GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל מלכיס: הסיבה הראשונה היא שלדעתנו הפיקוח קבע הסדר בחוזר שהוא הסדר שפתר את הבעיה באופן טוב מאוד ולא מצריך חקיקה חדשה.
דוד רותם: אנחנו לא אוהבים שהפיקוח יקבע כללים.
<שמואל מלכיס: מה שחשוב הוא, שבחוק חוזה הביטוח נקבע עיקרון מאוד חשוב וגם מקובל על בית המשפט העליון, שבו תקופת ההתיישנות מתחילה מקרות מקרה הביטוח, שהוא נקודת זמן ברורה וחד משמעית ואינה שנויה במחלוקת.
<שמואל מלכיס: במקרים שאדם לא יכול להגיש תביעה, גם חוק ההתיישנות וגם ההסדר שקבע הפיקוח, הוא נתן עילת השהייה מתאימה בתנאים מסוימים, שהם חשובים לחברת הביטוח לניהול עסקים שלה.
<שמואל מלכיס: חברת ביטוח לא יכולה לעבוד כאשר תקופת ההתיישנות היא לא מוגדרת.
<שמואל מלכיס: היכולת של חברת הביטוח לעבוד היא כאשר אנחנו מגדירים את הסיכון.
<שמואל מלכיס: כאשר הסיכון לא מוגדר, החברה לא יכולה לתמחר אותו באופן סטטיסטי או אקטוארי.
<שמואל מלכיס: בדרך-כלל, סיכון שהוא לא מוגדר, הפרמיה שנגבית עבור סיכונים בלתי מוגדרים, היא תמיד מופרזת בצורה בלתי רגילה.
<שמואל מלכיס: מי שנפגע מזה אלה כל אותם המבוטחים, שבעצם אמורים לשלם את הערפול בהגדרת הסיכון.
<נעמה מנחמי: אבל אם ממילא אתם מחויבים להרחיב את תקופת ההתיישנות - - -
<שמואל מלכיס: בסדר, אבל אנחנו יודעים שקרה מקרה - - -
<נעמה מנחמי: אתה מגיע לאותה תוצאה.
<שמואל מלכיס: יש הבדל עצום כי אנחנו יודעים שקרה מקרה הביטוח וקיבלנו הודעה.
<נעמה מנחמי: גם כאן אתה יודע.
<נעמה מנחמי: צריך לדווח לך לפי סעיף 22, אז גם כך אתה יודע.
<שמואל מלכיס: בסדר, אבל לא קורה שום דבר אם הוא לא מדווח.
<שמואל מלכיס: לפי סעיף 24 אני צריך להוכיח אחר-כך שנגרם לי נזק בזה שצברתי עתודות ונגרמו לי נזקים כלכליים.
<שמואל מלכיס: אחרת אני לא יכול לשנות את תגמולי הביטוח שאני משלם לו כי ה-22 מחייב את מתן ההודעה אבל ה-24 עדיין לא נותן סעד לחברת הביטוח שהוא הגיוני בנושא הזה.
<שמואל מלכיס: כל מה שאנחנו מבקשים, שהסיכון יוגדר באופן כזה, שהמבוטח יודיע לחברת הביטוח על קרות מקרה הביטוח ואז אפשר יהיה בכלל להתייחס לנושא.
<שמואל מלכיס: העובדה שהוא לא יכול לקבוע את הנכות, לא אומרת שחברת הביטוח לא יכולה להציע לו אלטרנטיבה לקביעת הנכות.
<שמואל מלכיס: לא אכפת לנו שיהיה ראשית נזק כדי שיהיה ברור שמתחילה תקופת ההתיישנות.
<שמואל מלכיס: אבל, בצו שבו תחילת תקופת ההתיישנות לא מוגדרת, תלויה במבוטח ולמעשה היא יכולה להיות אין סופית, זה מצב שחברות הביטוח לא יכולות לעבוד בו.
<שמואל מלכיס: הסיכון לא מוגדר, אין ביטוח משנה.
<שמואל מלכיס: אין אף מבטח משנה שמוכן לכסות את זה.
<שמואל מלכיס: אם אתם חושבים שחברות ביטוח ישראליות שהן לא גדולות בקנה מידה עולמי, יכולות לעבוד בלי מבטחי משנה, אז אתם טועים טעות רצינית.
<שמואל מלכיס: לכן ההסדר שהיה מקובל על הפיקוח, זה הסדר שהפיקוח הציע לנו ואנחנו קיבלנו אותו.
<שמואל מלכיס: זה יצר מצב שבעצם היה פתרון לכל אדם שלא היה יכול לתבוע את חברת הביטוח בגלל שלא היתה לו נכות מוגדרת והוא היה יכול לדחות אותו עד שהנכות שלו הוגדרה וכומתה.
<שמואל מלכיס: קודם כל, אנחנו חושבים שהחוק הזה לא בא לפתור בעיה כי לא קיימת בעיה.
<שמואל מלכיס: אין כשל שוק בנושא הזה.
