GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמי סלע: השכר היותר גבוה גם כך זה בדרך כלל למנכ"ל.
אורי מקלב: לא מצאנו את הדרך להתגבר על זה.
אורי מקלב: זה נושא שעלה, שלא פתרנו.
<תמי סלע: בעמוד 16, אני רק מפנה לסעיף שכבר קראנו לגבי סיוע והנחיה לעמותות בניהול ענייניהן, ושם זה בא כחלק מפרק 1, "הנחיה, פיקוח ובקרה", כך שילבנו את זה.
<תמי סלע: בעמוד 18 היתה הכרעה שקיבלנו - - -
<איתן צחור: תוסיפו את ה"התרשמות", לפחות המילה הזאת.
<גלי גרוס: נחזור ונתייחס לזה, איתן.
<תמי סלע: אני קודם קוראת את כל השינויים.
<תמי סלע: בעמוד 18 אני רק מפנה ל-39ג, אותה החלטה שהתקבלה לגבי הסעיף המקביל, רשימת העניינים והדיווח.
<תמי סלע: גם בעמוד 21 זה הסעיף המקביל לתוספת לגבי שישה חודשים נוספים לשם סיום הבדיקה.
<תמי סלע: בסעיף קטן (ג), בסופו.
<איתן צחור: בסוף לא כללנו הוראה לגבי הגבלה לפעם בשלוש שנים?
<תמי סלע: הגבלה לתקופות של שלוש שנים לכל מקרה - - -
<איתן צחור: לא, הביקורת עצמה.
<תמי סלע: - - - מקסימום שמונה שנים בסך הכול.
אופיר כץ: הכוונה שלו היא שהביקורת לא תיעשה בתוך - - - או משהו כזה.
<גלי גרוס: אין הוראה מפורשת בחקיקה.
<תמי סלע: את זה לא הכנסנו כאן.
<תמי סלע: הם אמרו את זה לפרוטוקול.
<תמי סלע: דובר על כך שיש חשיבות להכניס את זה גם בנהלים שלכם בצורה שתהיה שקופה לציבור, אבל לא דיברנו על כתיבה בחוק.
<איתן צחור: היום נתקלתי באדם שבשנה אחת, השנה האחרונה – ארבע ביקורות שונות.
אורי מקלב: הם גם אמרו שהם לא עושים ביקורת כשהחשב למשל עשה ביקורת באותו - - -
<גלי גרוס: אפשר לפנות אלינו במקרים נקודתיים ואנחנו נטפל בזה.
<איתן צחור: למי פונים?
<גלי גרוס: חלק מהדרישות של החוק הזה שתהיה כתובת ייעודית שאפשר לפנות בעניינים האלה, ותהיה כתובת ייעודית שאפשר יהיה לפנות בעניינים האלה.
<גלי גרוס: כחלק מההיערכות שלנו ליישום בחוק תהיה כתובת מייל.
<איתן צחור: יהודית בה"א...
<גלי גרוס: ייעודית בעי"ן.
<גלי גרוס: היא תאפשר פניות בהקשרים האלה.
אורי מקלב: אתם גם תפרסמו את הדבר הזה?
<גלי גרוס: נפרסם כדי שהעמותות ידעו שהן לא צפויות לזה.
אורי מקלב: אם קורה להן, הן יכולות לבוא ולהלין על כך.
<גלי גרוס: דיברנו על זה לפרוטוקול בפעם שעברה ואמרנו שנכתוב את זה.
<תמי סלע: בעמוד 23, בסעיף של חקירת עמותה, בנושא של הדוח של החוקר הציעו משרד המשפטים להכניס בסעיף קטן (ו), בסעיף יותר מפורט, שהוא דומה לסעיף שחל על הבודקים החיצוניים, במקום בסיפה של סעיף קטן (א), ואני קוראת: "החוקר ימסור לרשם דין וחשבון שיכלול את ממצאי החקירה, התייחסות העמותה אליהם ואת המלצותיו".
<איתן צחור: איפה זה?
<תמי סלע: בעמוד 24, סעיף קטן (ו) החדש, שמודגש.
