עמנואל פרי: אבל הסדר הוא הפוך.
שאול יהלום: הוא עשה אתנו חסד, כי הוא יכול היה להגיד ששני טעמים הופכים אותו ליהודי: העובדה שאבא שלו הוא יהודי ושהוא שירת בצה"ל, ולכן הוא כבר לא צריך להתגייר.
יוסף לפיד: בהחלט נכון.
שאול יהלום: הוא יכול היה לעשות אתנו חסד גדול עוד יותר, ולומר שהוא גם לא רוצה לשרת בצה"ל, כי מספיק שאבא שלו יהודי, ולכן הוא יהודי.
דוד טל: האם גם במקרה הזה הוא יהודי?
דוד טל: גם אם הוא לא משרת בצבא?
שאול יהלום: הוא יכול לומר: מספיק שאני משרת בצה"ל כדי להיות יהודי.
שאול יהלום: גם אם האבא והאימא שלו לא יהודים, והוא שירת בצה"ל ומסר את נפשו, הוא יכול לומר שהוא יהודי.
שאול יהלום: אחד יכול להגיד שהוא עבר גיור אורתודוקסי, אחד יכול להגיד שהוא עבר גיור רפורמי, ואחד יכול להגיד שלא צריך גיור, ושמספיק שירות בצה"ל.
שאול יהלום: השאלה שנשאלת היא האם יש קריטריון שאין לגביו מחלוקת לגבי כל העם היהודי, ושכל העם היהודי מסכים לגביו.
שאול יהלום: אני מדבר על קריטריון, שאם אותו אדם עומד בו ומצטרף לעם היהודי הוא יהודי לדעת כולם, ואז אין לגביו מחלוקת.
שאול יהלום: נניח שהוא יירשם בעוד שבועיים כיהודי, אבל 30% מהעם יגיד שהוא לא יהודי?
שאול יהלום: בסוף מישהו יעתור לבג"צ ויאמר שלמרות שהוא לא התגייר, בגלל שהוא שירת בצה"ל, הוא יהודי, ואחר יגיד שמספיק שאביו הוא יהודי.
שאול יהלום: בסוף ייווצרו אצלנו קבוצות קבוצות, וכל אחד יגיד שהוא יהודי, אבל אף אחד לא יכיר בשני ולא יבין מי יהודי ומי לא.
שאול יהלום: אם רוצים לטפל בעניין בצורה רצינית, צריך לקבוע קריטריון מוסכם על כולם.
שאול יהלום: נכון שבדרך כלל קריטריון שמוסכם על כולם, הוא קריטריון לפעמים יותר מחמיר, שנניח דורש כמה תנאים ולא תנאי אחד.
שאול יהלום: עם כל הכבוד לאדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני חבר הוועדה והייתי היושב-ראש שלה.
שאול יהלום: אני רוצה לומר שכבר התקיימו בעניין הזה שני דיונים הרבה יותר מעמיקים, הראשון – בימי דוד בן גוריון.
שאול יהלום: הוא היה האדם החילוני ביותר שאני מכיר, חילוני במודע, והוא שאל את דעת חכמי ישראל, ולא את חכמי ישראל הדתיים, אלא את חכמי ישראל מכל התפוצות ובארץ ישראל.
שאול יהלום: כולם, כולל אנשים לא דתיים, אמרו לו שהקריטריון צריך להיות גיור על-פי ההלכה הרבנית האורתודוקסית.
אורי רגב: לא כולם.
שאול יהלום: ברור שלא כולם, אני מדבר על רובם, וזאת המסקנה של דוד בן-גוריון.
אופיר פינס-פז: אל תהיה שופרו של דוד בן גוריון.
שאול יהלום: הלוואי שאתה היית שופרו.
שאול יהלום: אתם זנחתם גם את דוד בן-גוריון, ועם מי נשארתם?
שאול יהלום: עם ברק, שאמר אני אנהיג ואני אעשה הכל.
אורי רגב: הוא היה ראש-ממשלה, שהמפלגה שלך הפילה את הממשלה שלו.
דוד טל: מה זה משנה?
דוד טל: מה זה רלוונטי?