<שמואל מלכיס: דבר שני, גם אם אתם רוצים שהחוק הזה יחוקק - - -
דוד רותם: יהיה לכם זמן לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<שמואל מלכיס: אנחנו מבקשים שיהיה מתן הודעה ואפשרות לחברת הביטוח לכמת את הסיכון, אחרת חברת ביטוח לא יכולה לעבוד.
<ירון אליאס: אני יועץ של אגוד חברות הביטוח.
<ירון אליאס: אנחנו למעשה מחליפים משטר שהוא משטר חד ערכי ומאוד ברור לגבי תחילת מרוץ ההתיישנות שמדובר עליו בחוק, שזה מועד קרות התאונה, במושג שהוא יותר מעורפל ומושג כמעט משפטי לגבי מועד היווצרות הזכות.
<ירון אליאס: צריך לקחת בחשבון - - -
מאיר שטרית: המועד של הנכות ולא היווצרות הזכות.
<רני נויבואר: אנחנו מבקשים היווצרות הזכות.
<ירון אליאס: בתיקון מדובר על היווצרות הזכות ואני מתייחס לזה.
<ירון אליאס: זה מונח שיש לו משמעויות משפטיות.
<ירון אליאס: השאלה מתי נוצרת זכות היא שאלה שיש לה פנים רבות ויכולה גם להיות מחלוקת.
<ירון אליאס: העניין הזה יכול לגרום להטעיה של מבוטחים.
<ירון אליאס: מבוטחים עשויים לסבור, שמועד היווצרות הזכות זה המועד שבו הביטוח הלאומי, למשל, קבע את שיעור הנכות שלהם.
<ירון אליאס: המועד הזה לא רלוונטי ויכול להיות שהביטוח הלאומי יקבע את שיעור הנכות לאחר שתביעת הביטוח כבר התיישנה.
<ירון אליאס: יכולים עוד להיווצר מקרים רבים כאלה, שההחלפה הזאת של המונח החד ערכי של מקרה ביטוח של תאונה שהוא מועד ברור, במועד אחר שהוא יותר מעורפל, בסופו של דבר זה יגרום נזק למבוטחים.
<ירון אליאס: מחלוקות כאלה ייצרו אין סוף התדיינויות בבתי המשפט ובסופו של דבר נחזור למצב שהיינו לפני פסק דין אמיתי ולפני התיקון של הרגולציה של הפיקוח על הביטוח, שבו המועד שבו מתחיל מרוץ ההתיישנות בביטוח תאונות ובביטוח נכות הוא לא ברור.
<ירון אליאס: בתי המשפט עסוקים כל היום בניסיון לפתור מחלוקות בין מבוטחים למבטחים לגבי מועד תחילת ההתיישנות.
<ירון אליאס: פה אנחנו נשנה את הטרמינולוגיה, אבל הבעיה המהותית תישאר על כנה, ממתי מתחילים לספור את ההתיישנות, ממועד גיבוש הנכות, כמו שהיה בעבר ויצר מחלוקות, או, להעביר את המחלוקות לטרמינולוגיה שונה, דהיינו, ממועד היווצרות הזכות?
<ירון אליאס: בסופו של דבר נחזור לאחור, לא נפתור את הבעיה ולמעשה נעורר אותה מחדש.
מאיר שטרית: אני ראיתי את החוזר של המפקח על הביטוח ואני לא מסכים לו.
מאיר שטרית: אתם מתנים את זה בשני תנאים.
מאיר שטרית: צריך להודיע לכם בכתב.
מאיר שטרית: המבוטחים לא בדיוק יושבים על המדוכה ומחכים מתי לכתוב הודעה לחברות הביטוח.
מאיר שטרית: שנית, לך תוכיח שהוא כתב מכתב ותמצא אם הוא כתב או לא כתב.
מאיר שטרית: בנוסף, אתם כותבים שהתנאי השני הוא "שמצבו הרפואי של המבוטח אינו מאפשר לו בירור נכות במהלך תקופת הארכה או במהלך תקופת הארכה נוספת לפי העניין, בשל אותה תאונה או מחלה, א שנכותו עדיין נמצאת בבירור רפואי".
מאיר שטרית: איך הוא יכול לדעת אם מצבו הרפואי אינו ברור?
מאיר שטרית: איך תוכיח שמצבו לא היה יותר ברור?
מאיר שטרית: יש פה דבר חד וחלק.
מאיר שטרית: אנחנו נותנים זכות לאדם שביטוח את עצמו, שאם הוא ביטח את עצמו ועד תום 3 שנים התאונה לא התפתחה לכלל נכות, הוא יכול לתבוע גם אחרי 3 שנים.
מאיר שטרית: זאת המשמעות של החוק.
מאיר שטרית: אנחנו רוצים להגן על האזרחים שמשלמים הרבה כסף לביטוח ולא תמיד מקבלים את התמורה.
מאיר שטרית: הרעיון הוא ליצור מצב שגם אם בזמן התאונה עוד לא התגבשה נכות ולמחרת זה כן קרה, מגיע לו לקבל את הפיצוי.
מאיר שטרית: אני לא מבין למה אתם נלחמים אם אתם אומרים שאין מקרים כאלה?
