GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמי סלע: עמוד 4, זה מופיע כסעיף 4, תיקון לסעיף 4 לחוק העמותות כיום, התאמה שלו בגדול לסעיף המקביל בחוק החברות, לגבי חברות לתועלת הציבור בסעיף 29 לחוק החברות.
<תמי סלע: ההבדל היחיד בין ההוראות, והבנתי שאין עם זה בעיה שזה יותאם גם, בעצם הסיטואציה היא שהרשם דורש מעמותה לשנות את שמה בגלל שהוא מטעה או נוגד את תקנת הציבור וכל העילות שקיימות.
<תמי סלע: ואם היא לא נענית היום הפרוצדורה היא שהיועץ המשפטי לממשלה צריך לעתור לבית-משפט לעניינים מנהליים לגבי שינוי השם.
<תמי סלע: ופה מוצע להתאים את ההליך לזה שקיים לגבי חברה לתועלת הציבור, כלומר הרשם יכול באופן חד-צדדי כינו את זה כאן כן לשנות את השם.
<תמי סלע: ואז אם העמותה מעוניינת היא יכולה כמובן להשיג על ההחלטה שלו כמו על כל החלטה של רשם העמותות.
<תמי סלע: וההבדל כאמור ממה שיש לגבי חברה לתועלת הציבור זה שהרשם שם, רשם ההקדשות, יכול לשנות את שמה רק אם חלפו ארבעה חודשים ממועד הדרישה והיא לא עשתה שום דבר בנושא שינוי השם.
<תמי סלע: אז גם פה אנחנו נוסיף את התקופה הזו.
אורי מקלב: זה לקולא או לחומרא?
<תמי סלע: לא, זה מקל, נותן לה תקופה יותר ארוכה להיערך להערות שלו לגבי שינויי שם.
<גלי גרוס: נותנת לו ודאות גם לגבי משך התקופה.
<ניסן לימור: האמת שארבעה חודשים, אני לא בטוח שזה מספיק זמן, כי צריך לכנס את האסיפה הכללית לצורך זה, וכינוס אסיפה כללית בעמותות זה לא דבר קל כל כך.
<תמי סלע: התקופה הזו כמובן הערתי עליה כי היא זו שקיימת היום לגבי הסעיף בחברות לתועלת הציבור, ואני לא יודעת מהשטח אם עומדים בזה וכמה זה קרה.
<ניסן לימור: אבל בחברה לתועלת הציבור, יש לך מספר קטן של בעלי מניות.
<ניסן לימור: בעמותה יש לך הרבה חברים, יכולים להיות הרבה מאוד.
<גלי גרוס: לא בהכרח.
<גלי גרוס: זה תלוי בעניין.
<ניסן לימור: נכון, אבל יכולה להיות אפשרות.
<ניסן לימור: אין לך חברה לתועלת הציבור שיש לה 1,000 בעלי מניות.
<ניסן לימור: אבל בעמותה את יכולה למצוא 1,000 חברים ויותר.
<גלי גרוס: קודם כול, יש.
<ניסן לימור: בסדר, אז יש לך אחד כזה, אבל זה לא הכלל.
<גלי גרוס: בשניהם יש גם וגם.
<גלי גרוס: תראה, במקור אנחנו רצינו להשאיר לשיקול דעתנו את משך התקופה, שזה יכול היה לתת ביטוי גם למה שאתה אומר, למרוכבות של כינוס אסיפה כללית ולצרכים של העמותה.
<גלי גרוס: זה מה שאנחנו הצענו בהצעת החוק.
<תמי סלע: זה יכול להיות גם וגם.
<תמי סלע: זאת אומרת, זה יכול להיות תוך ארבעה חודשים או תוך תקופה שקבע הרשם, לפי המאוחר.
<תמי סלע: ואז אם יש איזה סיטואציה - - -
<ניסן לימור: זה מקובל.
אורי מקלב: בסדר, אז זה ינוסח יותר טוב.
<שלמה ברילנט: יש את הנקודה שהרשם יקבע - - -
אורי מקלב: שנייה, לא קיבלת זכות דיבור.
<תמי סלע: אז אני קוראת את הסעיף.
אורי מקלב: היא קוראת את הסעיף.
<תמי סלע: הסעיף בעצם הוא תיקון לסעיף קטן (ג) בסעיף 4.
<תמי סלע: הסעיף מתחיל כבר היום ואומר: "נרשמה עמותה בשם שאין לרשמה בו לפי סעיף קטן (א) או (ב), רשאי הרשם לדרוש ממנה לשנות את השם; לא שינתה העמותה את שמה תוך הזמן שקבע הרשם בדרישתו" – ומכאן מתחיל החלק החדש – "רשאי הרשם לשנות את שמה לשם שיבחר" – ופה יהיה תיקון: בתוך ארבעה חודשים ממועד שדרש זאת ממנה או תוך תקופה אחרת שקבע, לפי המאוחר.
<יהונתן קוליץ: לא, זה צריך להיות לפני כן.
<תמי סלע: בסדר, הניסוח - - -
<גלי גרוס: לא שינתה העמותה את שמה - - -
<תמי סלע: כן, נכון.
<תמי סלע: "החליט הרשם לשנות את שם העמותה, ישלח לעמותה תעודת שינוי שם, ויראו את השינוי כאילו הוא נקבע על פי החלטת העמותה והרשם; שר המשפטים רשאי לקבוע הוראות לעניין הפרסום של שינוי השם".
