GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: זה לא רק לפי סעיף 212, אלא לפי סעיף זה וזה.
אורי מקלב: וכמו שתמי הקריאה: "בנוסח ברור...
<תמי סלע: "שפה ברורה ופשוטה".
אורי מקלב: זאת אומרת, לא בשפה משפטית.
אורי מקלב: אז אם יש דבר כזה, הוא צריך לקבל את הייעוץ מאנשים מומחים, והוא אמור להגיד לו שבנושא הפלילי זה לא ישמש לו כראיה, אבל בנושא האזרחי זה עלול כן לשמש.
<תמי סלע: טוב, זהו, בעצם קראנו את הסעיף ובשאר הדברים לא היו תיקונים.
<תמי סלע: הייתה פה הוראה חדשה לגבי הוצאות החקירה, מה שאומר שסעיף 41 הקיים יימחק ובמקומו - - -
אורי מקלב: מה לגבי מה שאמרה איריס לגבי דרישה או בקשה למסמכים?
<תמי סלע: לגבי הסמכות של המפקח לדרוש מידע או מסמכים?
<תמי סלע: בעניין הזה אין לי אלא לחזור על מה שעלה קודם, שזה המינוח בכל הסעיפים בתחום הזה – "לדרוש".
אורי מקלב: זה לא וולונטרי?
<גלי גרוס: לא, זה לא.
אורי מקלב: לכולם מותר?
<גלי גרוס: בהקשר של חקירה כן נראה לי שבגלל שצורכי החקירה יכולים להשתנות, זה צריך להיות זמן סביר, שיתפרש לפי ההקשר.
<תמי סלע: בסדר, כתבתי "זמן סביר".
<תמי סלע: בישיבה הבאה, ביום שני... או שלישי?
אורי מקלב: כרגע קבענו ל-6 בינואר, יום שני הבא.
אורי מקלב: סיימנו את הישיבה, תודה לכולם.
דוד רותם: אני פותח את הישיבה בנושא: צו ההוצאה לפועל (הענקת סמכויות לדון בבקשות), התשע"ד -2013.
<שירן ברזילי גלוטר: סעיף 4א לחוק ההוצאה לפועל נותן סמכות לשר המשפטים לקבוע בצו שבקשות שמוגשות לפי החוק הזה, שיפורטו בצו, יהיו רשאים לדון בהן גם גורמים מינהליים, ביניהם: מנהל לשכת ההוצאה לפועל, סגנו, מי שממלא את מקומו בהעדרו, עובד מערכת ההוצאה לפועל שהוא עורך דין בעל ניסיון של 3 שנים לפחות, או עובד מערכת ההוצאה לפועל בעל ותק של 5 שנים לפחות וניסיון של 5 שנים בתחום ההוצאה לפועל, שקיבלו אישור לכך ממנהל מערכת ההוצאה לפועל.
<שירן ברזילי גלוטר: הסעיף הזה הוא סעיף האצלה בסך הכול, כשהרעיון הוא להעביר החלטות שאין להן אופי שיפוטי לגורמים מינהליים.
<שירן ברזילי גלוטר: אנחנו מציעים פה להעביר כמה וכמה בקשות לאותם גורמים מינהליים.
דוד רותם: לא צריך ידע משפטי להוציא תיק מתוך איחוד תיקים?
<שירן ברזילי גלוטר: לא.
<שירן ברזילי גלוטר: אני רוצה לחזור רגע לנוסח של הסעיף, אנחנו גם מציעים לכתוב על סמך איזה סעיף אנחנו מסתמכים, אנחנו נעשה את זה אחד אחד באמת.
<שירן ברזילי גלוטר: סעיף (1) זה בקשת זוכה להוצאת תיק פרטי מתיק איחוד.
דוד רותם: אצלי זה כמו אצל ראש ההוצאה לפועל, מגיעים בזמן אחרת יש פסק דין בהיעדר.
<ענת הר אבן: 12:00.
דוד רותם: כבר אחרי 12:00, הם לא נתנו לי להתחיל לפני 12:00.
<ענת הר אבן: אנחנו מבקשים שהוועדה הנכבדה תאשר את צו ההוצאה לפועל (הענקת סמכויות לדון בבקשות), התשע"ד-2013.
<ענת הר אבן: ישנם שני סעיפים בחוק ההוצאה לפעול שמאפשרים העברת דיון בבקשות מדרג של רשמי ההוצאה לפועל לדרג מינהלי: צו לפי סעיף 8 שעוסק בבקשות זוכים קיים כבר משנת 2001 וכעת אנחנו מבקשים להתקין צו מכוח סעיף 4, שקובע שהגורמים שיוכלו לדון באותם עניינים הם גורמים, כפי שהחוק מגדיר אותם, בעלי ותק של 3 שנים.
<ענת הר אבן: זה סעיף 1.
<ענת הר אבן: הבקשה הראשונה שאנחנו מבקשים להעביר לדיון אצל הגורמים המינהליים היא: בקשת זוכה להוצאת תיק פרטני מתוך מתיק איחוד לצורך סגירתו או לצורך ביטול הליך נגד החייב מן התיק הפרטני, כשהטעם לסגירת התיק הוא ויתור על החוב על ידי הזוכה או שהחוב נפרע בידי צד ג'.
<ענת הר אבן: הוועדה הציעה תיקון לנוסח שהצענו והתיקון מקובל עלינו.