דוד טל: אנחנו הפלנו את ממשלת הליכוד, אז מה?
אורי רגב: אז זאת פוליטיקה, זאת בכלל לא יהדות.
שאול יהלום: אם ברק ידע שנפיל את הממשלה, קל וחומר, אז מה אכפת היה לו?
אורי רגב: כי בדרך הזאת הוא הכניס אתכם חזרה לממשלה.
שאול יהלום: כאשר בג"צ החליט לפני כמה שנים שיש כאן בעיה, באמת בג"צ חיכה בעניין הזה, כי הכנסת לא יכולה היתה לחוקק חקיקה בעניין.
שאול יהלום: אבל כאשר הכנסת רצתה לחוקק, מונתה ועדת נאמן.
שאול יהלום: בוועדת נאמן ישב אורי רגב.
שאול יהלום: היא היתה מורכבת משבעה אנשים, ובהם גם הרב בנדל והרב רגב, וגם הוועדה הזאת הגיעה למסקנה לגבי האקט הגיורי הסופי, ואורי רגב חתום עליו.
אורי רגב: לא נכון, איש לא חתם.
שאול יהלום: הוא לא חתם, כי הרבנות לא חתמה ואיש לא חתם.
שאול יהלום: אבל הסיכום של הוועדה אחרי שהיא ישבה כל-כך הרבה ישיבות, שהגיור צריך להיות על-פי ההלכה הרבנית.
שאול יהלום: הם ישבו בוועדה והחליטו זאת.
שאול יהלום: אחרי שקיבלנו את פסק-הדין של הבג"צ, מה שראוי לעשות היום זה לחוקק כחוק את מסקנות ועדת נאמן, ובכך כל העם היהודי יכיר בגיורים, וגם יהיה מעמד לשאר הזרמים, שנכללו בוועדת נאמן.
שאול יהלום: בצורה כזאת נמנע מחלוקת.
שאול יהלום: כל דרך אחרת או שמביאה את מדינת-ישראל למדינת כל אזרחיה, או שמביאה למחלוקת שלא תביא לכל פתרון.
אופיר פינס-פז: מי נמצא פה מטעם פרקליטות המדינה?
יוכי גנסין: אני מוכנה לענות על שאלות חברי הוועדה.
יוכי גנסין: אני לא הייתי רוצה להשתתף באיזשהו דיון.
אופיר פינס-פז: מדוע ביקשתם דחייה של 14 יום?
יוכי גנסין: לא ביקשנו דחייה של 14 יום בהקשר של המבקשים והמשיבים הספציפיים.
יוכי גנסין: לא ביקשנו את הדחייה בהקשר של המבקשים והמשיבים הספציפיים.
יוכי גנסין: אמרנו במפורש שהיועץ המשפטי לממשלה הורה לבצע גם את פסק הדין של בג"צ, ונוכח ההתחייבויות שלנו בקשר לאותם מבקשים ספציפיים שעניינם עלה בבית-המשפט המחוזי, גם לגביהם אנחנו נעמוד בהתחייבויות שהתחייבנו לפני שלוש שנים בעקבות פסק-הדין של הבג"צ.
יוכי גנסין: היועץ ביקש לאפשר לו שהות של 14 יום על מנת ללמוד את פסק-הדין ואת המשמעויות שלו ואת דרכי היישום שלו מכאן ולהבא, ולא לגבי התיקים שהיו תיקים פנדינג.
יוכי גנסין: 13 המבקשים בבית-המשפט המחוזי היו תיקים שהיו תלויים ועומדים, ולגביהם אנחנו נעמוד בהתחייבויות.
אופיר פינס-פז: זאת אומרת שביום ראשון יכולים כל העותרים לגשת למשרד הפנים, כדי שירשום אותם כיהודים.
יוכי גנסין: אני לא אחראית על משרד הפנים.
אופיר פינס-פז: אני שואל אותך כמדינה, כמשרד המשפטים.
יוכי גנסין: אני לצורך העניין הגעתי לפה, על מנת להביע את עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה ואת עמדת הפרקליטות כבא כוח משרד הפנים, ופה אני נמצאת מטעמו של היועץ המשפטי לממשלה.