<תמי סלע: הוא בא במקום הסיפה של סעיף קטן (א), מפרט את הנושא של הגשת הדוח של החוקר עם התייחסות גם לנושא ש"החוקר ימסור לעמותה את טיוטת הדין וחשבון הסופי שלו ויודיע לה על זכותה להגיש תגובה לטיוטה בתוך 30 ימים או בתוך תקופה ארוכה יותר שקבע הרשם".
<תמי סלע: עוד נקודה אחת שאנחנו צריכים לקבל עליה תשובה, נקודה קטנה, זה לגבי ההכשרה של החוקרים בראש הסעיף, בעמוד 24, האם שם זה צריך להיות בהסכמת השר לביטחון פנים, בגלל שאלה סמכויות של חוקר.
<גלי גרוס: בדקנו את זה עם גבי והיא אמרה שלא.
<תמי סלע: "כפי שהורה שר המשפטים", נקודה.
<יהונתן קוליץ: אפשר הערה אחת על סעיף קטן (ו)?
<יהונתן קוליץ: סעיף קטן (ו) מדבר על זה שימסרו לעמותה את טיוטת - - -
<תמי סלע: טיוטת דוח החקירה.
<יהונתן קוליץ: טיוטת דוח החקירה.
<יהונתן קוליץ: אבל לא רשום בשום מקום שמוסרים את התוצאות הסופיות לעמותה.
<תמי סלע: הממצאים הסופיים אפילו מתפרסמים.
<גלי גרוס: הם עומדים לעיון הציבור.
<יהונתן קוליץ: זה יתפרסם באתר בלי שנקבל את זה?
אורי מקלב: זה מובן מאליו.
<גלי גרוס: אין לנו שום סיבה לשמור את זה אצלנו.
<גלי גרוס: אנחנו רוצים שהעמותה תתייחס לזה.
אופיר כץ: צריך להוסיף פה גם את הדוח הסופי.
אורי מקלב: ממצאי החקירה ומסקנותיה?
אורי מקלב: אני לא בחלק של הניסוח.
<יהונתן קוליץ: יש לנו הפתעה – יום אחד פותחים באינטרנט ורואים - - -
<תמי סלע: יימסר גם לעמותה.
<תמי סלע: הרי, מה שכתוב, שהחוקר ימסור לרשם דין וחשבון שיכלול את ממצאי החקירה, התייחסות העמותה אליהם ואת המלצותיו, אז נכתוב שם, יימסר גם - - -
אופיר כץ: עותק יימסר לעמותה.
<תמי סלע: כן, עותק של הדוח יימסר גם לעמותה.
אופיר כץ: אחרת נראה את זה בעיתון.
<תמי סלע: הלאה.
<תמי סלע: לא נשארו הרבה דברים.
אורי מקלב: העמוד האחרון.
<תמי סלע: סעיף 12. "תחילתו של חוק זה 45 ימים מיום פרסומו", כדי לאפשר היערכות לדברים.
<תמי סלע: בסעיף התחולה שמתייחס לסעיף 39 - - -
<גלי גרוס: רק הערה אחת קודם על התחילה של החוק.
<גלי גרוס: רצינו תקופת היערכות מבחינתנו לפרסומים ולדברים, אבל אני חושבת שגם למען ההגינות כלפי העמותות, שיש להן עכשיו מחזור של יותר מ-10 מיליון וצריכות למנות מבקר פנימי, אני לא בטוחה ש-45 יום הם מספיקים.
<אלה גור: כן, קצת קצר מדי.
<גלי גרוס: יכול להיות שנכון היה לתת פה שישה חודשים או שנה.
<תמי סלע: שישה חודשים?
<גלי גרוס: לסעיף של המבקר הפנימי.
<גלי גרוס: אנחנו נודיע להם, הם צריכים למנות אותו, הם צריכים להיערך לזה.
אורי מקלב: סך הכול תחילתו של כל החוק ב-45 ימים זה מספיק?
אורי מקלב: אמרת ש - - -
<גלי גרוס: אמרתי שביקשנו לקראת ההכנה.