<ענת הר אבן: אתה רוצה להקריא את הנוסח שהוצע על ידך או שאני אקריא?
אלעזר שטרן: זה מונח עכשיו בפני הוועדה.
<ענת הר אבן: "(1) בקשת זוכה להוצאת תיק פרטני מתוך מתיק איחוד לצורך סגירתו או בקשת זוכה בתיק פרטני להוציא מהתיק חייב המצוי באיחוד תיקים, לפי סעיף 8(ג) לחוק, והכל כשהטעם לסגירת התיק הוא ויתור על החוב על ידי הזוכה או שהחוב נפרע בידי צד ג'.
<ענת הר אבן: " אני אעבור לסעיף הבא, ברשותכם.
אלעזר שטרן: היושב-ראש שאל קודם אם הוצאת תיק מתיק איחוד זה משהו טכני.
דוד רותם: זה לא דבר טכני, צריך להבין קצת משפטים.
דוד רותם: גם אם החוב נפרע, אם אני מוציא חייב מתיק איחוד זה - - -
<ענת הר אבן: לא, אנחנו לא מוציאים את החייב מתיק האיחוד.
<ענת הר אבן: תיק האיחוד ממשיך להתנהל, תיק האיחוד מורכב מצבר רב של תיקים.
<ענת הר אבן: תקנה 33 לתקנות ההוצאה לפועל קובעת שהחייב בעצמו לא יכול לעשות מין העדפת נושים – זה לא בדיוק מושג נכון להליכי פשיטת הרגל ולתיקי איחוד אבל אפשר לדמות את זה להעדפת נושים בהליך פקודת פשיטת הרגל.
<ענת הר אבן: לכן החייב מעצמו לא יכול לבוא ולשלם חוב בתיק פרטני אלא באישור הלשכה או באישור רשם ההוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: אבל עדיין ישנן סיטואציות רבות בהן הזוכה לא מוצא תועלת בניהול התיק והוא מבקש לסגור אותו, או שהסבתא של החייב, הדודה שלו, מבקשת לשלם את החוב.
<ענת הר אבן: במקרים האלה אין תחולה לתקנה 33, ולפי סעיף 8(ג) לחוק, בעצם כשזוכה מבקש לסגור את התיק אז הרשם מחויב לסגור את התיק, אין פה עניין של שיקול דעת.
<שירן ברזילי גלוטר: זה לפי סעיף 8(ג) לחוק: "הליך יופסק או יבוטל אם ביקש זאת הזוכה".
<ענת הר אבן: אני רוצה לספר על התהליך שעברנו פה בעיצוב הצו, זה צו שגם התייעצנו עם כל הרשמים, בדקנו שבאמת בהיבטים שמועלים פה בצו – היתה רשימה הרבה יותר ארוכה וצמצמנו אותה לכדי הרשימה שנמצאת פה, תוך שימת לב באמת לעניינים שהם במובהק עניינים פשוטים, עניינים שבמאה אחוז החלטות הרשמים אלה ההחלטות שניתנות, כשגם נתנו לגורמים המינהליים סמכויות מילוט מה שנקרא, שאם יש איזה משהו, ספק קל שבקלים שאולי משהו פה לא במסגרת הצו הזה אז הם מפנים את זה ללא שום הנמקה לרשם ההוצאה לפועל כדי שהרשם לא יתחיל לשחק ולהגיד: לא, בזה הגורמים המינהליים אמורים לדון.
<ענת הר אבן: הצו הזה נוסח כך שבאמת הדברים הפשוטים ביותר בהקשר הזה עוברים לגורמים המינהליים.
<ענת הר אבן: בבדיקה חוזרת ונשנית, כשבא זוכה ואומר: אני רוצה לסגור תיק איחוד, או כשצד ג' אומר:
<ענת הר אבן: אני משלם את החוק הזה, אין שיקול דעת לרשם, הוא מורה על הוצאת התיק הפרטני מתוך תיק האיחוד.
<ענת הר אבן: תיק האיחוד כולו ממשיך להתנהל, תיק פרטני מתוכו נסגר.
דוד רותם: למה אין סמכות לראש ההוצאה לפועל - - -
<ענת הר אבן: לרשם?
דוד רותם: לא לרשם.
<ענת הר אבן: למנהל הלשכה?
דוד רותם: למדיוני כזה.
<ענת הר אבן: למנהל מערכת ההוצאה לפועל.
דוד רותם: כן, כאשר מתברר שהחוב שולם, למה אין לו סמכות לסגור תיקים ולבטל את התיק?
<ענת הר אבן: במקרה של תיק איחוד?
דוד רותם: לא, בתיק רגיל.
<ענת הר אבן: יש סמכויות, תקנה 126 דנה בזה, תקנה 117 דנה בזה.
<ענת הר אבן: בוודאי שכשהחוב משולם אז התיק נסגר.
<ענת הר אבן: אבל במסגרת תיק איחוד אנחנו - - -
דוד רותם: אבל צריך שמי שיפנה בבקשה זה הזוכה.
<ענת הר אבן: לא, ישנן שתי סיטואציות - או שדודה של החייב אומרת:
<ענת הר אבן: אני רוצה לשלם – החייב הרי לא יכול לפרוע בגלל תקנה 33, אבל צד ג' מסוים, למשל אם הוא רואה שיש חוב שמתנהל בריביות חריגות מאוד והוא רוצה לעזור לחייב, הוא אומר:
<ענת הר אבן: את החוב הספציפי הזה מתוך כלל תיקי האיחוד אני רוצה לסיים, או: הזוכה הסכים שאני אשלם 20,000 שקל כשהחוב הוא 100,000 שקל, ואז התיק הזה ייסגר.