יוסף לפיד: גברתי, לפי מה שנאמר בשמו של היועץ המשפטי בבית-המשפט, עולה ריח של ניסיון לדחות ביצוע החלטה של בג"צ, ולא ראוי שהיועץ המשפטי לממשלה יתחמק מביצוע החלטות של בג"צ.
יוכי גנסין: זה ממש לא נכון.
יוכי גנסין: אין לי כרגע נוסח כתוב - -
קריאה: הוא נמצא כאן.
יוכי גנסין: - - אבל אני בטוחה שאני מצטטת משם כמעט מילה במילה.
יוכי גנסין: היועץ המשפטי לממשלה הודיע במפורש, שהוא הורה למלא אחר פסק הדין של בג"צ, והוא גם ימלא אחר ההתחייבות שנתנה המדינה לגבי התיקים התלויים ועומדים.
יוכי גנסין: לגבי מה שיהיה בעתיד ולגבי דרכי היישום של פסק הדין של בג"צ, היועץ אמר שהוא עדיין לא למד את פסק הדין יחד עם משרד הפנים, ושהוא מבקש ללמוד אותו.
יוכי גנסין: אני חושבת שזאת בהחלט הכרעה מספיק חשובה, ולכן היועץ המשפטי לממשלה מבקש ללמוד את דרכי היישום לעתיד לבוא.
אופיר פינס-פז: אבל על-פי הנוסח שאתם העברתם – והוא נמצא מול עיניי – ההבהרה שהבהרת, שהיא בעיניי מאד חשובה, לא באה לידי ביטוי מספק בנוסח הזה.
אופיר פינס-פז: אני אומר לך שעל-פי הודעת היועץ, כפי שהיא נמסרה לבית-המשפט המחוזי, ולא כפי שהיא נמסרה עכשיו לוועדת החוקה, חוק ומשפט, אין לי ספק שמשרד הפנים ישתמש ב-14 היום האלה, ולא ירשום ב-14 יום אלה אף אחד.
אופיר פינס-פז: אני מוכן לשים את כל יוקרתי על העניין, וזה חבל.
אופיר פינס-פז: אם היה אומר נציגו של היועץ המשפטי לממשלה בשפה מאד ברורה את מה שאמרת עכשיו, בית-המשפט היה אומר שצריך לרשום מייד את העותרים, ולגבי היתר לקבל דחייה של 14 יום.
יוכי גנסין: אין בינתיים יתר.
אופיר פינס-פז: אז מה זאת הדחייה?
אופיר פינס-פז: הדחייה בסופו של דבר תהיה לגבי האנשים עצמם.
יוכי גנסין: אני באופן אישי דיברתי אתמול עם היועץ המשפטי לממשלה, וההודעה שנמסרה הבוקר לבית-המשפט היא על דעתו ולבקשתו של היועץ המשפטי לממשלה.
אופיר פינס-פז: כן, אני בטוח.
יוכי גנסין: היועץ המשפטי לממשלה הורה חד-משמעית לבצע את פסק-הדין של בית-המשפט הגבוה לצדק.
יוכי גנסין: זה פסק-הדין שניתן ביום רביעי שעבר, והיועץ המשפטי הורה חד-משמעית לבצע את פסק-הדין של בית-המשפט הגבוה לצדק.
יוכי גנסין: השאלה מדוע משרד הפנים עושה כך או אחרת, איננה כרגע השאלה שעומדת על הפרק.
אופיר פינס-פז: אבל למה היועץ המשפטי לממשלה לא מודיע לשר הפנים: אדוני השר, הורה לאנשיך לבצע מייד את הפסיקה?
אופיר פינס-פז: למה אין מכתב כזה של אליקים רובינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה, לשר הפנים?
שאול יהלום: זה בסדר שבית-המשפט לא הוציא פסק-דין במשך 10 שנים, אבל זה לא בסדר שהיועץ המשפטי קבע 14 יום אלה.
אופיר פינס-פז: אני לא מבין למה יש לי תחושה שיש כאן התחכמות.
דוד טל: מה זאת אומרת למה?