<גלי גרוס: אפשר לעשות גם 60, לתת לנו עוד קצת זמן.
אורי מקלב: אז 60 ימים.
<תמי סלע: לגבי המבקר הפנימי כמה זמן?
<גלי גרוס: תגידו אתם.
<גלי גרוס: אני חושבת שצריך לתת זמן לעמותה להתארגן.
<איתן צחור: ללא ספק, לפחות חצי שנה, וגם החוק עצמו - - -
אורי מקלב: שישה חודשים.
<גלי גרוס: לחוק עצמו אנחנו מרגישים ש-60 יום - - -
<איתן צחור: יש פה הרבה דברים שצריכים היערכויות ולמידה והשתלמויות, כדאי שהדברים האלה ייספרו.
<איתן צחור: שישה חודשים זו תקופה מינימלית לחוק כזה, בעיקר כשמדובר פה בסמכויות מרחיקות לכת.
<גלי גרוס: שישה חודשים על כל החוק אתם מציעים?
<איתן צחור: כן, זה הכי פשוט.
<גלי גרוס: שישה חודשים זה מספיק למבקר הפנימי?
<גלי גרוס: אנחנו גם נודיע, אבל גם אתם תודיעו לעמותות – מנהיגות אזרחית וכו' – שהם צריכים להיערך ולמנות.
<איתן צחור: אנחנו כבר פותחים אתך יומנים ליום העיון הקרוב בלשכה.
אופיר כץ: מילא אנחנו, לשכת המבקרים הפנימיים.
<גלי גרוס: שישה חודשים על הכול.
<תמי סלע: בסעיף 13 היתה רק תוספת לגבי התחולה של חלק מההוראות בסעיף העיון והפרסום, שחלות רק לגבי מסמכים חדשים שהוכנו על-ידי הרשם או הוגשו לו, הן לגבי הפרוצדורה של פנייה לצד שלישי והן לגבי מסמכים שנמצאים בתיק בבית משפט.
<תמי סלע: הוספנו שם שזה מוחל בעקיפין דרך הסעיף שמחיל את אותו סעיף גם על חברות לתועלת הציבור, והוראת המעבר, שהיא הוראה חדשה, לגבי משרדי רואי החשבון שעובדים כבר היום עם רשם העמותות ורשם ההקדשות ועושים את הביקורות יש פה הוראת מעבר – קודם אני אסביר אותה במילים ואחר-כך אני אקרא אותה – היא אומרת שאם היתה לו התקשרות קודמת, רואים אותו כאילו הוא בודק חיצוני שקיבל אישור לפי הסעיפים הרלוונטיים, ותקופת ההתקשרות שהוא חתום לגביה מלפני תחילת החוק, כולל ההארכות שכבר מובנות בתוך ההתקשרות, כלומר, הוא קיבל אופציה לעוד שלוש שנים – עד תום התקופות האלה זה ייחשב כתקופה הראשונה של שלוש השנים לפי החוק.
<איתן צחור: שמונה שנים ועוד שישה חודשים?
<תמי סלע: מכאן ניתן להאריך לעוד שלוש שנים ועוד שנתיים לכל היותר.
אורי מקלב: המקסימום שיכול להיות היום מתחילת החוק, כמה שנים זה?
<איתן צחור: 13 שנה.
<אבי ליכט: תקראי את זה, ואז נסביר.
<תמי סלע: אני קוראת: "רואה חשבון שהיתה לו ערב יום התחילה התקשרות עם רשם ההקדשות או רשם העמותות לשם בדיקת עמידתם של תאגידים בהוראות החוק העיקרי או חוק העמותות, לפי העניין, יראו אותו כמי שקיבל אישור לשמש בודק חיצוני לפי סעיף 345כד3 לחוק העיקרי או לפי סעיף 39ד לחוק העמותות, כנוסחם בסעיפים" – הרלוונטיים – "לחוק זה, ותקופת ההתקשרות עמו, לרבות הארכתה לפי תנאי ההתקשרות, תיחשב כשלוש השנים הראשונות של תקופת האישור לפי הסעיפים האמורים".