<ענת הר אבן: אלה סיטואציות שמאושרות.
<ענת הר אבן: אנחנו לא מדברים על סגירת תיק כללי, באופן כללי, שבוודאי שהתיק נסגר.
<ענת הר אבן: הנושא השני עוסק בחייבים שמגיעה אליהם התראה לפני צו הבאה, כשבמסגרת ההתראה שלפני צו ההבאה יש סכום של ערבון כספי שהם יכולים לשלם אותו ואם הם מפקידים אותו עליהם להתייצב תוך 24 שעות בלשכת ההוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: במקרה הזה המשטרה לא הולכת ומקיימת את צו ההבאה כי כביכול החייב הפקיד את העירבון, אלא שהרבה מהחייבים לא מתייצבים בתוך ה-24 שעות ואז נדרשת סיטואציה של חילוט העירבון ובזה עוסק העניין הזה.
<ענת הר אבן: אני אקריא: "(2) חילוט עירבון כספי שהפקיד חייב ששוחרר לפי צו הבאה ולא התייצב כפי שהבטיח ולא סיפק הסבר לאי התייצבותו תוך שבעה ימים, והעברתו לחשבון תיק ההוצאה לפועל לפי סעיף 69יב(ה) לחוק; המציא החייב הסבר לאי התייצבותו, תועבר ההחלטה בדבר חילוט העירבון לרשם ההוצאה לפועל".
<ענת הר אבן: אז גם פה בהיבט טכני שיש ערבון, אנחנו עושים דוחות תקופתיים ומגלים את הערבונות שהופקדו.
<ענת הר אבן: במקום להעלות את זה לרשם ההוצאה לפועל אנחנו מבקשים שגורמים מינהליים יטפלו בכך.
אורי מקלב: בזה שהוא לא התייצב אתם מוציאים בכלל את שיקול הדעת?
אורי מקלב: אתם אומרים: במקרה כזה – זה שנותנים לו חילוט ערבון, ודאי היה צריך להיות מישהו של ההוצאה לפועל, למה אתם אומרים עכשיו שאתם לא מבקשים רשות שופטת אלא גם משהו מינהלי?
אורי מקלב: מכיוון, את אומרת, ש-7 ימים הוא לא ענה על זה, זו בעצם הסיבה.
<ענת הר אבן: הוא היה צריך להתייצב תוך 24 שעות, החייב.
אורי מקלב: נכון, אבל העובדה היא שאם הוא אומר איזושהי סיבה - - -
<ענת הר אבן: אז זה יעלה לרשם ההוצאה לפועל, זו בדיוק ההבחנה.
אורי מקלב: ולחילופין, בזה שהוא לא התייצב אתם בעצם אומרים: נגמר הסיפור, ברגע שלא התייצבת אז אין כאן – הרי צריך שיקול דעת בשביל לחלט ערבון, צריך שיקול דעת, למה אתם אומרים שאתם לא מבקשים שיקול דעת?
אורי מקלב: בגלל שהוא לא התייצב תוך 24 שעות ולא נתן הסבר תוך 7 ימים.
<ענת הר אבן: הוא לא התייצב תוך 24 שעות.
אורי מקלב: בגלל שהוא לא נתן הסבר, אני אומר:
אורי מקלב: אז מחלטים לו את זה בלי שיקול דעת, בלי שום דבר.
<ענת הר אבן: כביכול הזוכה שילם אגרה על צו ההבאה, המטרה של הזוכה היתה שהחייב יובא בפני רשם ההוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: בזה שהחייב הפקיד את העירבון שנדרש בצו ההבאה, המשטרה כבר לא מקיימת את צו ההבאה, אז לכן למעשה צריך לבקש שוב צו ההבאה או חילוט העירבון.
אורי מקלב: מה קורה היום?
אורי מקלב: היום מחלטים או לא מחלטים?
אורי מקלב: מה עושים היום במקרה כזה?
<ענת הר אבן: היום מחלטים.
<ענת הר אבן: אם חייב הפקיד, בדרך כלל אלה סכומים בין 1,500 ל-2,000 שקלים כתנאי להתייצבות, הרשמים ב-100% מהמקרים פשוט מורים לחלט את הערבות, אין פה היבט נוסף של שיקול דעת שהם יכולים להפעיל אותו.
<ענת הר אבן: אם החייב יפנה בבקשה כלשהי: הייתי חולה, לא יכולתי להתייצב, אני מבקש מועד להתייצבות, אז כמו שקבענו בנוסח, זה יעלה לרשם ההוצאה לפועל.
אורי מקלב: יוצא שהיום, מתוך ההפקדות האלה שלא מתייחסים – הרוב מחולטים?
<ענת הר אבן: כן.
<ענת הר אבן: העניין הבא הוא זקיפת כספים לפי סעיף 76(א2).
<ענת הר אבן: סעיף 76 למעשה יוצר מדרג של חלוקת הכספים שמתקבלים לתיק ההוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: סעיף 76 תוקן במסגרת תיקון 29.