<שמואל מלכיס: מי שלא יודע לכתוב מכתב, גם לא יכתוב אותו אחרי 3 שנים.
מאיר שטרית: הוא לא צריך לכתוב שום דבר.
<שמואל מלכיס: הוא צריך להגיש תביעה לחברת הביטוח.
מאיר שטרית: הוא ייקח עורך דין ויגיש.
<שמואל מלכיס: אם הוא יכול לקחת עורך-דין, אז הוא גם יכול לכתוב מכתב.
<שמואל מלכיס: אם הוא כותב מכתב, בעצם תקופת ההתיישנות שלו היא אין סופית.
<שמואל מלכיס: מה שונה מצבו של אדם כזה מכל תובע אחר בחברת ביטוח?
מאיר שטרית: הוא לא שונה.
מאיר שטרית: אנחנו לא רוצים להגן על אנשים שהם נפגעים ולא יכולים לקבל פיצוי.
מאיר שטרית: תקרא את הסעיפים הקטנים בפוליסות של הביטוח ואתה תופתע.
מאיר שטרית: כשאתה עושה ביטוח לבית אומרים לך שכדי לבטח את הבית אתה צריך: סורגים, מערכת אזעקה בחצר, בפנים ובחוץ.
מאיר שטרית: אם שכחת להפעיל את האזעקה אז אתה לא מכוסה.
מאיר שטרית: זה נשמע לך נורמלי?
מאיר שטרית: בשביל מה אני צריך ביטוח אם יש לי אזעקה, סורגים ומוקד?
<שמואל מלכיס: זה לא כתוב.
מאיר שטרית: נמצאים כאן מאגף שוק ההון.
מאיר שטרית: אני מציע לכם, שכמו שעושים בחוזי המכר לגבי דירות, אני מציע לכם לבדוק את כל חוזי הביטוח ולעשות חוזה פשוט וברור כדי שהאזרח שחותם על חוזה כזה יידע מה הוא מקבל בפוליסה.
מאיר שטרית: היום הפוליסה היא 30-40 דפים.
מאיר שטרית: רוב האנשים לא קוראים וכאשר קורה מקרה ביטוח רוב האנשים נתקעים בקיר.
מאיר שטרית: אני מציע לכם לבדוק את זה.
מאיר שטרית: הדבר הזה חייב לעבור רפורמה מוחלטת.
מאיר שטרית: צריך להפוך את החוזים לדבר קריא, ברור, בשפה פשוטה ולא משפטית כדי שהאזרח יבין מה הוא קורה.
<שמואל מלכיס: חברות הביטוח משלמות 30 מיליארד שקלים תביעות בשנה.
מאיר שטרית: וכמה הן מקבלות?
<שמואל מלכיס: הן מקבלות 32 מיליארד בערך.
<שרונה פלדמן: ראשית, אני אתייחס לדבריו של חבר הכנסת שטרית.
<שרונה פלדמן: אנחנו מנסים תמיד שהפוליסות יהיו פשוטות וברורות.
<שרונה פלדמן: יחד עם זאת, צריך לזכור שפוליסה היא חוזה משפטי.
<שרונה פלדמן: צריך גם לכתוב את החובות של המבוטח וגם את הזכויות ועל-כך אנחנו עמלים באגף.
<שרונה פלדמן: אני רוצה להתייחס לדבריו של עורך דין אליאס לעניין ההסדר של המפקח על הביטוח והחוזר שפורסם באוגוסט.
<שרונה פלדמן: הוא פורסם נוכח המצב המשפטי הקיים, קרי, חוק חוזה הביטוח והפסיקה של העליון שכולנו היינו כפופים לה.
<שרונה פלדמן: כפי שציינתי בתחילת הישיבה, ההסדר של חבר הכנסת שטרית מטיב עם המבוטח.
<שרונה פלדמן: לעניין חוק חוזה הביטוח, צריך לזכור שכרגע הוא לא מתייחס למצב שיש גם תאונה וגם נכות.
<שרונה פלדמן: סעיף 53 לחוק חוזה הביטוח מדבר על תאונה שקרתה, נכות שלקה בה המבוטח, אבל הוא לא אומר מה קורה אם יש נכות שלקה בה עקב תאונה, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות כאן.
<שרונה פלדמן: באשר לידיעת המבוטח, אם תעבור הצעת החוק, אין ספק שהמפקח על הביטוח יוכל לפעול במסגרת הסמכויות שלו ולפעול למתן הודעות על-ידי חברת הביטוח למבוטח, באופן כזה שהוא יידע את זכויות ומה עליו לעשות.
<רני נויבואר: כמו שאמרה הגברת פלדמן, אנחנו מחדדים פה את הנושא של פוליסות שיש בהן נכות שלקה בה, נכות שנגרמה מדברים מסוימים, דהיינו, כשיש בפוליסה תאונה והתאונה הביאה לנכות.
<רני נויבואר: זה תלוי איך הפוליסות כותבות את זה.
<רני נויבואר: לכן, בעצם, אפשר היה להיתפס גם לתאונה וגם לנכות.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שאם קרתה תאונה, זה לא מספק את חברת הביטוח כי אי-אפשר לקבל תגמולים ולכן המשקל צריך להיות בנכות ולא בתאונה.