<ניסן לימור: הפרסום ייעשה על-ידי הרשם או על-ידי העמותה?
<תמי סלע: הפרסום של שינוי השם?
<ניסן לימור: כן.
<ניסן לימור: אני חושב שזה צריך להתפרסם ברשומות ולקבל איזשהו פרסום.
<קריאה: אנחנו גם היום מפרסמים ברשומות.
<ניסן לימור: כן, זה צריך להיות מצד הרשם ולא להטיל עוד משהו על עמותה, בעיקר לא אם זאת עמותה קטנה.
<גלי גרוס: טוב, אז זה יהיה בתקנות.
<ניסן לימור: לא, אבל השאלה אם הכוונה שזה יהיה הרשם או מטילים על העמותה עוד משהו.
<תמי סלע: אז הם אמרו שהרשם גם היום מפרסם.
<תמי סלע: גלי.
<תמי סלע: השאלה על הפרסום, מי אמור יהיה לפרסם את זה.
<גלי גרוס: אז היום הפרסום הוא ברשומות, אבל הוא בתשלום.
<אביטל שרייבר: העמותה משלמת.
<גלי גרוס: כן, זה בכפוף לתשלום של העמותה, הפרסום ברשומות.
<גלי גרוס: בדרך כלל זאת דרישת שם שהיא דרישה רצונית.
<גלי גרוס: כאן הכוונה היא שיש פה בכל זאת סיטואציה שצריך להחליט בדיוק איך יפרסמו וזה נשאר פתוח בתקנות של שר המשפטים, זה לא משהו שהוא - - -
<תמי סלע: גם התקנות האלה, כמדומני, באות לאישור הוועדה.
<ניסן לימור: ואני הייתי רוצה לחסוך מהעמותה לפרסם מודעה בעיתון שתעלה לה אלפי שקלים.
<גלי גרוס: לא מודעה בעיתון.
<ניסן לימור: אז לכן אני שואל, מה הכוונה של הפרסום.
<תמי סלע: נכון?
<תמי סלע: בחוק העמותות יש גם סעיף כללי לגבי אישור של התקנות בוועדה.
<גלי גרוס: פה צריך להוסיף.
<גלי גרוס: צריך להוסיף בכל מקום, כן.
<גלי גרוס: לא, בוודאות אין, תמי.
<גלי גרוס: 66 לסעיף הכללי של התקנות, אבל הוא לא קובע הוראה מקבילה.
<לימור תוסייה כהן: אפשר לפרש אותו ככה.
<לימור תוסייה כהן: לא בדיוק.
<תמי סלע: זהו, זה נראה לי נתון לפרשנות.
<גלי גרוס: לא, כל תקנות ספציפיות הוא לא - - -
<שלמה ברילנט: דיברנו בישיבה הקודמת שכל מקום שכתוב - - -
<שלמה ברילנט: בכל סעיף דובר שיהיה כתוב.
<גלי גרוס: צריך בכל סעיף.
<גלי גרוס: תמי, כשאנחנו נעבוד על הניסוח הסופי, בכל מקום שהסמכנו את שר המשפטים לקבוע תקנות, מובן שמקובל עלינו שהתקנות האלה יהיו באישור ועדת החוקה.
<גלי גרוס: בגלל הנוסח השונה בין סעיף 66 לחוק העמותות לבין סעיף 366 לחוק החברות, אני חושבת שבמקומות הרלוונטיים צריך לחזור על ההוראה הזאת, שזה לא אוטומטי.
<תמי סלע: בגלל שזה ביצוע?
<גלי גרוס: בגלל ששם זה תקנות ספציפיות.
אורי מקלב: שנייה, נוצר כאן דו-שיח.
אורי מקלב: לקבל רשות דיבור באופן מסודר.
<גלי גרוס: שם זה תקנות ספציפיות.
<גלי גרוס: זה לא כל תקנות, זה לא מנוסח כמו 366 – כל תקנה ששר המשפטים רשאי לקבוע.
<ניסן לימור: גלי, אם אני מבין נכון את בעצם אומרת שברגע שיש שינוי שם, אתם מפרסמים ברשומות.
<ניסן לימור: ואם יהיה צורך במשהו נוסף, אז יהיו תקנות.
<תמי סלע: בכל מקרה יהיו תקנות.
<ניסן לימור: אבל הפרסום ברשומות חייב להיות ממילא.
<ניסן לימור: עכשיו, ברגע שיש פרסום ברשומות, ממילא חלה על עמותה החובה להשתמש בשם שלה ולא בשם אחר.
<ניסן לימור: אני מנסה לחסוך פשוט הוצאות של פרסומים בעיתונות או במקומות כאלה.
<גלי גרוס: אין כוונה, לפחות בשלב הזה, ובטח שזה לא אפשרי בלי תקנות של השר, לקבוע חובת פרסום בעיתון.
<גלי גרוס: אני גם לא איזה רואה הצדקה לזה.
<ניסן לימור: אני רוצה למנוע את זה.
<ניסן לימור: לכן אני מציע כאן להכניס שאתם תפרסמו ברשומות, ומשם ואילך ממילא חלה על העמותה להשתמש בשם שלה, ולא, כמו שאמרתי, בשם אחר.
<תמי סלע: זה יהיה הוראה בלי תקנות שהשינוי של השם יפורסם ברשומות.
אורי מקלב: מה קורה עם עמותה רגילה?
<ניסן לימור: עמותה רגילה חייבת להשתמש בשמה.