<ענת הר אבן: אם בעבר כספים שהתקבלו ממימוש היו מתחלקים על פי הלכת צמיגי האחים במחוזי והעליון בין כלל התיקים, סעיף 76(א) קבע שהכספים מתחלקים בין הכספים שהטילו עיקול על אותו נכס, כשרואים את המימוש ואת העיקול כהליך אחד.
<ענת הר אבן: זאת דרך המלך.
<ענת הר אבן: ישנן סיטואציות שממומש נכס ונותרת יתרה לאחר דיני הקדימה, לאחר חלוקת הכספים לאותם תיקים שהטילו עיקול על הנכס נותרת יתרה.
<ענת הר אבן: סעיף 76(א2) אומר שאת היתרה הזאת צריך להביא לידיעת רשם ההוצאה לפועל והחוק אפילו קובע מה הרשם אמור לעשות, שהוא יחלק אותה בצורה שווה, "פרי פסו" בין יתר התיקים.
<ענת הר אבן: גם את הפעולה הזאת, שהיא פעולה טכנית, אנחנו מבקשים להעביר לדרג המינהלי.
<ענת הר אבן: אני אקריא: "(3) זקיפת כספים העולים על גובה החוב הפסוק של זוכה או זוכים, לפי העניין, לחשבון החוב של זוכים אחרים של החייב לפי (סעיף 76(א2) לחוק).
<ענת הר אבן: " הסעיף הבא עוסק בהתנגדויות לביצוע שטר ובהתנגדויות לתובענות.
<ענת הר אבן: בתובענות הכלל הוא מאוד פשוט: היכן שהחייב מגיש את ההתנגדות – יש לו זכות להגיש את ההתנגדות באיזה לשכה בארץ שהוא רוצה בלי שום קשר למקום פתיחת התיק, ואז הלכת טכנוקריט בעליון מורה, וגם החוק אומר כך, שיש להעביר את ההתנגדות לבית המשפט הסמוך ללשכה שבה הוגשה ההתנגדות.
<ענת הר אבן: ובמקביל יש עניין גם של עיכוב הליכים, שהוא עניין שהחוק קובע אותו ולכן מבחינת הרשמים הוא עניין טכני.
<ענת הר אבן: בבקשות לביצוע שטר יש עניין שבבקשת הביצוע הזוכה מציין את מקום הסמכות המקומית ויכול שהחייב במסגרת ההתנגדות יעלה טענת סמכות מקומית.
<ענת הר אבן: במקרים שתהיה טענת סמכות מקומית קבענו בלשון התקנה שזה יועבר לרשם ההוצאה לפועל ולא יהי בסמכות הדרג המינהלי, אבל מקום שמדובר בתובענות או בקשות לביצוע שטר שהסמכות המקומית, אין שום טענה כלפיה, אנחנו מבקשים שהדרג המינהלי פשוט יטפל בצבר הזה של הבקשות ויעביר אותן לדיון בבית המשפט.
<ענת הר אבן: אז אני אקריא: "(4) עיכוב הליכים והעברת התנגדות לביצוע תובענה או שטר שהוגשו במועד לבית המשפט המוסמך, (לפי סעיפים 81א(ג) ו-81א1(ד)(2) לחוק), ובלבד שלא הועלתה טענת סמכות מקומית".
<ענת הר אבן: קבענו גם לוח זמנים לאותו בעל תפקיד שבו תינתן ההחלטה.
<ענת הר אבן: זה פרק זמן שהוא באמת רחב, כשאנחנו צופים שההחלטות תינתנה תוך יום יומיים אבל למען הביטחון - - -
דוד רותם: קבעתם תוך 7 ימים, ומה יקרה אם לא?
<ענת הר אבן: אנחנו לא צופים שלא.
דוד רותם: אתם לא צופים אבל הרי אנחנו יודעים, גם שופטים צריכים לתת פסק דין תוך זמן מסוים.
<ענת הר אבן: אני חושבת שדווקא גורמים מינהליים, הרבה יותר קל לפקח עליהם ולראות איפה הם לא ממלאים את הנוהל.
<ענת הר אבן: יש הרבה יותר אמצעים כנגד עובדים מינהליים מאשר ביחס לרשמים.
<ענת הר אבן: המטרה של המערכת היא להיות יעילה ומהירה ככל היותר ולטפל בדברים האלה בצורה היעילה ביותר.
<ענת הר אבן: מתוך צבר הדברים הנושא של ההתנגדויות הוא הנושא האקוטי ביותר, הוא צריך להכניס את התיק לעיכוב הליכים ואנחנו, בהנחיות שלנו לגורמים המינהליים, גם ניתן את הדעת על כך.
<ענת הר אבן: היה פה ויכוח, כתבנו 14 יום והתיישרנו לתוך 7 ימים, כשאני מנהלת דיון עם כל הגורמים המקצועיים אנחנו מבינים שזה פרק זמן שאנחנו יכולים לעמוד בו.
<ענת הר אבן: "2.
<ענת הר אבן: בעל סמכות ידון בבקשה למתן החלטה בתוך 7 ימים מיום שהועברה אליו.
<ענת הר אבן: " תקנה מס' 3 עוסקת במה שדיברתי קודם, שכשבעל סמכות נתקל בקושי במתן החלטה הוא לא ישאיר את העניין בפניו אלא יעביר את זה לרשם ההוצאה לפועל, ואני אקריא: "3.