דוד טל: בית-המשפט המחוזי אפשר לתת ארכה של 14 יום.
דוד טל: אתה מערער על פסיקה של בית-המשפט המחוזי, רק בגלל שזה לא עולה בקנה אחד עם הרצון שלך?
אופיר פינס-פז: זה לא עולה בקנה אחד עם עליונות שלטון החוק.
דוד טל: זה גם כן שלטון החוק.
דוד טל: גם בית-המשפט המחוזי, כמו בית-משפט השלום, הוא שלטון החוק.
אופיר פינס-פז: עליונות שלטון החוק מחייבת לכבד הכרעות של בג"צ.
דוד טל: ואם בית-המשפט המחוזי נתן שבועיים כדי ללמוד את פסק-הדין, למה לך לערער על דבר כזה?
יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, בפרפרזה על האמרה המפורסמת של ניל ארמסטרונג שהלך על הירח ואמר שזה צעד קטן לאדם וצעד גדול לאנושות, אני רוצה לומר לך שהבג"צ הזה הוא צעד קטן לעותרים וצעד גדול ליהדות, אבל הוא לא מספק.
שאול יהלום: ממש, זה צעד גדול אחורה.
יוסף לפיד: הוא לא מספק, מפני שכמו שאמרת, זאת רק החלטה טכנית לגבי רישום בתעודת זהות, בעוד שאנחנו מצפים להחלטה הרבה יותר גורפת, שחלה גם למשל על נשואים, ושבכלל מכירה ברפורמים ובקונסרבטיבים כזרמים שווי זכויות ביהדות, ולא עושה הפליה בין יהודי ליהודי, כאילו למדנו דברים מהגויים.
שאול יהלום: הרפורמים מחתנים גוי ויהודי באותה חתונה.
יוסף לפיד: אילו אתם עסקתם גם קצת במדע - -
שאול יהלום: מה זאת אומרת "אילו עסקתם במדע"?
שאול יהלום: מה זה מדע?
שאול יהלום: אתה עוסק יותר ממני במדע?
שאול יהלום: הציבור שלך עוסק יותר ממני במדע?
יוסף לפיד: כן, בהחלט, אתה עוסק באמונות, בעיקר באמונות תפלות.
יוסף לפיד: היהדות קבעה שהיהדות עוברת דרך האם מסיבה אחת, כי לא היו בטוחים איך קובעים על בטוח מי האב.
יוסף לפיד: היום המדע, שאתה עוד לא שמעת עליו, יודע בעזרת ה-DNA לקבוע בדיוק מי האב.
שאול יהלום: אז כל אב יבדוק את ה-DNA שלו?
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת יהלום, זה לא יכול להיות שאתה לא תאפשר לו לדבר.
שאול יהלום: אני רק לומד ממנו, שהרי הוא איש המדע ואני הפרימיטיבי.
שאול יהלום: אני צריך ללמוד ממנו, כי כל שנייה שאני לא לומד, אני מפסיד...
אופיר פינס-פז: אז תלמד בשקט, אתה מפריע למורה...
שאול יהלום: המדע נמצא בידי מפלגת "שינוי".
יוסף לפיד: הוא מסכן, כי כשהוא מדבר, לא מצלמים.
יוסף לפיד: הוא יודע שמצלמים כשאני מדבר, ולכן הוא תופס עליי טרמפ.
דוד טל: טומי, ירדת עד התחתית, כך אתה נוהג בחבר-כנסת?
דוד טל: לא יפה מה שאתה עושה עכשיו.
דוד טל: מה שאתה עושה חמור ביותר.
דוד טל: טומי, יש גבול למה שאתה אומר.
דוד טל: זה בסדר שאתה אומר את דעתך, נכון שאנחנו מנוגדים בהשקפות עולמנו, אבל ככה לרדת על חבר-כנסת?
יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, להבדיל אלף אלפי הבדלות, כשהייתי ילד באירופה, צריכים היו להוכיח שאימא שלך לא יהודייה כדי שלא יהרגו אותך.