<יהונתן קוליץ: זאת אומרת, גם אם הוא לא עומד בתנאים של סעיף 39א(2), אם הוא הורשע - - -
<תמי סלע: יש הרי סמכות לרשם לבטל אישור, להתלות אישור, אם לא עומדים בתנאים.
<תמי סלע: זה חל.
אורי מקלב: כל הסעיפים חלים עליו, אין ספק.
<גלי גרוס: אני רוצה להסביר למה הכוונה.
<גלי גרוס: הרי יצאנו להתקשרות מכרזית, שזה תהליך מאוד מורכב לכשעצמו, ומראש תקופת ההתקשרות לפי המכרז ההוא היתה שלוש שנים פלוס אפשרות הארכה לשלוש שנים.
<גלי גרוס: ההתקשרות התחילה בנובמבר 2011, אז אנחנו מבקשים לראות את תקופת ההתקשרות הנוכחית, כולל אפשרות ההארכה שלה, כדי שיהיה לנו גם זמן להיערך לעתיד, כשלוש השנים הראשונות לפי החוק.
<גלי גרוס: ומאותו רגע ואילך יתחיל לספור.
<עופר זהבי: כלומר, ב-17.
אופיר כץ: הוא מסיים ב-2014, בגלל - - -
<גלי גרוס: כולל הארכה.
אופיר כץ: אז יכול עוד שלוש ועוד שנתיים.
אורי מקלב: יש לו שלוש שנים וחצי.
<גלי גרוס: לפי ההסכם הנוכחי ייחשבו כשלוש.
<גלי גרוס: זה הרעיון.
אורי מקלב: גלי, זה שלוש שנים מתחילת החוק, מכיוון שהחוק יתחיל בעוד חצי שנה – מינימום חצי שנה, זה יותר מחצי שנה – נהיה באמצע 2014.
אורי מקלב: בנובמבר 2014 עברו שלוש שנים מ-2011 עד 2014.
<גלי גרוס: כן, אנחנו רוצים גם את ההארכה.
<גלי גרוס: היום אפשר שלוש ושלוש.
<גלי גרוס: בנובמבר 2014 יש עוד שלוש, ובעצם עד סוף 2017 זה ייחשב לשלוש שנים לפי החוק.
אורי מקלב: לא יותר מ-12 שנה.
<גלי גרוס: לא, עוד 5 אחרי 2017.
אורי מקלב: זה 2022.
אורי מקלב: יותר מחמש שנים את רוצה, 5 פלוס שנתיים, זה שבע שנים.
<גלי גרוס: אפשר לא יותר משמונה.
<גלי גרוס: אני רואה את ההתקשרות הקיימת של שלוש פלוס שלוש, ב-2017 אני אראה את כולם כשלוש.
אורי מקלב: אז מתחילים את הספירה של שמונה?
<תמי סלע: עוד חמש.
<גלי גרוס: היו כמה חלופות.
<גלי גרוס: אופציה אחת היתה להוציא את ההתקשרות הזאת ממשך הזמן ולהגיד שרק עם סיומה נתחיל לספור לפי החוק.
<גלי גרוס: זו אופציה אחת.
<גלי גרוס: אנחנו ניסינו להיות קצת יותר - - -
אורי מקלב: אני חושב שזה מן הנכון.
אורי מקלב: אם אתם נותנים עוד שלוש, זה עוד שלוש שנים.
אורי מקלב: כולם שמונה שנים - - -
<אלה גור: לא חייבים למממש להם את האופציה של השלוש.
<גלי גרוס: גם אנחנו וגם הם נערכו לסיטואציה של שלוש שנים פלוס שלוש.
<גלי גרוס: המכרז עצמו ארך כמה שנים.
<גלי גרוס: אנחנו צריכים איכשהו להתחיל וליישם את החוק הזה בצורה שתאפשר לנו רציפות.
<גלי גרוס: אם היינו אומרים שהמכרז הקיים נכנס פה, וכבר היה שלוש פלוס שלוש, בכלל לא היינו יכולים להתקשר עם אף אחד מהקיימים.