<ענת הר אבן: בעל סמכות הנתקל בקושי במתן החלטה בעניינים המפורטים בסעיף 1 או הסבור מכל סיבה אחרת כי יש להעביר את הדיון בבקשה שלפניו לרשם ההוצאה לפועל, יוכל לעשות כן ללא מתן טעם לכך.
<ענת הר אבן: " בסעיף התחילה, מאחר ואנחנו ערב כניסתו לתוקף של תיקון חוק המזונות אנחנו נבקש - - -
דוד רותם: אני לא מבין, הוא הרי נתקל בקושי במתן החלטה, אז למה שלא יסביר מה היה הקושי שלו?
דוד רותם: אני חושב שזו טעות להגיד לו: אל תנמק.
דוד רותם: לפחות שהרשם יידע מאיפה זה מגיע אליו.
<ענת הר אבן: בדוח אפשר.
אלעזר שטרן: הניסוח הוא לא שזה אסור לו, הוא לא חייב לתת נימוק.
<ענת הר אבן: החשש הוא שהם יתחילו לנמק ורשמים יגידו: כן יכולת לדון בזה.
<ענת הר אבן: אנחנו יוצרים פה איזשהו משהו מאוד פשוט וישיר, כשיש איזשהו קושי – סך הכול לעובדים המינהליים אין חסינות שיפוטית כמו שיש לרשמי ההוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: הרי עובדים יבינו שהמטלה הזאת - - -
דוד רותם: אתם עוד מעט רוצים להפוך את כל רשמי ההוצאה לפועל אני מבין לשופטי הוצאה לפועל.
<ענת הר אבן: אנחנו לא רוצים.
<ענת הר אבן: אנחנו רוצים?
דוד רותם: טוב, היום קיבלתי איזה 6 פניות בעניין הזה.
<ענת הר אבן: אני יודעת שנציגות הרשמים היתה רוצה לשנות את הכינוי "רשם הוצאה לפועל" ל"שופט הוצאה לפועל" והיתה פניה לאדוני מטעם נציגות הרשמים.
דוד רותם: רשמות.
<ענת הר אבן: רצינו לבקש שהתחילה תהיה 60 יום מיום הפרסום כי אנחנו ממש ערב כניסתו לתוקף של תיקון המזונות ויש פה עניינים מחשוביים שצריך לטפל בהם, במקרה זה נופל אחד על השני, 30 יום, בתחילת פברואר נכנס תיקון המזונות אז אנחנו מבקשים שיכנס לתוקף עוד 60 ימים.
דוד רותם: על סדר-היום: הצעת חוק הביטוח (תיקון – התיישנות ממועד גיבוש הנכות), של חבר הכנסת מאיר שטרית.
דוד רותם: אתה מוכן להסביר?
מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
מאיר שטרית: היום, במצב הנוכחי, כאשר קורית לאדם תאונה או מחלה, יש לו זכות לתבוע, על-פי הביטוח שיש לו ועל-פי הביטוח הלאומי, 3 שנים מקרות התאונה.
מאיר שטרית: לעיתים התוצאה של התאונה מתפתחת לאחר שעברו 3 שנים.
מאיר שטרית: במקרה כזה, הוא לא יכול יותר לתבוע את חברת הביטוח.
מאיר שטרית: הנושא עמד בבית משפט עליון בגלל תביעה שהוגשה בעניין העיזבון של מר אמיתי.
מאיר שטרית: בית המשפט העליון קבע, ברוב של שניים נגד אחד, שהחוק קובע שלאחר 3 שנים נגמרת הזכות ולכן לא מגיעה זכות לתבוע.
מאיר שטרית: יצא מצב שכל אותם אנשים שהנכות שלהם מתגבשת אחרי 3 שנים, הם לא יכולים יותר לתבוע את חברת הביטוח או את הביטוח הלאומי.
מאיר שטרית: החוק שלי בא לשנות את המצב הזה ולקבוע ששלוש השנים מתחילות להיספר מהיום שהתגבשה הנכות ולא מהיום שקרתה התאונה.
דוד רותם: הנכות יכולה להתגבש באיזה שלב באמצע שאנחנו לא נדע מה הוא.
מאיר שטרית: לכן הייתי בקשר עם הייעוץ המשפטי של הוועדה למצוא את הנוסח.
מאיר שטרית: אני מבין גם את הצד של חברות הביטוח.
מאיר שטרית: חוששים שאדם יבוא אחרי 20 שנה ויגיד שהפגיעה היא מתאונה שקרתה לפני 20 שנה.
מאיר שטרית: מהם נודע לי, שבביטוח רגיל, תקופת ההתיישנות היא 7 שנים.
מאיר שטרית: משום מה את זה החריגו.
דוד רותם: בחוק הממונות, בקודקס דיני הממונות מנסים לשנות את כל נושא תקופת ההתיישנות.
דוד רותם: הם נפלו כבר פעם אחת.
מאיר שטרית: הם רוצים לקצר.
דוד רותם: תמיד לקצר.
מאיר שטרית: קראתי את הנייר של היועץ המשפטי של הוועדה ואני מסכים איתו בעיקרון.
מאיר שטרית: האלטרנטיבה האחרת היא לקבוע שהתקופה הנוספת של התביעה יכולה להימשך גם אחרי 3 שנים.
מאיר שטרית: נגיד, לקבוע 7 שנות התיישנות לכולם.
מאיר שטרית: אז זה זמן מספיק סביר, כמו בביטוח רגיל.