<ניסן לימור: ואם היא איננה משתמשת בשמה, היא עוברת על הוראות החוק, כי זה מה שכתוב.
אורי מקלב: אתה מומחה כאן, ד"ר ניסן לימור.
אורי מקלב: עמותה רגילה מגישה בקשה ומאשרים לה את זה.
אורי מקלב: היא מפרסמת ברשומות?
אורי מקלב: היא מפרסמת ברשומות.
אורי מקלב: עכשיו, אנחנו מדברים על מקרה – פשוט להבין.
<ניסן לימור: של שינוי שם.
<גלי גרוס: שינוי שם כפוי.
<תמי סלע: על-ידי הרשם.
אורי מקלב: כפוי.
אורי מקלב: פסילת שם.
אורי מקלב: זאת אומרת, את הפסילה אתה שואל אם לפרסם או את השם החדש?
<ניסן לימור: הפסילה, והשם החדש חייב להופיע ברשומות.
<ניסן לימור: ואני אומר שבזה אפשר להסתפק בלי להטיל על עמותה עוד פרסומים נוספים, בעיקר לא לגבי עמותות קטנות.
<יהונתן קוליץ: אבל זה גם מה שקיים היום?
<ניסן לימור: לא, אבל התקנות עשויות ליצור מציאות אחרת.
<גלי גרוס: לא, התקנות כרגע עוד לא הותקנו.
<תמי סלע: לא קיימות והן יבואו לאישור הוועדה.
<גלי גרוס: וכשהן יותקנו הן יבואו כשלעצמן לדיון ציבורי.
אורי מקלב: גלי, סליחה, אני לא הבנתי.
אורי מקלב: יכול להיות שאתם הבנתם את המומחים, אבל תזכרו את האדם הפשוט שלא מבין.
אורי מקלב: קודם כול, אתם פסלתם חד-צדדי בגלל שהוא לא שיתף פעולה והוא לא הסכים עם זה ולא משנה.
אורי מקלב: עברו ארבעה חודשים – פסלתם.
אורי מקלב: עכשיו אתם לא יכולים לפרסם, בגלל שלא אושרה לו העמותה, או נניח שזה כבר היה בשלב אחרי שכבר אושרה לו העמותה.
<גלי גרוס: לא, ברור שזה אחרי.
אורי מקלב: היה שלב ולא ידעו, בעקבות מכתבים שקיבלו, לא משנה בעקבות מה, גרם לכך שרשם העמותות פסל את השם שלו.
<גלי גרוס: לרוב זה שינוי נסיבות פתאום או שם מטעה.
אורי מקלב: כרגע לא משנה מאיזה נסיבות.
אורי מקלב: בשלב הזה העמותה בכלל לא משתפת פעולה.
אורי מקלב: אז אם לא הרשם, מי יפרסם את זה שבוטל השם הזה של העמותה ולא קיבלו את זה?
<ניסן לימור: זאת בדיוק הנקודה, אז לא צריך את התקנות האלה, אם ממילא זה מתפרסם ברשומות.
אורי מקלב: אבל קודם כול חובה עליהם לפרסם.
אורי מקלב: בחוק כתוב רק מה שחובה על האזרח והחוק לא יכתוב מה שחובה על הרשם?
אורי מקלב: אם יש עמותה שפעלה במשך עשר שנים בשם מסוים, ומנסיבות כאלה ואחרות - - -
<ניסן לימור: שונה השם.
אורי מקלב: לא שונה, החליטו לפסול את השם.
אורי מקלב: עוד לא שונה.
<גלי גרוס: לתת לה שם אחר.
אורי מקלב: אין שם אחר בינתיים.
<תמי סלע: הם לא יפסלו, הם לא ישאירו אותה בלי שם.
<גלי גרוס: לא, אין עמותה בלי שם.
<גלי גרוס: לפי המנגנון הזה הרשם מודיע לעמותה: השם שלך פסול, יש לך ארבעה חודשים או זמן אחר כמו שאמרנו, לבקש שם אחר.
<גלי גרוס: אם היא לא עונה, הרשם מחליט איזה שם יש לה.
אורי מקלב: אה, איזה שם יש לה.
<גלי גרוס: אי-אפשר עמותה בלי שם.
אורי מקלב: יפה, ומי מפרסם את זה?
<גלי גרוס: בדרך כלל הרשם.
אורי מקלב: את זה?
אורי מקלב: אז זה גם צריך להיות, שמישהו יפרסם את זה.
אורי מקלב: אז זו חובה על הרשם.
<ניסן לימור: ואז התקנות מתייתרות, לדעתי.
אורי מקלב: עכשיו, עורך-דין ניסן שואל שאלה אחרת.
אורי מקלב: נניח שהגיעו להסכמה על שינוי השם וניתן השם, העמותה עשתה ישיבה, לא משנה, וכתבו מכתב חזרה לרשם העמותות: בחרנו בשם הזה והזה.
אורי מקלב: על מי חלה עכשיו חובת הפרסום?
<אביטל שרייבר: גם במצב כזה אנחנו מפרסמים.
<גלי גרוס: אבל במימון העמותה.
<גלי גרוס: נגיד, תעזוב את הסיטואציה הזאת, בסיטואציה רגילה העמותה רוצה לשנות את השם, בא לה עכשיו שם אחר.
<גלי גרוס: אז היא פונה אלינו בבקשה לשינוי שם, והיא משלמת לנו את האגרה של פרסום ברשומות, ואנחנו שולחים את זה לפרסום.