<רני נויבואר: גם היום החוק מדבר על פוליסות נכות.
<רני נויבואר: גם היום יש פוליסות של נכות שהן לא קשורות לתאונה.
<רני נויבואר: עדיין מקרה הביטוח קורה במועד שבו יש נכות.
<רני נויבואר: יש פוליסות שהן רק מגדירות נכות ואין תאונה.
<רני נויבואר: ברור ששם מרוץ תקופת ההתיישנות מתחיל מהנכות.
<רני נויבואר: עדיין הפוליסה יכולה להגדיר באיזה תנאים קיים כיסוי ביטוחי ולפי התנאים האלה צריך ללכת ולאפשר לאדם את מלוא תקופת ההתיישנות מהמועד שבו הוא יכול היה ללכת ולדרוש את תגמולי הביטוח מחברת הביטוח.
<רני נויבואר: זאת הכוונה וזאת כוונה נכונה.
<רני נויבואר: זה נכון שעד שנת 2008 היו חילוקי דעות בבתי המשפט לגבי המועד.
<רני נויבואר: לכן אני קצת תמהה כי זה לא משהו שאנחנו משנים פה הלכה של 30 שנה, שחברות הביטוח התכווננו למשהו מסוים ותמיד הם פעלו לנוכח הלכת אמיתי.
<רני נויבואר: יש פה איזה שינוי שנעשה בעקבות פסיקת בית המשפט העליון בשנת 2008.
<רני נויבואר: אני חושבת שעד שנת 2008 אולי חברות הביטוח הרגישו שהן היו צריכות להילחם יותר בדברים שהם קצת יותר עמומים אבל עדיין זה היה המצב הקיים.
<רני נויבואר: המצב הקיים לא היה ודאי.
<רני נויבואר: במובן הזה אנחנו חושבים שעכשיו אנחנו מבהירים את המצב הקיים הרלוונטי לכיוון השני.
<רני נויבואר: גם עכשיו יהיה דין ברור מה מבקשים להשיג, אם קודם היו מהלומות בבתי המשפט בנוגע לשאלה הזאת.
<שמואל מלכיס: לא הבנתי שום דבר.
<רני נויבואר: אני יכולה להסביר יותר.
<ירון אליאס: צריך לקחת בחשבון שהמקרים שבהם הנכות מתגבשת 3 שנים לאחר קרות אירוע התאונה, אלה המקרים הנדירים ויוצאי הדופן.
<ירון אליאס: אנחנו פה הופכים את הפירמידה על פיה.
<ירון אליאס: אנחנו למעשה מתקנים את החוק כדי לתת פתרון לאותם מקרים יוצאי דופן.
דוד רותם: אם זה יוצא דופן אז זאת לא בעיה אצלכם.
<ירון אליאס: הבעיה היא שמרבית המבוטחים ישלמו את המחיר של אותו תיקון בגלל יצירת הערפול שנגרמת בעקבות התיקון.
<ירון אליאס: זאת למעשה הטענה הבסיסית שלנו.
<ירון אליאס: צריך לשקול את העלות לעומת התועלת.
<ירון אליאס: העלות כאן היא פגיעה במרבית המבוטחים, כדי לפתור בעיה שנפתרה באמצעות חוזר המפקח.
<ירון אליאס: הבעיה כשלעצמה היא רלוונטית למתי מעט של המבוטחים, מקרים שאפשר לספור על אצבע אחת.
מאיר שטרית: הטענה שאתם כל הזמן מפחידים את הציבור שאתם תעלו את פרמיית הביטוח היא בדיחה.
<ירון אליאס: לא אמרתי שנעלה את פרמיית הביטוח.
מאיר שטרית: אתה מאיים.
מאיר שטרית: אתה אומר שנייקר את הביטוח בגלל זה.
<ירון אליאס: לא נייקר, אנחנו נהפוך אותו למקרה אי ודאות.
דוד רותם: כשנדון בקריאה שנייה ושלישית אתם תבואו אלינו עם מחירים ובכמה אתם צריכים להעלות את הביטוח ואתם תוכיחו את הדברים האלה.
<שמואל מלכיס: אנחנו לא עוסקים בנושאים האלה.
<שמואל מלכיס: איגוד חברות הביטוח לא עוסק - - -
דוד רותם: אז חברות הביטוח יבואו.
דוד רותם: אני רואה ברשימה שיש חברות ביטוח.
<שמואל מלכיס: כל חברה תעשה מה שהיא רוצה.
<שמואל מלכיס: יש תחרות בשוק והיא תתחרה עם חברות אחרות.
<שמואל מלכיס: אנחנו מדברים בהיגיון הכלכלי.
<שמואל מלכיס: אנחנו לא מפחידים אלא מציגים את ההיגיון הכלכלי שעומד מאחורי הנושא הזה.
מאיר שטרית: מה כלכלי?
מאיר שטרית: יהיו 10 או 20 מקרים.
<שמואל מלכיס: הניסיון להקל על מעט מאוד מבוטחים שנמצאים במצב הזה, אנחנו יוצרים ערפול, שיש לו עלות כלכלית.