מאיר שטרית: זה אולי פותר את כל הבעיות של התגבשות נכות שמהן חוששות חברות הביטוח.
<נעמה מנחמי: זאת אומרת שכרגע אתה מציע לשנות את החוק ובמקום 3 שנים יהיה כתוב 7 שנים?
מאיר שטרית: למשל.
מאיר שטרית: זאת אחת האפשרויות.
מאיר שטרית: אני זורם איתכם.
מאיר שטרית: המטרה שלי לפתור את הבעיה הזאת.
מאיר שטרית: לא יפה ולא טוב שאנשים שנקלעים למצוקה לא יכולים להגיש תביעה לחברות הביטוח ולביטוח הלאומי.
מאיר שטרית: הם שילמו את הביטוח.
מאיר שטרית: כל דרך שתמצאי כנכונה אני מסכים לה.
<רני נויבואר: הממשלה תומכת בהצעת החוק.
<רני נויבואר: אני רוצה להתייחס לגופם של דברים.
<רני נויבואר: אנחנו תומכים כי הדבר הזה נכון וראוי.
<רני נויבואר: אני אתן רקע לדבר הזה כי אני חושבת שיש כאן איזה בלבול.
<רני נויבואר: יש מתבלבלים ויש כאלה שגם אולי מבלבלים, אז כדאי להבין איפה הדברים נמצאים.
<רני נויבואר: התפיסה של התיישנות היא, שבעיקרון אדם זכאי ללכת לבית משפט כדי להשיג את התביעה שלו.
<רני נויבואר: התפיסה הזאת, לא משנה אם זה 3, 4 או 6 שנים, הרעיון שזה צריך להיות מספיק זמן על-מנת שאדם לא יישן על זכויותיו, מצד אחד, ומצד שני יוכל לתבוע בזמן.
<רני נויבואר: מה שקרה בפסק דין אמיתי, שלדעתנו יצר קושי גדול, זאת הסוגיה שבה אדם יש לו פוליסה שכתוב בה שהביטוח מתגבש במועד מסוים וזה המועד שלצורך העניין יש לו נכות מסוימת.
<רני נויבואר: אם קרתה תאונה ובין התאונה לבין הנכות חלף זמן, בזמן הזה אם הוא יתבע את חברת הביטוח, חברת הביטוח תגיד לו שעדיין אין לו כיסוי לפי הפוליסה.
<רני נויבואר: נכון שקרתה לך תאונה אבל עדיין אין לך כיסוי כי אני מחפשת את הנכות.
<רני נויבואר: בשלב הזה, אם הוא ייגש לחברת הביטוח היא תגיד שהוא פנה אליה מוקדם מידי ואם תהיה נכות בעתיד אתה מוזמן לחזור.
<רני נויבואר: בפסק דין אמיתי, לדעתנו היה צריך שתקופת ההתיישנות לא תתחיל לרוץ בו, פרק הזמן הזה בעצם בית המשפט פסק שתקופת ההתיישנות תרוץ בו.
<רני נויבואר: למה זה היה כואב בדיני ביטוח?
<רני נויבואר: כי בדיני ביטוח יש גם תקופת התיישנות יותר מקוצרת מהדין הכללי שהיא 3 שנים וגם היא מתחילה במועד שהוא קצת יותר מוקדם.
<רני נויבואר: עכשיו אני אסביר למה אני אומרת שזה מועד קצת יותר מוקדם.
<רני נויבואר: דיני התיישנות של ביטוח זה דיני התיישנות של חוזים ולא של נזיקין.
<רני נויבואר: בנזיקין, אם קורה אירוע ואדם נפגע, הוא מחליט מתי הוא תובע את מי שהזיק לו.
<רני נויבואר: בענייני נזיקין בודקים את אירוע הנזק, בודקים מתי היה לו נזק שהוא מספיק גדול כדי לתבוע, ואז מאותו שלב מתחילים למנות את אותו מרוץ התיישנות שהוא 7 שנים.
<רני נויבואר: אני חייבת לומר כבר עכשיו, שהמועד הזה של מתי מתחילה ההתיישנות בנזיקין הוא לא ברור.
<רני נויבואר: זאת אומרת, אם חברות הביטוח אומרים שנכות לא ברורה, גם נזק בפקודת הנזיקין לא ברור וכל מערכת המשפט מסתדרת עם השאלה מתי אירע הנזק ואם יש מי שחושב שחלפה תקופת ההתיישנות ורוצים להתווכח אם חלפה או לא חלפה, צריך להוכיח מתי אירע אותו נזק.
<רני נויבואר: גם שם יש חוסר ודאות וכל השוק מסתדר אם זה.
<רני נויבואר: לכן, השאלה מתי קרתה הנכות או לא קרתה הנכות היא שאלה מתי קרה נזק בנזיקין ומסתדרים עם זה וזה בסדר.
<רני נויבואר: זה חוסר ודאות, זה נכון, אבל לא כל העולם ודאי.
<רני נויבואר: יש לנו את זה בנזיקין ומסתדרים.
<רני נויבואר: כמובן שיש הרבה יותר תביעות מאשר בביטוחי נכות ספציפיים אלה.
<רני נויבואר: בדיני חוזים מרוץ ההתיישנות מתחיל במועד שבו מי שהיה צריך לעשות משהו על-פי החוזה סירב לעשות אותו.