<גלי גרוס: לא היא שולחת לפרסום, אנחנו עושים עבורה את הפרסום.
<יהונתן קוליץ: אבל למה במצב שאתם פוסלים את השם שלה היא צריכה לממן את זה?
<אביטל שרייבר: זה מצב חדש.
אורי מקלב: בגלל שהיא צריכה לממן את הפעילות - - -
<יהונתן קוליץ: לא, אבל היא קבעה שם, השם אושר לה ועכשיו הוא השתנה.
<יהונתן קוליץ: הרשם החליט לשנות אותו.
<יהונתן קוליץ: אז למה העמותה צריכה לשאת בעלות הפרסום הזה?
<תמי סלע: לא, אבל זה תלוי.
אורי מקלב: ברוב המקרים זו לקות בתוך פעילות העמותה עצמה.
<ניסן לימור: לא, אבל הרשם אישר את השם.
<ניסן לימור: אם אני נרשמתי לפני חמש שנים והיום הרשם חושב שהשם הזה צריך להשתנות.
אורי מקלב: למה צריך להשתנות?
אורי מקלב: בגלל שהשם לא מייצג את תוכן הפעילות.
<ניסן לימור: אבל בעבר הרשם אישר.
<ניסן לימור: אני רשום בפנקס העמותות בשם שאושר לי על-פי חוק.
<תמי סלע: כמה זה עולה?
אורי מקלב: כמה זה עולה?
<אביטל שרייבר: זה 38 שקלים.
<יהונתן קוליץ: לא, אבל הפרסום ברשומות.
<תמי סלע: זה הפרסום?
<אביטל שרייבר: זו אגרת הפרסום ברשומות.
<תמי סלע: אז על זה הם מתווכחים, על 38 שקלים?
<שלמה ברילנט: על מה אתם מתווכחים עכשיו?
<שלמה ברילנט: יש בעיה הרבה יותר עקרונית, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: אני אתן לך זכות דיבור.
<שלמה ברילנט: לא, לפני הכסף.
<גלי גרוס: החשש של ניסן היה משהו אחר, אם אני מבינה נכון.
<יהונתן קוליץ: אם זה על זה, חבל על הזמן שאנחנו מדברים.
<גלי גרוס: החשש של ניסן היה שבגלל שכרגע חובת הפרסום, המקום שבו יפורסם או הדרך שבה יפורסם לא קבוע במפורש בחקיקה, אז התקנות של השר עלולות לחייב פרסום בעיתונים למשל.
<ניסן לימור: וזה כסף גדול.
<גלי גרוס: שזה כבר דבר שהוא הרבה יותר יקר.
<ניסן לימור: זו לא שאלה של 38 שקלים אגרה.
<ניסן לימור: זה פרסום ברבים.
<תמי סלע: אז קודם כול, אולי באמת נכון להוסיף בסעיף שזה יפורסם ברשומות.
<תמי סלע: ואחר כך כשיבואו תקנות לדין בוועדה, אז יהיה צריך לדון אם יש צורך או אין צורך.
אורי מקלב: באיזה מקרים זה ככה ובאיזה מקרים זה ככה.
<ירון הרמן: שיפורסם כפי שפרסמו מלכתחילה את השם.
אורי מקלב: אבל יכול להיות שכבר פורסם עשר שנים.
אורי מקלב: צריך איזה משהו, פרסום יותר בולט.
<ניסן לימור: אבל העמותה לדעתי תרצה לעשות מכוח עצמה ולא צריך לחייב אותה.
אורי מקלב: אם זה התקנות בתקנות זה צריך להיות ככה.
אורי מקלב: תלוי, אם זה מכוח נסיבות שלהם, אז הם צריכים.
אורי מקלב: מתברר שהם לא עושים את אותה פעילות והשם הזה מטעה במסגרת הפעילות.
אורי מקלב: אם זה נסיבות שהרשם טעה ונניח הוא נתן לעוד עמותה בעבר בשלב השם, והוא פתאום מגלה שיש לו שתי עמותות שמשתמשות באותו שם ויש עם זה בעיות, אז הרשם צריך לספוג בעניין הזה.
אורי מקלב: אז בתוך התקנות אפשר לכתוב.
<יהונתן קוליץ: זה 66 שקלים.
<גלי גרוס: בואו רגע, אנחנו פשוט מנסים לחשוב על איזשהו פתרון.
<גלי גרוס: בעיקרון וצריך להבין, הסיטואציה הזאת של שינוי שם כפוי היא לא סיטואציה מאוד שכיחה.
<גלי גרוס: זאת אומרת, זה לא דבר שקורה כדבר שבשגרה.
<גלי גרוס: בדרך כלל אין שינוי נסיבות או כאלה, טעויות בשלב הרישום, שמחייבים את שינוי השם אחרי.
<גלי גרוס: מראש בשלב רישום עמותה יכולים להיות דיונים משמעותיים לגבי השם, ואם הוא מטעה, כן או לא.
<גלי גרוס: בהמשך בדרך כלל הסמכות הזאת, היום גם במסגרת פנייה לבית-משפט, היא סמכות נדירה, שהיה איזשהו שינוי נסיבות או פעילות שלא משקפת - -
<תמי סלע: התגלו דברים שלא היו.
<גלי גרוס: - - או התגלו דברים שלא היו.