<גלי גרוס: אנחנו מנסים להגיע לאיזה הסדר מאוזן.
<גלי גרוס: אופציה אחת היא מה שהציע היושב-ראש, אני מסכימה שהיא יותר מחמירה משלי.
<גלי גרוס: זאת אומרת, מתחילים לספור רק בתום ההתקשרות הקיימת.
אורי מקלב: אני חושב שזה יותר נכון.
אורי מקלב: זה נותן לך עוד שלוש שנים וחצי, ואז מתחילים לספור לפי החוק הקיים.
<תמי סלע: אלה תקופות מאוד ארוכות.
<איתן צחור: לפי גלי זה 11, זה מספיק.
אורי מקלב: זה 11.5 לפי גלי, אני אומר 12 שנה.
אורי מקלב: מה שגלי אומרת זה נכון, ניתן לסיים את התקופה הראשונה, שתהיה בערך בעוד חצי שנה ועוד תקופה של שלוש שנים, ואחרי זה חל עליהם החוק.
<גלי גרוס: כל ההתקשרות הקודמת לפני החוק ב-2017 אני רואה כשלוש שנים, ומאותו רגע אני ממשיכה לפי החוק.
אופיר כץ: הערה אחת, אני לא חושב שהמילה "רואה חשבון" בתחילת הסעיף נכונה.
אופיר כץ: זה או בודק או משהו.
<גלי גרוס: הקיים הוא רואה חשבון.
<גלי גרוס: התלבטנו בזה כשניסחנו.
<איתן צחור: זה לא מתאים, זה כאילו מביע כוונה סמויה.
<תמי סלע: זה מה שהיה עד היום.
<גלי גרוס: זה מה שהיה.
<גלי גרוס: אי-אפשר להתעלם - - -
<איתן צחור: אפשר לכתוב "בודק".
אורי מקלב: אם בתקופה הזאת, בתוך החצי השנה, תרצו להכניס עוד מישהו והוא לא יהיה רואה חשבון, תהיה לכם בעיה.
<איתן צחור: נניח יש לכם מקרה אחד של עורך-דין לרפואה?
<תמי סלע: אתה מדבר שעכשיו תהיה התקשרות?
אורי מקלב: ודאי, אם נעשית התקשרות.
<גלי גרוס: אני אגיד מה יכול להיות ואני מבינה מה אתה אומר.
<גלי גרוס: מה שיכול להיות במסגרת המכרז המקורי - - -
אורי מקלב: נניח, תפסלו את זה ותרצו להכניס את הבא בתור?
<גלי גרוס: במסגרת המכרז המקורי יש איזה פוטנציאל של בעלי כשירויות נוספות שאנחנו יכולים להכניס.
<גלי גרוס: מבחינתנו כל אלה נחשבים למי שהיה ערב ההתקשרות, כי מי שכבר התמודד במכרז הקיים - - -
<תמי סלע: "מי שהיתה לו".
אורי מקלב: "מי שהיתה לו".
<אבי ליכט: "מי שהיתה לו".
<גלי גרוס: אולי זה נכון, זה לא רק מי שהיתה לו התקשרות, זה גם מה שאדוני היושב-ראש אמר, זה גם מי שהיה לו פוטנציאל להתקשרות לפי המכרז.
<גלי גרוס: זאת אומרת, מי שהתמודד במכרז או זכה - - -
אורי מקלב: מי שהיה ראוי.
<גלי גרוס: צריך לבדוק בנוסח שזה מכסה.
<תמי סלע: נניח מתמודד שלא זכה.
<גלי גרוס: לא שהוא לא זכה.
<גלי גרוס: אני לא יודעת את המספרים המדויקים, אבל נגיד שהיו 15 שזכו, מתוכם התקשרנו עם עשרה, כשהחמישה הנוספים מחכים לאופציה להתקשרות, אבל כל זה היה במסגרת המכרז הקיים, זה לא מכרזים חדשים.