יוסף לפיד: עצוב מאד, שבמדינת-ישראל אתה צריך להוכיח שאימא שלך יהודייה כדי שיכירו בזכותך להיהרג, כי אז אתה יהודי טוב ומותר לך להיהרג – אחרת אתה ניהרג כגוי וקוברים אותך מחוץ לגדר.
שאול יהלום: זו דמגוגיה זולה.
אופיר פינס-פז: שאול, אני מבקש ממך לא להפריע.
שאול יהלום: אבל זאת עובדה שזאת דמגוגיה זולה.
יוסף לפיד: אדוני, גזענות היא גזענות היא גזענות בכל צורותיה.
שאול יהלום: להפך, גיור זאת לא גזענות, גיור זה ההפך מגזענות, כי כל אדם יכול להצטרף לעם היהודי.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת יהלום, אני מבקש ממך לאפשר לאנשים לדבר.
יוסף לפיד: אני שתקתי, למרות כל הדברים ששמעתי מפיך ולמרות שלא הסכמתי לאף מילה שלך.
שאול יהלום: כי הדברים שלי היו נכונים, ולא היה לך מה להגיד.
יוסף לפיד: לי היתה דרך ארץ, דבר שלך אין.
אופיר פינס-פז: חברי-הכנסת, אני אאלץ להפסיק את הדיון הזה.
יוסף לפיד: אתה לא תפסיק אותי, אתה תפסיק אותו.
אופיר פינס-פז: אני אפסיק את כל הדיון.
דוד טל: אדוני, אני חושב שאתה צודק.
דוד טל: אין מקום לדיון כזה, שבו אמוציות עולות על הרציונליות.
יוסף לפיד: אתה דיברת 10 דקות ולא הוצאתי מילה, אז תן לגמור משפט.
דוד טל: טומי, אבל תמיד אתה עושה את זה לכולם, אז אל תצפה שאחרים לא יעשו לך את זה.
יוסף לפיד: אני עושה את זה ב"פופוליטיקה", אבל לא כאן.
דוד טל: לא, גם בכנסת אתה עושה את זה.
שאול יהלום: כמה רואים אותנו כאן?
שאול יהלום: את "פופוליטיקה" רואה כל העם.
שאול יהלום: הקנאה תעביר אותך על דעתך.
שאול יהלום: קנאה במי?
שאול יהלום: בך?
יוסף לפיד: בגלל שעדיין לא יודעים שיש חבר-כנסת בשם יהלום.
דוד טל: הוא היה שר והיה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, למה אתה אומר את זה?
שאול יהלום: אבל להגיד שאני מקנא בלפיד?
שאול יהלום: אני מקנא בהרבה אנשים, אבל לא בלפיד.
יוסף לפיד: הצעת-החוק שחבר-הכנסת אופיר פינס-פז ואני נציג תספק אתכם, כי החוק יקבע שגם מי שאביו יהודי יוכר בישראל כיהודי לכל דבר.
דוד טל: נקבע שזה יהיה רק מי שהסבא שלו לפחות היה יהודי...
יוסף לפיד: וגם מי שסבא שלו יהודי, כך שהוא יהיה יהודי לכל דבר, ואז לא יהיו לכם בעיות.
יוסף לפיד: אנחנו נפתור לכם את הפרובלמה הזאת.
יוסף לפיד: אני אומר לכם שעצוב מאד שבשנת 2001, 2002, 2003 ישבו, יושבים ויישבו אנשים שמייצגים את החוק במדינת-ישראל, ומנהלים דיון ארכאי על דבר שאבד עליו הכלח, כי בשום מדינה מתורבתת לא רק שלא מנהלים דיון כזה, אלא לא מבינים על מה אנחנו מדברים, ולא מאמינים שאנחנו מנסים להסביר שבמדינת-ישראל עדיין לא יכולים להתחתן אנשים שאוהבים אחד את השני, ושבמדינת-ישראל יש ייצוא של זוגות לאי השכן כדי להתחתן, והכל בגלל איזו הוראה שניתנה לפני 3000 שנה על-ידי אנשים שפחדו שאישה תבגוד בבעלה.
שאול יהלום: בזה אנחנו גאים.