<גלי גרוס: זה התעורר לנו אגב איזושהי עמותה שנמחקה והוחייתה ובינתיים קרו דברים בדרך שכבר השם לא התאים.
<גלי גרוס: בוא נגיד, זה לא דבר שהוא מאוד מאוד שכיח.
<שלמה ברילנט: עכשיו זה יקרה הרבה.
<גלי גרוס: לא, אין סיבה שעכשיו זה יקרה הרבה.
<גלי גרוס: גם בחברות, שיש הרבה יותר חברות מאשר עמותות, זה משהו שהוא לא מאוד מאוד שכיח.
<גלי גרוס: ושם גם הרבה פעמים עולות טענות מחברות אחרות על דברים שלא חשבו עליהם קודם של שמות שהם דומים.
<תמי סלע: תחרות ודברים כאלה.
<גלי גרוס: כן, שמות שהם דומים לשם אחר – פוגע, לא פוגע.
<גלי גרוס: אבל זה באמת דבר שהוא מאוד לא שכיח.
<גלי גרוס: אנחנו מציעים שתהיה קודם כול חובה לפרסם, אפשר אפילו באתר האינטרנט של הרשם ואז גם אין שאלה יותר מדי לגבי התשלום, בהודעה באתר האינטרנט של הרשם שהשם של העמותה בעקבות הפעלת הסעיף הזה שונה לשם אחר.
<גלי גרוס: ונשאיר גם את הסמכות בתקנות שכמובן יבואו לאישור ועדת החוקה.
<גלי גרוס: ואם יהיה צורך לקבוע הסדרים יותר מקיפים לגבי חובת הפרסום, אז יהיה לנו את הסמכות לעשות את זה.
<ניסן לימור: גלי, האם אפשר להציע שהשם ייכנס לתוקפו לאחר רישומו ברשומות?
<ניסן לימור: כי אז זה ברור מאליו שיש פרסום ברשומות קודם כול.
<גלי גרוס: אבל אנחנו רוצים כרגע לקבוע חובת פרסום באינטרנט, בכלל לא ברשומות.
<גלי גרוס: לא בהכרח תהיה חובת פרסום ברשומות.
<ניסן לימור: להיפך, אני הייתי מציע כן לעשות.
<ניסן לימור: קודם כול הכי פשוט שזה יופיע, כי תחפשי את העמותה הזאת.
<ניסן לימור: כל עמותה שנרשמת את מפרסמת אותה.
<ניסן לימור: כל עמותה שמפרקים אותה, את מפרסמת.
<ניסן לימור: אז גם שינוי שם לדעתי זה אותו דבר.
<שלמה ברילנט: מי קורא רשומות כל כך הרבה?
<שלמה ברילנט: - - - יותר מהרשומות, עם כל הכבוד.
<שלמה ברילנט: אדם נורמטיבי לא קורא רשומות.
<ניסן לימור: לא זאת השאלה.
<גלי גרוס: גם בפירוקים אנחנו עובדים היום על החלפת פרסום ברשומות בחלק מהמקרים בפרסום באתר של הרשויות הרגולטוריות הרלוונטיות.
<גלי גרוס: זה נראה לי הרבה יותר נכון.
אורי מקלב: באתר.
<גלי גרוס: בחברות הפרסום ברשומות לא קיים כבר.
<גלי גרוס: רק קיים בפקודת החברות, הוא בוטל בחוק החברות.
<גלי גרוס: לא הייתי רוצה להנציח את זה דווקא אגב הסעיף הזה.
<גלי גרוס: מה שקיים כבר קיים.
אורי מקלב: תמי צודקת.
אורי מקלב: הרבה יותר אטרקטיבי זה היום באתר של - - -
<יהונתן קוליץ: אפשר רק להגיב על משהו?
אורי מקלב: בבקשה, עורך-דין קוליץ.
<יהונתן קוליץ: גלי אמרה מקודם שתפרסמו את זה באתר האינטרנט של המשרד, שזה שונה בעקבות הסעיף הזה.
<יהונתן קוליץ: זה יכול להיות מסיבות מאוד תמימות אבל יש לזה איזושהי קונוטציה שלילית.
<יהונתן קוליץ: כלומר יכול להיות שפתאום מתברר שיש חברה אחרת עם שם מאוד דומה ואתם רוצים להחליף את השם של החברה הזאת, אז זה משהו אחד.
<יהונתן קוליץ: אבל אם זה מסיבות אחרות שהחברה שינתה משהו, לא יודע, משהו שיכול להיות לו איזושהי קונוטציה שלילית, אם אתם מפרסמים את זה באתר האינטרנט שזה שונה בעקבות כך שהיא נרשמה בשם שאין לרושמה בו, אני חושב שזה יכול לפגוע - - -
<גלי גרוס: כן, אני מבינה את החשש.
<גלי גרוס: מצד שני כן צריך להבין שיש פה עמותה שהתנהלה לאורך השנים עם שם מסוים, צברה לעצמה מוניטין, מציגים כלפי הציבור באותו שם.
<גלי גרוס: הציבור צריך לדעת שהיה פה איזשהו הליך בכל זאת כפוי של שינוי שם, שיידע שעמותה איקס עכשיו היא עמותה וואי.
<יהונתן קוליץ: אבל זה בכל שינוי שם רשום, שהשם הקודם היה כך וכך ועכשיו השם הוא כזה וכזה.
<גלי גרוס: כן, זה נכון.
<גלי גרוס: אבל יש פה בכל זאת תהליך שהוא יותר מיוחד.