<שמואל מלכיס: חברה ביטוח פועלת - - -
<שמואל מלכיס: בין עשרות למאות.
<נעמה מנחמי: אז ההשפעה על הביטוח לא תהיה גדולה.
<שמואל מלכיס: היא כן תהיה גדולה כי אנחנו מערפלים את כל הנושא הזה.
<שמואל מלכיס: ברגע שאנחנו לא נדבקים לקו הברור והקבוע שקבע חוק חוזה הביטוח, חוק שישבו עליו הרבה מאוד שנים וכתבו אותו.
<שמואל מלכיס: בסופו של דבר, אם אנחנו לא דבקים בעיקרון שיש לנו תקופת התיישנות שנמדדת מנקודת זמן ברורה וחד משמעית וכל מצב שבו המבוטח לא יכול להגיש תביעה, יש לו עילת השהייה או דחיה, שזה גם העיקרון שנקבע בחוק ההתיישנות עצמו, אנחנו עושים עוול למבוטחים אחרים כי אנחנו מערפלים את המצב שלהם ומביאים למצב שמעכשיו חברת ביטוח לא יכולה לדעת מתי היא סוגרת תיק ביטוח.
<שמואל מלכיס: לכן היא צריכה לשמור עתודות לתקופה הרבה יותר ארוכה.
דוד רותם: בכמה זה ייקר את עלויות הביטוח?
<שמואל מלכיס: אין לזה חשיבות כמה זה יתייקר.
דוד רותם: אם אין לזה חשיבות, אז אל תדבר על משהו שאין לו חשיבות.
דוד רותם: תדבר רק על דברים חשובים.
<שמואל מלכיס: טוב, אם אתה חושב שההיגיון הכלכלי לא תופס כאן, אז בסדר, אין בעיה.
דוד רותם: לא, אצלי היגיון כלכלי זה כסף על השולחן.
<ירון אליאס: זה לא רק עלות כספית.
<ירון אליאס: אנחנו מדברים על עלויות של התדיינויות ולעלויות האלה יש גם משמעות כספית אבל גם משמעויות אחרות.
<שמואל מלכיס: אני יכול להעריך כמה יעלו ההתדיינויות – אתם הרי נלחמים בחירוק שיניים כדי להקטין את העומס על בתי המשפט ויוצרים חוק שבהכרח יעמיס עומס על בתי המשפט, משום שיהיה צריך ללכת לבית המשפט לקבוע מתי תחילתה של תקופת ההתיישנות.
מאיר שטרית: אני מציע שלא תדאג לבתי המשפט.
<שמואל מלכיס: התדיינות בבית משפט היא גם עלות לחברת הביטוח.
מאיר שטרית: תפסיקו עם ההפחדות האלה, באמת.
<שמואל מלכיס: לא צריך לדאוג לשום דבר, הכול בסדר.
<דרור לין: אני ממחלקה משפטית של ביטוח חקלאי.
<דרור לין: העלויות הן לא דבר שיראו מייד, יראו אותן לאורך שנים.
<דרור לין: הבעיה העיקרית עם הצעת החוק הזאת היא, שלמעשה היא לא קובעת מועדי התיישנות במקרה נכות.
<דרור לין: זאת אומרת, עד עכשיו חוק חוזה הביטוח קבע 3 שנים, ההתיישנות הכללית בחוק ההתיישנות זה 7 שנים ואפשר להעריך עד 10.
<דרור לין: פה למעשה אין התחלה ל-3 שנים האלה.
<דרור לין: מצב היפותטי שיכול להתרחש: תאונת דרכים שמתרחש לאדם בגיל 20 ובגיל 80 הוא מביא חוות דעת רפואית שהנכות שהוא סובל ממנה בגיל 80 היא בגין אותה תאונה שקרתה 60 שנה קודם.
<דרור לין: לכאורה, על-פי החוק, ההתיישנות מתחילה אז, 60 שנה לאחר התאונה.
<דרור לין: זה מצב שמעודד אי ודאות כלכלית.
<דרור לין: יותר מזה, הוא מחמיר את המצב של אי ודאות כי למעשה בכל תביעת נכות יתחיל הוויכוח מתי התגבשה הנכות ומתי צריך להודיע.
<דרור לין: היום מרבית התביעות נסגרות בתשלום ולא מגיעים לבתי המשפט.
<דרור לין: מדובר על אחוזים קטנים מהתביעות של חברות הביטוח שבאמת מגיעים איתן לבית המשפט.
<דרור לין: השינוי בחוק יביא לכך שכל התביעות יתבררו בבית משפט.
דוד רותם: אתם גם עומדים לקבוע שכר טרחה מינימאלי כשתיק הגיע לבית משפט.
דוד רותם: זה יתחיל לעלות לחברות הביטוח להתחיל לנהל משפטים.
דוד רותם: איך היה צועק יעקב נאמן?
דוד רותם: הוא אמר:
דוד רותם: אני ניהלתי תיקים כאשר הוויכוח היה האם צריך לשלם סכום מסוים או סכום פחות ועל זה הגענו לבית המשפט העליון אז צריך לשלם בשביל זה.