יוסף לפיד: לכן אדוני יושב-הראש, אני מצטרף למה שאמרת ואני מוחה על הניסיון של היועץ המשפטי לממשלה להשהות את הביצוע של הוראה מפורשת של בית-הדין הגבוה לצדק.
יוסף לפיד: צריך לבצע את ההוראה הזאת ומייד.
יוסף לפיד: צריך לכבד במדינת-ישראל את החוק.
יוסף לפיד: גם אתם חיים על-פי החוק במדינת-ישראל.
עודד וינר: אני חושב שתגובתו של הרב הראשי לישראל, כפי שהופיע בכל אמצעי התקשורת, היא התגובה הנכונה והראויה בנושא הזה.
עודד וינר: ברור לגמרי שהדבר הקובע כדי להיכנס תחת כנפיו של העם היהודי היא ההלכה היהודית.
עודד וינר: זה דבר שהיה מקובל מאז ומעולם, ואם טומי הזכיר פה את מה שהיה לפני 3000 שנה, אז צריך לציין שאנחנו העם היחיד ששרד מאז.
יוסף לפיד: אני עבורך חבר-הכנסת לפיד.
עודד וינר: אנחנו נמצאים פה בזכות אותה תורה ובזכות אותה הלכה ששרדה לאורך 3000 שנה, כשאף אומה ולשון לא שרדה את התקופה הזאת.
עודד וינר: אותם חלקים בעם היהודי ששמרו על הגחלת הזאת בגלל שהם הקפידו על קוצו של יו"ד ועל ההלכה לכל פרטיה ודקדוקיה, הם אלה שהביאו את עם ישראל למקום שבו הוא נמצא היום.
אופיר פינס-פז: איך מיליארד סינים שרדו במשך 5000 שנה בלי ההלכה הזאת?
אופיר פינס-פז: האם חשבת על זה?
יוסף לפיד: הם עוד לא שמעו על הסינים.
עודד וינר: אנחנו חשבנו על זה.
עודד וינר: אנחנו קדמנו לסינים.
אופיר פינס-פז: מיליארד סינים, ואנחנו בסך הכל 30,000,000 איש, אז איך זה?
אופיר פינס-פז: לאן הלך כל עם ישראל?
שאול יהלום: אף סיני שיצא לארצות-הברית לא יחזור כבר לסין.
עודד וינר: כפי שאמר חבר-הכנסת יהלום, בכל מקום שנמצא יהודי ובכל תפוצות התבל הוא קורא באותו השבוע את אותה פרשת השבוע, בין אם הוא בתימן, בארצות-הברית, או ברוסיה.
יוסף לפיד: או שהוא לא קורא.
עודד וינר: נכון, או שהוא לא קורא, ואז יכול להיות שהוא בהחלט לא שייך לעם היהודי.
דוד טל: טומי, אבל למה אתה מפריע לו?
דוד טל: רק קודם רגזת ונרגשת על כך שהפריעו לך, אז למה אדוני מפריע לו?
דוד טל: איפה דרך הארץ שלך?
דוד טל: דרך ארץ קדמה אפילו לתורה.
שאול יהלום: הם מורמים, הם עם סגולה...
דוד טל: כן, להם מותר הכל.
עודד וינר: הוזכר פה כבר הנושא, שכבר בימי בן-גוריון דנו בעניין וישבו על המדוכה הזאת.
עודד וינר: למעשה, אנחנו לא כל-כך הבנו מה הרבותא בפסיקת בית-הדין, לאחר שבית-הדין ב-1970 בעניינו של בנימין שליט כבר קבע את אותה אמת מידה לגבי רישום כיהודי בתעודת הזהות, רישום שהוא לצורך הרישום בלבד, ולא לצורך שאר הדברים – לא לצורך שום עניין הלכתי כלשהו, לא לצורך חוק השבות, לא לצורך כניסה לעם היהודי, ולא לכל צורך אחר, ולכן הוא רק חזר על עצמו בפסיקה הזאת.
עודד וינר: אנחנו רק מאד מקווים, שהכנסת תתעשת עכשיו ותחוקק את החוקים המתאימים ברוב דמוקרטי ראוי.
אופיר פינס-פז: איזה חוקים לדעתך מתאימים?