<גלי גרוס: שוב, מבחינתי אפשר גם להשאיר את זה בקביעה ברשומות או להגיד שיחולו על זה אותם הליכי פרסום של שינוי שם.
<גלי גרוס: באמת לא מדובר במקרים שהם מאוד מאוד שכיחים.
<גלי גרוס: אבל אני כן חושבת שברוב המקרים האלה יש חשיבות ליידוע האקטיבי של הציבור, כי זה לא המהלך - - - הרגיל.
<תמי סלע: אולי באמת הליכי הפרסום כמו בשינוי שם רגיל, בלי להיכנס לפרטים, כי אנחנו לא יודעים בדיוק על כל הנסיבות.
<גלי גרוס: והסמכות של השר עדיין לקבוע בתקנות, כדי להתחשב בנסיבות המיוחדות, כי אני אומרת: יש פה כן דברים שיכולים לחייב בכל זאת איזשהו זרקור ציבורי, כי יכול להיות שיש פה משהו שחשוב להביא לידיעת הציבור.
אורי מקלב: עורך-דין שלמה ברילנט, כן.
<שלמה ברילנט: עוד לא עורך-דין.
<שלמה ברילנט: יש פה שתי בעיות.
<שלמה ברילנט: אחת לגבי העיקרון.
<שלמה ברילנט: את אומרת היום שאין כמעט מצב שמשנים, זה באמת הליך נדיר מאוד.
<שלמה ברילנט: אני אתן לך דוגמה לגמרי אחרת.
<שלמה ברילנט: היום שזה יועץ משפטי לממשלה וזו פרוצדורה וזה בית-משפט, אנשים לא נכנסים לזה.
<שלמה ברילנט: אבל אני בכוונה אתן מגזרים, המגזר החרדי, שיש הרבה עמותות שנקראות על שם כל מיני עיירות ומוסדות שהיו לפני השואה וכדומה.
<שלמה ברילנט: ועכשיו יתחיל תהליך מאוד יפה.
<שלמה ברילנט: אני ראיתי שיש עמותה אחרת שהיא מפריעה לי, אני החכם הראשון שפניתי לרשם העמותות: תקשיבו, הוא קרוי על שם העיירה הזאת ואני פועל על שם העיירה הזאת – ואני אקח סתם עמותה עכשיו – ואני בקראקא הייתי לפניו והסבא שלי היה בקראקא אחריו.
<שלמה ברילנט: יתחילו פה עימותים.
<שלמה ברילנט: עכשיו, מי יהיה השופט להחליט?
<שלמה ברילנט: ידו של מי שייקח משרד עורכי-דין יותר גדול, שינסה לצייר את זה הרבה יותר חזק – הוא ינצח.
<שלמה ברילנט: פה נכנס עורכי-דין.
<שלמה ברילנט: בגלל שאם זה הליך כל כך פשוט שבא בן-אדם ואומר: תקשיבו, עמותה שפעלה 20 שנה לצורך העניין והיא על שם עמותת קדושי קראקא והיא על שם ניצולי קראקא, וקראקא וקראקא יתחילו להתווכח ביניהן.
<שלמה ברילנט: מי שייקח עורך-דין יותר גדול, ויעידו פה עורכי-הדין, יודעים בדיוק במה מדובר, יתחיל פה בלגן.
<גלי גרוס: לא, אנחנו השווינו אותו לחוק החברות.
אורי מקלב: מה קיים היום?
אורי מקלב: תסביר לי.
<שלמה ברילנט: היום צריך לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, אנשים לא נכנסים לזה.
<תמי סלע: לא, בחוק החברות - - -
<שלמה ברילנט: לא, אני לא מדבר על תחרות, זה משהו אחר.
<תמי סלע: לא, חברות לתועלת הציבור.
<שלמה ברילנט: בסדר.
<שלמה ברילנט: אין כל כך הרבה, אני לא יודע להגיד.
<שלמה ברילנט: אני יודע בעמותות שיכולות להיות שתי עמותות, אני לא רוצה להיכנס פה לתוך סעיפים, כל אחד יודע על מה אני מדבר, שיכול להיות מאותה עיירה, הגיעו שתי מוסדות מאותה עיירה.
<שלמה ברילנט: התפצלו לפני 20 שנה כבר.
<שלמה ברילנט: עכשיו יתחיל חיסול חשבונות, ואת לא תעמדי בזה.
אורי מקלב: הם עבדו.
אורי מקלב: פוניבז' לא הספיק להם והוא רצה לעשות שתיים – אני פוניבז'.
<שלמה ברילנט: בדיוק.
<שלמה ברילנט: או תתחילו עם שתי בעלז או שתי גור – כל חסידות היום מתפצלת לשלוש.
<גלי גרוס: כל הדיון הזה אנחנו ממשיכים לנוע סביב הציר הזה.
<גלי גרוס: יש בכל זאת רשות מנהלית פה באמצע שאמורה להפעיל שיקול דעת סביר לפי כללי המשפט המנהלי.
<שלמה ברילנט: ואי-אפשר לקחת עמותה מלפני 20 שנה?
<גלי גרוס: רגע.
<גלי גרוס: היא חשופה בעצמה לסבירות בהחלטות שלה ולהיעדר נזק בהחלטות שלה, והיא לא יכולה לקחת מוניטין של 20 שנה של עמותה ובהינף יד לבטל אותו כי מישהו היה לו עורך-דין יותר טוב והוא שכנע אותה.