<דרור לין: ככל שיש יותר התדיינות זה יוצר אי ודאות לציבור הרחב.
<דרור לין: זאת אומרת, כל מי שנפגע בנכות ייפגע בזה.
<דרור לין: למעשה, הצעת החוק הזאת אומרת שאין התיישנות כמעט בכל הפוליסות.
<דרור לין: זה מצב שלא קיים באף מדינה בעולם ולא בכדי.
<דרור לין: צריך את הוודאות הזאת.
<דרור לין: צריך לזכור שביטוח זה בעצם מוצר מיובא.
<דרור לין: חברות הביטוח בישראל קונות אותו מחברות ביטוח משנה בחו"ל ומשלמות כסף על המחיר הזה.
<דרור לין: זה כן ישליך על המחיר.
<דרור לין: זה לא מייד, זה יהיה לאורך זמן.
<דרור לין: זה לא משהו שיראו מייד כי רואים את זה לאור התביעות.
<דרור לין: תהיה לזה השפעה ארוכה ונהיה המדינה היחידה בעולם שבה זה נהוג.
מאיר שטרית: אבל אגף שוק ההון הודיע שאם החוק יעבור, הוא יוציא הנחייה שצריך להודיע בכתב.
<דרור לין: כבר היום יש את ההנחיה הזאת.
מאיר שטרית: ההנחיה שקיימת היום לא טובה בעיניי.
מאיר שטרית: ברגע שתהיה הודעה כזאת, אז זה מגדר לך את הסיכון.
מאיר שטרית: אתה מקבל הודעה בכתב אז אין לך בעיה.
<שמואל מלכיס: הוא יודיע רק כשתקום לו הזכות.
<שמואל מלכיס: אם האזרח לא יידע מתי קמה לו הזכות אז התאריך לא מוגדר.
<שמואל מלכיס: אני לא מוכן להגיד שהוא לא ידע מתי קמה לו הזכות.
<שמואל מלכיס: מה הבעיה?
<דרור לין: הצעת החוק למעשה מבטלת את חוק ההתיישנות בכמעט כל הביטוחים: פלת"ד, רכב, דירה, הכול, כי בכולם יש אלמנט של נכות.
<שרונה פלדמן: לא שמעתם את התיקון.
<שרונה פלדמן: קודם כל, הכוונה היא לא לאחריות ולא לפלת"ד.
<שרונה פלדמן: אנחנו חידדנו בנוסח שזאת נכות שלקה בה המבוטח.
<ירון אליאס: אבל נכות קיימת בכל הפוליסות, גם צד ג' בדירה, גם ברכב.
<שרונה פלדמן: נכות שלקה בה המבוטח ממחלה או מתאונה.
<שמואל מלכיס: תאונת דרכים זאת לא תאונה?
<שרונה פלדמן: זה תיקון לחוק חוזה הביטוח וסעיף 71 לחוק חוזה ביטוח אומר שאיפה שיש - - -
<ירון אליאס: אז איפה יש הסדר ספציפי בחוק הפלת"ד שלמעשה דוחק את חוזה הביטוח?
<שמואל מלכיס: גם אז זה יהיה מעניין מאוד.
<שמואל מלכיס: תהיה התדיינות משפטית ארוכה מאוד על מה זה חל ועל מה לא, אם לא תגדירו את זה בצורה ברורה.
<נעמה מנחמי: הייתם מעדיפים שנכתוב 7 שנים?
מאיר שטרית: אחרי הקריאה הראשונה אנחנו נשקול.
מאיר שטרית: תסכימו ל-7 שנים מראש בלי הגבלה, נקבל את זה.
<נעמה מנחמי: אנחנו נשקול לראות איך אנחנו תוחמים את זה, אולי בהודעה.
<עדי בן אברהם: אני מכלל ביטוח.
<עדי בן אברהם: מסמך ההכנה שהוכן על-ידי היועצת המשפטית ציין כנקודת יציאה למסקנות שבאמת יש חובת הודעה למבוטח.
<עדי בן אברהם: בהצעת התיקון זה לא בא לידי ביטוי.
<עדי בן אברהם: פסק דין אמיתי יצר איזו נקודת ספירה.
<עדי בן אברהם: אם יש פה חובת הודעה, שהיא באמת תהיה אמיתית כי הרי המבוטחים לא נותנים הודעה.
<עדי בן אברהם: אם נקבל הודעה ונדע על המקרה, נוכל לדעת שקיים מקרה ולא יהיה החשש שלא נדע על המקרה שיופיע.
<עדי בן אברהם: כרגע זה לא בא לידי ביטוי.
מאיר שטרית: אני לא פוסל את האפשרות להוסיף את זה בקריאה שנייה ושלישית.
<רני נויבואר: סעיף 22 הוא סעיף נכון.
<רני נויבואר: סעיף 22 קובע שאם קרה מקרה הביטוח, המבוטח צריך להודיע כדי לעורר את המבטח שיש לו חבות.
<רני נויבואר: לכאורה, מאחר ומדובר בדיני חוזים, לכאורה זה היה המקרה שבו בכלל היינו מתחילים למנות את תקופת ההתיישנות, אם זה היה דיני החוזים הכלליים, זה היה המועד שבו כמה לו החובה.