אופיר כץ: אם הם לא התחילו לעבוד, הם כבר יעבדו לפי החוק.
אורי מקלב: אם הם רוצים בחצי השנה הזאת, אנחנו לא הולכים למיטת סדום בעניין הזה.
אופיר כץ: אני מסכים.
אורי מקלב: אופיר, אנחנו לא הולכים אתם בצמצום.
אורי מקלב: לא על זה, זה ייפול.
<איתן צחור: אנחנו מבקשים בהזדמנות זאת שבמכרזים הבאים ייכללו גם עורכי-דין בין המועמדים, עם כל הכבוד לרואי חשבון.
אורי מקלב: זאת משאלת לב.
אורי מקלב: מי שראוי, אין הגבלה.
אורי מקלב: אתה לא יכול לקבוע מראש.
אורי מקלב: אם זה עורכות-דין, אבל אם זה רק עורכי-דין - - -
<איתן צחור: רק עורכות-דין.
אורי מקלב: אם זה עורכות-דין אני חושב על זה כאפליה מתקנת.
אורי מקלב: לא תהיה מניעה.
אורי מקלב: אין מניעה שהבודקים האלה יהיו גם עורכי-דין.
<גלי גרוס: אין מניעה, לא קבענו - - -
אורי מקלב: אנחנו לא עושים דווקא, אנחנו בודקים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להוסיף את הפסקה או המשפט "להתרשם מהפעילות".
אורי מקלב: אנחנו חוזרים להתחלה.
<אבי ליכט: איפה זה נכנס, כבוד יושב-ראש הוועדה?
אורי מקלב: "והכול כדי לסייע להן ולהתרשם מהפעילות".
<תמי סלע: אפשר לכתוב "והכול כדי להתרשם מפעילותן ולסייע להן בניהול ענייניהן".
<גלי גרוס: איך ה"להתרשם" קשור להנחיות ולהדרכות?
<תמי סלע: להדרכות זה קשור.
<תמי סלע: זה לא בדיוק יושב שם.
<אבי ליכט: זה לא יושב שם טוב.
<עופר זהבי: אולי אחרי הסיפה.
אורי מקלב: "והכול כדי לסייע להם ולהתרשם מפעילותן.
אורי מקלב: " זה לא קשור דווקא להדרכות.
אורי מקלב: "להתרשם מפעילותם בניהול ענייניהן.
אורי מקלב: " זה הולך ביחד.
<אבי ליכט: איך שאתם רוצים.
<גלי גרוס: איפה?
אורי מקלב: אחרי "כדי לסייע להן".
<תמי סלע: "לסייע להן ולהתרשם מפעילותן.
אורי מקלב: "ולהתרשם מפעילותן בניהול ענייניהן.
אורי מקלב: רבותי, איריס הגיעה.
אורי מקלב: איזה תזמון.
אורי מקלב: מישהו אמר לך - - -
<איריס שטרק: רוח הקודש.
אופיר כץ: בדיוק באת לברכות.
<אבי ליכט: קודם הצבעות או קודם ברכות?
אורי מקלב: קודם כול הצבעות.
אורי מקלב: הגעת לרגע של ההצבעות.
אורי מקלב: הגענו לרגע הזה.
אורי מקלב: תם ונשלם.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים להצביע על כל הצעת החוק.
אורי מקלב: אין הסתייגות.
אורי מקלב: יש בקשות דיבור, אבל זה לא קשור לזה.
אורי מקלב: רשות דיבור זה בנפרד, זה לא קשור להסתייגויות.
אורי מקלב: אנחנו מצביעים על כל נוסח החוק, כפי שהוקרא - - -
<תמי סלע: כפי שהונח ובשינויים שהוקראו.
אורי מקלב: כפי שהונח ובשינויים שהוקראו והוסברו, גם מה שקראו היום.
אורי מקלב: פה אחד ביד אחת בעד.
אורי מקלב: אני כאן מודיע שהיושב-ראש הגיש רביזיה בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו לחלק של הברכות.
<אבי ליכט: האם אני יכול לברך?
אורי מקלב: תתחיל אתה.