עודד וינר: אותו חוק השבות שקבע בית-המשפט העליון, שאומר שעל בסיס ההלכה ייכנס יהודי לעם ישראל.
אורי רגב: כך גם לגבי גרים מחוץ לארץ?
עודד וינר: כך יימנע פיצול בעם היהודי לכל דבר ועניין, ולא יהיו ספרי יוחסין, אלא נוכל להמשיך להתחתן איש עם רעהו כפי שהיה בעבר.
דוד טל: אדוני, אני מוכרח לומר כמה הערות מקדמיות.
דוד טל: חבר-הכנסת טומי לפיד מנסה להציג את עצמו כנאור ואביר שלטון החוק, אבל אדוני היושב-ראש, ראה זה פלא, אביר שלטון החוק הופך להיות לבריון שלטון החוק, כשמדובר על החלטה של בית-המשפט המחוזי, שאותה הוא לא מקבל.
דוד טל: אתה בריון של שלטון החוק.
יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, אני מבקש את הגנתך.
דוד טל: במקום לומר שגם בית-המשפט המחוזי פסיקתו פסיקה, אתה הולך לקבל במערכת המשפט רק את מה שנוח לך.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת טל, אני מבקש ממך לחזור בך מהביטוי הזה, כי הוא לא ביטוי פרלמנטרי, והוא לא לעניין.
דוד טל: הוא לא ביטוי פרלמנטרי?
דוד טל: אני אבדוק את זה אצל קולט אביטל.
דוד טל: אם זה פרלמנטרי, אני אשאיר אותו, ואם לא – אני אתנצל בפניו.
דוד טל: אדוני היושב-ראש, אי אפשר לסבול את זה שאתם לוקחים את הכל לידיכם ועושים רק מה שנוח לכם ומה שטוב לכם.
דוד טל: אם יש כללי משחק, תעמדו בכל כללי המשחק.
דוד טל: בית-משפט מחוזי במדינת-ישראל הוא בית-משפט לכל עניין ודבר, ולמה אדוני טומי לפיד תצא בהתקפה משלחת רסן נגד היועץ המשפטי?
דוד טל: בגלל שהוא רצה ללמוד נושא שהוא רציני, עמוק וכבד?
יוסף לפיד: בגלל שהוא מתחמק.
דוד טל: הוא אמרה פה הנציגה שלו, שהוא מתכוון לבצע את ההוראה.
דוד טל: אתה, בגלל שאתה חבר-כנסת, אתה מרשה לעצמך לתקוף את ההחלטה הזאת?
יוסף לפיד: איש לא תקף את בית-המשפט המחוזי.
דוד טל: לו אני הייתי עושה את זה, מה היית אומר?
דוד טל: היית אומר שזאת התקפה משלחת רסן כנגד מערכת המשפט.
דוד טל: אל תפריע לי.
דוד טל: אתה עכשיו תקפת את היועץ המשפטי בדבריך, ואתה הטלת בו רבב, וזה דבר שאתה לא היית רוצה שאף לא חבר-כנסת אחר יעשה לא ליועץ המשפטי ולא למערכת המשפט.
דוד טל: אדוני, רק התחלתי לומר כמה דברים, לפני שאני אגיע לדברים שרציתי באמת להגיד.
דוד טל: אשר על כן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כאן לידידי חבר-הכנסת טומי לפיד שזו לא הדרך, אתה לא יכול כשזה מתאים לך לאמץ את היועץ המשפטי ללבך בחום וברכות, וכשזה לא מתאים לך, לתת לו בעיטה ולהעיף אותו לכל הרוחות.
דוד טל: זה לא נהוג, זה לא נכון, ואתם אמרתם השכם והערב "עליונות שלטון החוק".
דוד טל: אתם צריכים להיות הגונים לפחות בכללי המשחק שלכם.
דוד טל: אל תשנו את כללי המשחק.
דוד טל: אם אתם רוצים לשנות אותם, תודיעו לנו על כך קודם.
דוד טל: מעבר לכך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר בנושא הזה שעצם העובדה שהיועץ המשפטי צריך ללמוד את הנושא, מעידה על כך שכנראה יש בעיה למדינת-ישראל עם החלטת בג"צ, שאלמלא כן, היועץ המשפטי לא היה צריך פסק זמן כדי ללמוד את הפסיקה.