<רני נויבואר: הלכו פה לקראת חברות הביטוח וקבעו שמקרה הביטוח, גם אם עדיין המבוטח לא הודיע עליו.
<רני נויבואר: מבחינתנו, אנחנו חושבים שסעיף 22 ו-24 וכל הסעיפים שמסדירים את ההודעות, הם הסעיפים הנכונים.
<רני נויבואר: חברות הביטוח עדיין לא באו אלינו והסבירו למה לא.
<רני נויבואר: הבנתי שהם דיברו עם הפיקוח.
<רני נויבואר: אני יכולה לומר לכם שגם ראיתי ניצולים לרעה לכיוון האחר.
<רני נויבואר: כלומר, במסגרת סעיף 22, 23 ו-24.
<שמואל מלכיס: ביקשנו להיפגש.
<רני נויבואר: דיברתם עם הפיקוח והפיקוח העביר לנו מה שאמרת, זה בסדר.
<רני נויבואר: אני מבקשת לציין שאם סעיף 22, 23 ו-24 יעמדו פה על המדוכה, אז אנחנו נרד לתוכם.
<רני נויבואר: אפשר לטעון פה את הטענות של המבוטחים לגבי איך שחברות הביטוח עשויות לפרש את הסעיפים האלה.
<רני נויבואר: אני חושבת שכרגע זה מחוץ לדיון, אלא אם כן חברי הכנסת רוצים לפתוח את זה.
דוד רותם: אולי נפתח את זה בקריאה שנייה ושלישית.
<שמואל מלכיס: רציתי להעיר שניסינו להיפגש עם משרד המשפטים.
<שמואל מלכיס: פנינו אליהם בכתב מספר פעמים ואפילו לא קיבלנו תשובה.
<רני נויבואר: לא מספר פעמים, קיבלנו פנייה לפני יומיים.
<שמואל מלכיס: כנראה שהחובה לענות לאזרח כנראה לא קיימת במשרד המשפטים.
<נעמה מנחמי: אנחנו נצביע על ההצעה בנוסח של משרד המשפטים עם הנוסח של התיקון.
<נעמה מנחמי: כמובן שנעשה את ההתאמה בסעיף 2 של התחולה, שזה יהיה כתוצאה ממחלה או תאונה ולא ממקרה הביטוח.
דוד רותם: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה אושרה
דוד רותם: על סדר-היום: תקנות המידע (אגרות)(תיקון), התשע"ד-2013.
<עדי ליברוס: אני אשמח, אדוני.
<עדי ליברוס: אני ממשרד המשפטים.
<עדי ליברוס: התקנות האלה בעצם נועדו לעשות כמה דברים שיהפכו את הגשת בקשת חופש המידע להליך מהיר, זול ונגיש לכל אדם.
<עדי ליברוס: אגיד בקצרה מה עיקרי התיקונים.
<עדי ליברוס: התיקון הראשון הוא הוזלה משמעותית מאוד של אגרות הבקשה והטיפול.
<עדי ליברוס: למשל, מוצע שאגרת הבקשה תוזל מ-100 שקלים ל-20 שקלים וכך גם האגרות הנוספות תוזלנה.
<עדי ליברוס: מוצע עוד להוסיף לכל מבקש שעת טיפול נוספת שלא תעלה כסף.
<עדי ליברוס: העניין הנוסף הוא הרחבת מעגל הזכאים לפטור מתשלום אגרות, הן מאגרת הבקשה ומאגרת הטיפול בחלקה.
<עדי ליברוס: מעבר לפטור שזכאי לו אדם שמבקש מידע אודות עצמו, שכבר קיים היום, אנחנו מציעים להוסיף פטור למי שנזקק ומציג אישור גמלה מתאימה, לכל הארגונים שפועלים בחברה האזרחית ופועלים לקידומן של מטרות ציבוריות וגם לחוקרים שהמידע דרוש להם לצורך מחקר אקדמי.
<עדי ליברוס: מוצע עוד לחייב את הרשות הציבורית להעביר את המידע למבקש בדרך הזולה ביותר אלא במקרים שזה לא מסתייע מכל מיני טעמים.
<עדי ליברוס: עוד תיקון שמאוד חשוב לנו, שנועד לתמרץ את הרשויות הציבוריות לעמוד במועדים הקבועים בחוק, שזאת בעיה כאובה.
<עדי ליברוס: מוצע לקבוע שרשות שלא תעמוד במועדים הללו ולא תאריך אותם כדין, לא תוכל לגבות את אגרות הטיפול וההפקה.
דוד רותם: בקיצור אתם נותנים את גזר הדין וגם את פסק הדין כבר בתקנות האלה.
<עדי ליברוס: אכן כן ואנחנו מקווים לטוב.
<עדי ליברוס: אלה התיקונים העיקריים.
<עדי ליברוס: ישנם פרטים נוספים, אשמח להרחיב אם צריך.
<אלעזר כהנא: יש רק הערה ניסוחית קלה.