<דורית ואג: תברכו בלעדי.
<אבי ליכט: אני רוצה לברך גם אותך, אל תלכי.
<אבי ליכט: קודם כול, עשינו היום חוק חשוב, ובאמת כמו שהסברנו הוא צעד ראשון להסדרה כוללת של המגזר השלישי.
<אבי ליכט: אף-על-פי שנראה היה שיש קונפליקטים במהלך הליך החקיקה, אני חושב שלא נכון לראות את זה כקונפליקט.
<אבי ליכט: במשרד המשפטים אנחנו רואים חשיבות רבה בשגשוג ולבלוב של המגזר השלישי, וחלק גדול מהצעת החוק נועד לסייע ולעשות את הדבר הזה.
<אבי ליכט: ולטעמנו רגולציה טובה, לא הדוקה מדי ולא רפה מדי, היא מתכון לשגשוג של המגזר השלישי.
<אבי ליכט: אני חושב שהצעת החוק הזאת בסוף היא תוצאה של שיתוף פעולה בין כל הגורמים שעבדו כאן, בלי הכתבות.
<אבי ליכט: עשינו מאמצים רבים כדי להגיע להסכמות, כדי שגם המגזר השלישי יבין שאין לנו עניין לפגוע בפעילות שלו אלא לסייע לו, ואני שמח שבסוף התוצאה הזאת הושגה.
<אבי ליכט: אני רוצה להודות קודם כול ליושב-ראש הוועדה, לחבר הכנסת מקלב, שלטעמי ניהל את הדיון המורכב הזה בצורה מרשימה ביותר, בצורה עניינית, רגועה, והצליח לחלץ את הצעת החוק ולהביא אותה לסיום מוצלח.
<אבי ליכט: אני רוצה להודות לך על כל המאמץ.
<אבי ליכט: אני כמובן רוצה להודות לתמי, אבל לא רק על הצעת החוק הזאת.
<אבי ליכט: תמי עוזבת אותנו השבוע, ובמהלך השנים האחרונות היא עזרה לנו רבות בשורה ארוכה של רפורמות מאוד גדולות שעברו בוועדת החוקה, גם בכנסת הקודמת - - -
<דורית ואג: מה זה עוזבת אתכם?
<דורית ואג: היא מצטרפת אליכם.
<אבי ליכט: היא עוזבת את הוועדה.
<אבי ליכט: מבחינתי היא עוזבת אותנו, כי אני לא יודע אם אני אעבוד אתה.
אורי מקלב: זה נקרא "בא אל פרעה".
אורי מקלב: הוא הלך עם פרעה, אבל הוא הלך אתו ביחד, אז זה נקרא "בא אל פרעה".
<אבי ליכט: אני רוצה להגיד לה תודה רבה, אני חושב שזה לא רק בשמי, אלא בשם כל משרד המשפטים, על העבודה המקצועית, היעילה והעניינית.
<אבי ליכט: מצד אחד אנחנו מאוד עצובים שאת עוזבת, מצד שני אנחנו מאוד שמחים שאת באה אל כוחותינו.
<אבי ליכט: שיהיה לך הרבה בהצלחה.
<תמי סלע: תודה רבה.
<אבי ליכט: אני רוצה גם להודות לכל האנשים שהשתתפו פה בכל הדיונים, וכמובן אחרונות חביבות, גלי, לימור ואביטל, שלא נמצאת היום, על העבודה המצוינת שהן עשו.
<אבי ליכט: אני מודה לכולם על התוצאה היפה של הצעת החוק הזאת.
אופיר כץ: גם אני רוצה לפתוח בסעיף התודות.
אופיר כץ: הליך חקיקה לא היה לנו קל.
אופיר כץ: הנושא המרכזי, והוא היה עיקר המחלוקת בינינו, נבע מהעמדה שהבעתי בהתחלת הדיון, והוא שצריך קודם כול להתקיים איזה דיון ערכי, מהותי, בקשר ליחסי הממשלה המגזר השלישי, דבר שמעולם לא נעשה בצורה יסודית מאוד-מאוד.