<רני נויבואר: לכאורה, בדיני ביטוח זה היה צריך להתחיל לא במקרה הביטוח, אלא במועד שבו חברת הביטוח אמרה שהיא לא הולכת לשלם.
<רני נויבואר: הבעיה שלנו היא שרצו לתמרץ את המבוטח לתבוע.
<רני נויבואר: אמרו: מה זאת אומרת, הוא יישב עכשיו שנתיים, לא יתבע, ורק אחרי שיתבע יתחילו למנות את 3 שנות ההתיישנות?
<רני נויבואר: אנחנו כאילו תולים הכול במבוטח.
<רני נויבואר: לא יעלה על הדעת שהמבוטח הוא זה שיש לו תמריץ לישון על הזכויות שלו יהיה בעל הטריגר להתחיל את מרוץ תקופת ההתיישנות.
<רני נויבואר: לכן קבעו שזה מקרות מקרה הביטוח.
<רני נויבואר: בביטוח עם ריסק, מאוד פשוט לדעת מתי האדם נפטר ולכן קל לזהות את זה.
<רני נויבואר: בביטוח נכות המסוים הזה, נכות שנגרמה כתוצאה מתאונה ומחלה, חברות הביטוח טענו בבתי המשפט שממועד אירוע התאונה או המחלה צריך להתחיל למנות, גם אם לפי הפוליסה הוא לא היה זכאי.
<רני נויבואר: הפער הזה, בין המועד הזה למועד הזה יצר בעיה.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שחבר הכנסת בהחלט צודק שצריך לתקן את זה.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שראוי לקבוע את המועד למועד המאוחר יותר.
דוד רותם: פעם אחת שחבר כנסת פועל באמת למען הציבור.
<רני נויבואר: אני חושבת שחברי כנסת פועלים למען הציבור בדרך כלל.
<רני נויבואר: בכל מקרה, אנחנו רוצים שזה כן יתאם, שבמועד שבו אני אפנה לחברת הביטוח היא לא תוכל לומר שאם היא דחתה אותי מחמת זה שאין לי עדיין נכות לפי הפוליסה, עדיין כבר רצה מולי תקופת ההתיישנות ונספרת לי.
<רני נויבואר: מתמרצים אותי לרוץ לבית משפט כשאין לי על מה לרוץ בכלל.
<רני נויבואר: זאת התוצאה הבעייתית של פסק דין אמיתי.
<רני נויבואר: אמרו: תפנה לבית המשפט, תעצור את תקופת ההתיישנות, תחכה עד שהתגבשה לך הנכות ורק אז אתה בעצם יכול לנהל את התביעה שלך.
<רני נויבואר: בעצם אנחנו מתמרצים אנשים סתם להגיש תביעות כי יכול להיות שחברת הביטוח תשלם להם.
<רני נויבואר: כל הניסיון לתקן הוא ניסיון שאנחנו מאוד חושבים שהוא נכון.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שהוא מתקן משהו ראוי וצריך לתקן.
<נעמה מנחמי: השאלה איך לתקן?
<נעמה מנחמי: האם לתקן על-ידי קביעה שמועד ההתיישנות יתחיל מנקודת זמן מסוימת?
<נעמה מנחמי: האם מרגע סירוב של חברת הביטוח?
<נעמה מנחמי: האם מרגע גיבוש הנכות?
<נעמה מנחמי: או, כפי שהעלה עכשיו חבר הכנסת שטרית, יהיה נכון לקבוע שההתיישנות תהיה 7 שנים.
<רני נויבואר: לגבי 7 השנים.
<רני נויבואר: במידה רבה זאת עמדה של אגף שוק ההון.
<רני נויבואר: השאלה מדוע בדיני התיישנות בביטוח יש 3 שנים, התפיסה היתה שזה נועד להקנות ודאות יותר ברורה לחברות הביטוח ולשמור רזרבות.
<רני נויבואר: כך לפחות אומרים בספרות.
<רני נויבואר: לי יש תיאוריה קצת שונה.
דוד רותם: הם שכחו שבינתיים המחשבים נכנסו לתמונה.
<רני נויבואר: יכול להיות.
<רני נויבואר: כשחוקקו את זה ב-1981 חשבו שהיה ראוי.
<רני נויבואר: אני חושבת שצריך להבין מה קרה ב-1981 כי לדעתי הסיבה היא מעט שונה.
<רני נויבואר: עד שנת 1981 חוק חוזה ביטוח לא היה.
<רני נויבואר: חברות הביטוח כתבו בפוליסות תקופות התיישנות שהם רצו.
<רני נויבואר: כלומר, אתה יכול להתנות על תקופת ההתיישנות הכללית בלבד שזה בחוזה, אז הם כתבו שנה.
<רני נויבואר: כשבאו לכנסת היה ויכוח.
<רני נויבואר: הכנסת אמרה שהיא רוצה להאריך את זה לתקופה יותר ארוכה שתהיה קוגנטית, כך שאי-אפשר יהיה להתנות עליה ושלא יכתבו אחר-כך בחוזים שנה.
<רני נויבואר: אז הגיעו לפשרה שזה יהיה 3 שנים אבל ששלוש השנים האלה יהיו קוגנטיות, להבדיל מתקופת ההתיישנות הכללית שבחוזה אפשר להתנות עליה.
<רני נויבואר: זאת הסיבה.