<גלי גרוס: לא ככה הדברים עובדים.
<גלי גרוס: אבל, שוב, יכולים להיות נימוקים מאוד מאוד טובים, שיעשו שימוש גם בחברות.
<גלי גרוס: אני אומרת: הסמכות היום לא קיימת רק אגב תחרות, היא קיימת ככה, וההנחה היא שהרשם 'מפעיל שיקול דעת.
אורי מקלב: גלי, במקרה הזה החברות - - -
<שלמה ברילנט: שהשר יגדיר מה התנאים שהוא עושה את זה.
<גלי גרוס: אז יש תנאים.
אורי מקלב: אתה יודעת מה?
אורי מקלב: גלי, אין לי שום בעיה.
אורי מקלב: אני אסכים אתך שהנושא הזה יהיה ברשם החברות אבל בעמותות יהיה קצת אחרת.
אורי מקלב: את לא מסכימה אתי לזה.
<גלי גרוס: לא, בחברות זה כבר ככה, לא צריך להסכים.
אורי מקלב: אז זהו, אז לכן - - -
<תמי סלע: השאלה היא שיכול להיות שבגלל שזאת הייתה סמכות של היועץ המשפטי עד היום, לפנות ולעשות את זה, אפשר אולי להשאיר אותו בתמונה אבל בצורה יותר - -
<שלמה ברילנט: בלי בית-משפט.
<תמי סלע: - - להגיד שהרשם בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה רשאי לעשות את שינוי השם.
<תמי סלע: ולא להשאיר לבדו.
<תמי סלע: זה גם קצת מאזן אולי מול הגורמים שפונים ומקיימים עימות.
אורי מקלב: אני רוצה להוסיף איפה יכולות להיות גם תקלות בעניין הזה.
אורי מקלב: עמותה, איך אמרת, קדושי קראקא, יבוא מישהו ויגיד: תראו, היום הם לא פועלים בעניין הזה, אין כבר קדושי קראקא, הם לא חיים כבר היום, בסגנון הזה, בעצם אני זה שמייצג את קדושי קראקא.
אורי מקלב: ואם זה רק הסתכלות של רשם העמותות, הוא יכול להגיד: תשמע, יכול להיות שיש בזה איזה משהו, כבר קשה להגיד שהוא ממשיך.
אורי מקלב: עכשיו יש עלייה לקבר כל שנה, אז אני עכשיו זה שכן קשור לקראקא בגלל שאני מעלה בעצם עמותה חדשה שפועלת למשהו אחר, אבל הוא רוצה לתפוס את השם הזה ולתפוס את המוניטין שהיה לקראקא, ולהגיד לכם: הם שפעם פעלו בשביל יוצאי השואה, יוצאי קראקא, הם כבר לא כל כך רלוונטיים היום, אבל אני שבא היום, עלייה לקבר על אותו רב שנמצא שמה ויותר דומיננטי, אז אני צריך לקבל את השמות האלה.
אורי מקלב: וכאן הוא נכנס כך שאתם באופן מקצועי יכול להיות שתסכימו אתו אבל מהותית זה לא נכון.
<גלי גרוס: שוב, אני רוצה לענות בכמה מישורים.
<גלי גרוס: קודם כול, אני מסכימה שכמו הרבה סמכויות מנהליות גם פה יש רגישות והרשם צריך להפעיל את סמכותו בצורה רגישה, לקחת בחשבון את העובדה שכבר יש עמותה עם מוניטין ולא לקבל החלטה שרירותית.
<גלי גרוס: וצריך להבין שגם בחוק החברות לפני שהסעיף נוסח כמו שהוא עכשיו היה סעיף מקביל שהרשם פונה לבית-משפט.
<גלי גרוס: כתוצאה מהמעבר הזה שהרשם פונה לבית-משפט לסמכות לשינוי עדיין אין הצפה של שינוי השם על-ידי הרשם, וגם רשם החברות מאוד מאוד נזהר כשהוא בא להפעיל את הסעיף הזה ויש משמעות מאוד מאוד גדולה למוניטין שנצבר ולמשך הזמן שחלף מאז השימוש בשם, ולשיקולים שחייבים להביא אותם בחשבון כשמפעילים סעיף של שינוי שם כפוי.
<גלי גרוס: יש לעמותה גם ארבעה חודשים להגיב ולהציע שם מטעמה ולא תמיד אני בוחרת לה את השם.
<שלמה ברילנט: לחברה יש כסף לעורך-דין, לא לעמותה קטנה שאין לה כסף לעורך-דין.
<גלי גרוס: רגע, אבל אנחנו מוכנים לבדוק.
<גלי גרוס: לפני שאנחנו מטילים סמכויות על היועץ המשפטי לממשלה, בכל זאת צריך לבדוק את זה גם מול הגורמים הרלוונטיים שם.
<גלי גרוס: אז אנחנו מוכנים לשקול את זה, אנחנו לא מתנגדים לזה.
<גלי גרוס: אין ספק שהפעלת שיקול הדעת של הרשם בבואו לשנות שם באופן כפוי אחרי שהעמותה נרשמה הוא בוודאי שיקול דעת שמצריך הרבה יותר כובד ראש מאשר בשלב רישום עמותה ששם השיקולים האלה נשקלים על-ידי הרשם כדבר שבשגרה.
<שלמה ברילנט: נכון, זה מקובל.
<גלי גרוס: כולל אם יש עמותות אחרות דומות – כן או לא.