דוד טל: אני מניח שבתקופה הזאת הוא ילמד את הנושא הזה ויטכס עצה.
דוד טל: מעבר לכך, אדוני היושב-ראש, הוועדה המכובדת הזאת דחתה ברוב של שמונה נגד שבעה את הצעת-החוק של אליעזר כהן להקים בית-משפט לחוקה.
דוד טל: אם מישהו רוצה לדעת למה צריך בית-משפט לחוקה, זאת התשובה.
דוד טל: לא ייתכן שבית-המשפט העליון יחליט בנושאים ערכיים כאלה, כשיושבים שם מספר אנשים עם השקפות עולם מאד מאד מסוימות.
דוד טל: אתה יודע למה הדבר דומה?
דוד טל: תאר לעצמך שאני הייתי מבקש מהרבנות הראשית לדון בנושאים ערכיים.
דוד טל: אין שום ספק שזה לא יהיה נכון, מפני שיש רפורמים, חילוניים וכו'.
אופיר פינס-פז: אני יכול לשאול אותך שאלה?
אופיר פינס-פז: שמעת את הסיפור של עמנואל.
אופיר פינס-פז: האם אתה חושב שיש רוב אחר בציבור, שהוא קטן מ-80% - כפי שהיה בבג"צ - שתומך בכך שהבחור הזה יוכר ויירשם כיהודי?
דוד טל: אני לא יודע, אבל אני קראתי אתמול סקר שהופיע בעיתון "הארץ", ושכמדומני מופיע שוב היום, שהחלטת בג"צ לא מקובלת על 40% מאזרחי מדינת-ישראל.
דוד טל: אלה הנתונים שלא אני קבעתי, אלא הם הופיעו בעיתון "הארץ", העיתון של האנשים החושבים והנאורים.
דוד טל: אני קורא אותו כדי לדעת מה להשיב, ובגלל שאין לי ברירה.
דוד טל: אני רוצה לומר לך אדוני, שאם בג"צ היה מתעסק בכל הנושאים, הנה מה טוב וזה בסדר, אבל לא בנושאים ערכיים.
דוד טל: כשמדובר בנושאים ערכיים שהם ציפור הנפש של האומה היהודית, לא ייתכן לתת לאנשים עם דעה מאד מאד מסוימת להכריע בנושאים כאלה.
דוד טל: בגלל שאמרתי את זה, אני אגיד את זה עוד פעם גם פה - בית-המשפט הגבוה לצדק זה סניף ראשי של מרצ.
יוסף לפיד: אני מוחה על כך, איפה "שינוי"?
דוד טל: "שינוי" לא היתה קיימת אז, כי היא לא הגישה בג"צים במספר כה עצום כמו שהגישה מרצ.
דוד טל: לו בית-המשפט העליון לא היה מתעסק בנושאים ערכיים – ניחא.
דוד טל: אנחנו זקוקים לבית-משפט לחוקה בגלל הסיבות הללו.
דוד טל: עכשיו אני רוצה לעבור לעצם הדיון הזה.
אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך שתעצור עכשיו, ואנחנו נחזור אליך בהמשך.
אופיר פינס-פז: פרופסור בני איש שלום, יושב-ראש המכון המשותף ללימודי יהדות, בבקשה.
בני איש שלום: אני חייב לומר שאני עצוב מאד לשמוע את הדיון כאן.
בני איש שלום: אנחנו חוזרים שנים לאחור, מפני שהדברים התגלגלו כפי שהתגלגלו.
בני איש שלום: ישבה ועדת נאמן, והחליטה את מה שהחליטה.
בני איש שלום: אמנם הדברים לא נחתמו, אבל ברור היה לכולם שיש הסכמה רחבה מקיר לקיר, בהשתתפות התנועות הרפורמית והקונסרבטיבית, נציגים של הציבור האורתודוקסי בישראל ותמיכה רחבה של למעלה מ-80 חברי-כנסת שתמכו בהמלצות ועדת נאמן לממשלה.