<רני נויבואר: יש גם סיבות של רזרבות וכאלה וזאת שאלה רוחבית, אם רוצים להאריך את תקופת ההתיישנות בביטוח ל-7 שנים זאת שאלה מאוד רוחבית וכללית.
<רני נויבואר: אני חושבת שזה דיון קצת שונה.
<רני נויבואר: לא הייתי מאריכה רק לסוג פוליסה מסוים ולפוליסות אחרות לא מאריכה.
<רני נויבואר: אם יש הצדקה צריך להאריך לכולם.
<רני נויבואר: בחוק דיני ממונות היו"ר צודק שביקשנו לשנות את ההסדר.
<רני נויבואר: במסגרת תיקון של חוק ההתיישנות רצו לקצר לכולם ל-4 ולהאריך את הביטוח ל-4 כדי שיהיה שווה.
מאיר שטרית: אז אנחנו נישאר בנוסח הנוכחי.
<רני נויבואר: אנחנו מציעים להישאר עם תיקונים מסוימים לנוסח.
<נעמה מנחמי: אתם יכולים להאריך ל-7 שנים.
<שרונה פלדמן: אני מאגף שוק ההון באוצר.
<שרונה פלדמן: למען הסדר הטוב ולמען הפרוטוקול אני רוצה לציין שבאוגוסט האחרון פרסמנו חוזר שקובע הוראות לחברות הביטוח, במסגרת המצב המשפטי הקיים טרם שינוי חקיקה, שמחייב אותם להיעתר לבקשה להאריך את תקופת ההתיישנות אם הנכות של התובע טרם התבררה והוא מבקש להאריך אותה, אז חברת הביטוח חייבת להיעתר.
<נעמה מנחמי: הם חייבים ליידע?
<שרונה פלדמן: הם חייבים ליידע את המבוטח בכל דרך אפשרית.
מאיר שטרית: זה הותנה בשני תנאים, שהוא פנה בכתב ושמצבו אינו מאפשר את בירור הנכות.
מאיר שטרית: איך הוא יכול להוכיח את זה?
מאיר שטרית: לפי החוזר שלכם זה אמור להיכנס ב-1.12.2014.
<שרונה פלדמן: לא, זה רק לעניין תיקוני פוליסה עצמה.
<שרונה פלדמן: לדעתי הם חייבים מ-1.4.
<שרונה פלדמן: זה במסגרת המצב המשפטי הקיים.
<שרונה פלדמן: אין ספק שכרגע ההצעה של חבר הכנסת שטרית מטיבה עם המבוטח כי היא מראש מאר4יכה את פרק הזמן.
<שרונה פלדמן: לעניין ההצעה, יש לנו תיקונים לנוסח.
<שרונה פלדמן: אנחנו רוצים שזה יהיה ממועד התגבשות הנכות, אבל אנחנו רוצים ליצוק קצת יותר תוכן למה הוא מועד התגבשות הנכות כי כרגע זה מועד לא ברור.
<נעמה מנחמי: מייד נדבר על הנוסח.
<נעמה מנחמי: לגבי המהות, אשמח אם תתייחסי לעניין של ה-7 שנים.
<שרונה פלדמן: כפי שאמרה רני ממשרד המשפטים, השאלה של הארכת תקופת ההתיישנות, לא נכון שתיבחן בהיבט של כיסוי ביטוחי אחד.
<שרונה פלדמן: כלומר, כרגע תקופת ההתיישנות היא נכונה בכל סוגי הביטוח מלבד ביטוח רכב חובה והיא 3 שנים.
<שרונה פלדמן: אין סיבה כרגע לדון בכיסוי אחד מתוך הרבה מאוד כיסויים ולהאריך את זה.
<שרונה פלדמן: אם רוצים לדון בהארכת תקופת ההתיישנות, צריך לעשות את זה באופן רוחבי ולחשוב על כל המשמעויות, לא אגב כיסוי ביטוחי אחד.
<שרונה פלדמן: זאת עמדתנו.
מאיר שטרית: אני מסכים.
דוד רותם: תתחילי לקרוא את החוק.
<שמואל מלכיס: אפשר להביע עמדה מטעם חברות הביטוח?
דוד רותם: אנחנו רוצים בחקיקה לשנות את הדברים.
<נעמה מנחמי: "הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – התיישנות ממועד גיבוש הנכות )(תיקון סעיף 31) מאז דיברנו קצת על הנוסח ואחת מההצעות שעלתה מכיוון הממשלה היא לעניין סעיף 1: "1.
<נעמה מנחמי: בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 31, בסופו יבוא "ואולם אם עילת התביעה היא בשל נכות למבוטח שנגרמה כתוצאה ממחלה או מתאונה, תימנה תקופת ההתיישנות מיום שקמה למבוטח זכות לתבוע תגמולי ביטוח לפי תנאי חוזה הביטוח.
דוד רותם: אני יודע שאתה מסכים.
דוד רותם: איגוד חברות הביטוח, בבקשה.
<ירון אליאס: האמת היא שזאת הפעם הראשונה שאנחנו נתקלים בנוסח החדש הזה.
<ירון אליאס: אנחנו היינו מבקשים שיינתן לנו זמן להגיב לגבי הנוסח החדש.
<ירון אליאס: ברשותך, כמה דקות.
<שמואל מלכיס: להצעת החוק המקורית של חבר הכנסת שטרית אנחנו מתנגדים מכמה סיבות.