<גלי גרוס: זה ברור, בין אם זה יהיה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה ובין אם לאו, שכשבאים לשנות את השם, אומנם מבחינת השיקולים הפורמליים על-פי חוק שוקלים את אותם שיקולים – אם מנוגד לתקנת הציבור, פגיעה בציבור וכל ההוראות האחרות, אבל זה ברור שהם שוקלים אותם ממקום אחר, כי כבר יש עמותה קיימת עם שם קיים ופועל.
<גלי גרוס: זה בכל מקרה.
<גלי גרוס: אז אנחנו מוכנים לבדוק.
אורי מקלב: את אומרת שאת צריכה גם להתייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה – זה נכון, אבל במקרה הזה זו סמכותו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לא להוריד אותו לגמרי אלא שזה יהיה בהסכמתו.
<גלי גרוס: ולכן יכול להיות שלא תהיה התנגדות.
אורי מקלב: זה נמצא אצלו כבר, זה לא - - -
<שלמה ברילנט: עכשיו, רק עוד הערה נוספת.
<שלמה ברילנט: כשהרשם בוחר שם לבד, שיוסף המילים: ברוח שם העמותה הקודם.
<שלמה ברילנט: זאת אומרת, נניח אני סתם אתן דוגמה, זו הייתה עמותת הפועל טבריה, ועכשיו הרשם, לא יודע, אין לו שם דומה ברעיון והוא נתן לזה שם - -
אורי מקלב: מכבי טבריה.
<שלמה ברילנט: - - ספורט טבריה או מכבי טבריה, ולא הפועל.
<שלמה ברילנט: צריך עדיין גם כשהרשם מחליט לבד שתהיה התאמה לשם.
<שלמה ברילנט: לא שהרשם יגיד: תראו, אני מוחק את קראקא לגמרי כי זה לא מתאים לי.
<גלי גרוס: אגב, יכול להיות שהוא יגיד אם שם לב ההטעיה.
<שלמה ברילנט: לא, אני לא חולק.
אורי מקלב: אני ידעתי שיש לו מומחיות בקראקא, לא ידעתי שיש לו גם מומחיות בהפועל טבריה.
<שלמה ברילנט: אני מתכוון להגיד שיהיה בהתאמה לשם העמותה, שיהיה הקשר, לא שייזרק לגמרי.
<שלמה ברילנט: על אף שיש לו אפשרות להתגונן ארבעה חודשים ולהגיב.
<גלי גרוס: אני מוכנה להוסיף שהוא יעשה את זה בשים לב לשמה הקודם ולמטרותיה.
<שלמה ברילנט: נכון, זה מה שהתכוונתי.
<שלמה ברילנט: ברור.
אורי מקלב: הכול ברור, שריר וקיים, זה בסדר גמור.
<שלמה ברילנט: כי יכול להיות שיגיע מצב - - -
אורי מקלב: שלמה, זה ברור.
אורי מקלב: היא הסכימה, זה בסדר.
אורי מקלב: רבותי, יש לעוד מישהו הערות או שאנחנו – ירון הרמן, בסדר?
אורי מקלב: לא קיבלת זכות דיבור בסבב הזה.
אורי מקלב: ללשכת עורכי-הדין אין כאן נציג.
<תמי סלע: הם לא באו היום.
<תמי סלע: עצם שינוי השם באופן כפוי.
אורי מקלב: אני לא הבנתי למה.
<תמי סלע: כי רואים את בחירת השם, את השם של העמותה, כאיזשהו ביטוי של חופש הביטוי של העמותה.
<תמי סלע: אבל יש מקרים שבהם - - -
<שלמה ברילנט: ברגע שהכנסת את היועץ המשפטי לממשלה - - -
<גלי גרוס: גם בפקודת החברות לפני חקיקת חוק החברות היה הסדר דומה לחוק העמותות.
<גלי גרוס: לא סתם, כנראה זאת הייתה תפיסה בכלל בדיני תאגידים ששינוי שם כפוי נעשה באישור בית-משפט.
<גלי גרוס: בחוק החברות החליפו את זה לסמכות מנהלית שעליה אפשר לעתור לבית-המשפט, וזה נראה לנו נכון גם במקרה הזה.
<תמי סלע: גם על רשם העמותות אפשר לעתור לבית-משפט לעניינים מנהליים.
אורי מקלב: כל שבוע נשיאות הכנסת מאשרת הצעות חוק שמונחות על שולחן הכנסת.
אורי מקלב: כל חבר כנסת רשאי להגיש הצעות חוק.
אורי מקלב: מתוך עשרות כל שבוע נשיאות הכנסת מקבלת רשימה.
אורי מקלב: יש סמכות לנשיאות הכנסת לא לאשר חוקים.
אורי מקלב: איזה חוקים לא?
אורי מקלב: שפוגעים בזכויות האדם.
<תמי סלע: גזעניים.
אורי מקלב: כן, קיצוניים.
אורי מקלב: למאיר כהנא פסלו בעבר הצעת חוק.
אורי מקלב: ניסו גם לפסול לחבר הכנסת אחמד טיבי, נדמה לי שהכרזה על יום הנכבה, משהו על חובת הלימוד על יום הנכבה בבתי-ספר.
אורי מקלב: וניסו, אמרו: תשמעו, זה פוגע במהות, לא יכול להיות חוק כזה.
אורי מקלב: הוא הלך לבית-משפט, בית-משפט תמך בו, לא תמך בנשיאות.