<אלעזר כהנא: הנוסח שכתבתם נכתב על סכומים שהיו לפני העדכון.
<אלעזר כהנא: צריך לשנות במילים של הצו.
<עדי ליברוס: אין בעיה, אני אעדכן את הנוסח.
אורי מקלב: יש כאן הורדה במחיר או עלייה?
<אלעזר כהנא: הורדות ופטור.
אורי מקלב: זה דבר נדיר אצלנו.
<אלעזר כהנא: אין לי הערות.
דוד רותם: מי בעד לאשר את התקנות?
דוד רותם: נמנעים – אין התקנות נתקבלו.
דוד רותם: רבותי, אני פותח את הישיבה, אנחנו נעסוק עכשיו בבקשה לרביזיה שאני ביקשתי.
דוד רותם: על פי החוק הנוכחי רק בעל פטנט בסיסי רשאי לבקש שיינתן צו להארכת תוקפו של הפטנט, כלומר, יש לנו בעיה עם זמנים.
דוד רותם: מי בעד לקבל את הרביזיה?
דוד רותם: תודה רבה, פה אחד.
דוד רותם: רבותי, הדיון ברביזיה יתקיים בשעה 10:15.
דוד רותם: בוקר טוב, רבותי, תקנות חובת המכרזים.
<נעמה מנחמי: תקנות חובת המכרזים (תיקון), התשע"ד-2013 ותקנות חובת המכרזים (תיקון)(תיקון), התשע"ד- 2013.
דוד רותם: מה אתם רוצים, אנשי משרד המשפטים, חוץ מלבזבז לנו את הזמן?
<חנן ארליך: ניתן לאנשי משרד האוצר להציג את התקנות מפני ששר האוצר מתקין אותן.
<ברוך לוברט: בוקר טוב, אדוני.
<ברוך לוברט: אנחנו מבקשים לתקן את תקנות חובת המכרזים.
<ברוך לוברט: זה למעשה סבב נוסף של תיקון שבא בעקבות הרפורמה הגדולה שעשינו בשנת 2009.
<ברוך לוברט: באותה רפורמה בעיקר הרחבנו את הסמכויות של ההתקשרות ללא מכרז, ביזרנו אותם ממשרד האוצר למשרדי הממשלה.
<ברוך לוברט: באותה רפורמה עשינו את הביזור הזה בדרך של הוראת שעה, אנחנו באים בעיקר לקבע את הוראת השעה, לקבוע אותה כהוראת קבע, וכן לעשות מספר תיקונים כדי לייעל את עבודת משרדי הממשלה.
דוד רותם: בסדר, הרי אנחנו אמרנו להם שצריך לעשות את זה הוראת קבע כבר לפני ארבע שנים בערך אבל זה לוקח זמן לאנשי האוצר עד שמשהו מובן להם.
<נעמה מנחמי: לא, הם פשוט חששנים, הם רצו לוודא.
<ברוך לוברט: אנחנו ביקשנו לבחון את ההוראה, גם לצבור נתונים לגבי אופן ההתקשרויות ואופן היישום שלהן במשרדי הממשלה והגענו אכן למסקנה שיש לקבע את הוראת השעה.
<ברוך לוברט: אז אני אתחיל בקריאה: "תקנות חובת המכרזים (תיקון), התשע"ד-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 3, 4 ו-7 לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:" – אני מתחיל עם התיקון של התקנות העיקריות.
<ברוך לוברט: "תיקון תקנה 1 1.
<ברוך לוברט: בתקנה 1 לתקנות חובת המכרזים, התשנ"ג-1993 (להלן – התקנות העיקריות) – (1) אחרי ההגדרה "ועדה לבחינת התקשרויות" יבוא: ""חוק להגברת האכיפה" - חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב- 2011"; (2) בהגדרה "עבודה או שירותי עתירי כוח אדם", במקום "שירותי שמירה, אבטחה וניקיון" יבוא "שירות כהגדרתו בסעיף 2 לחוק להגברת האכיפה"".
<ברוך לוברט: בסעיף הזה אנחנו עושים תיקונים ומתאימים למעשה את תקנות חובת המכרזים לחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה.
<ברוך לוברט: כרגע זה רק בהקשר של ההגדרות, אנחנו נעשה בזה שימוש בהמשך.
<ברוך לוברט: ב-2011 חוקק החוק שהמטרה שלו היתה להגביר ולייעל את האכיפה של חוקי עבודה, כיוון שאחד למעשה מהראשים, מהתיקונים שעשינו בזמנו ברפורמה במכרזים בשנת 2009, היה גם הגנה על זכויות עובדים, אנחנו למעשה מתאימים את ההוראות שלנו להוראות של חוק הגברת האכיפה.
<ברוך לוברט: מעבר להגדרה גם את ההגדרה של שירות אנחנו מפנים להגדרה בסעיף 2 לחוק להגברת האכיפה ולמעשה אנחנו מוסיפים את הנושא של הסעדה, שאצלנו לא היה קיים.
<ברוך לוברט: "תיקון תקנה 3 2.
<ברוך לוברט: בתקנה 3(4)(ב)(1)(ב) לתקנות העיקריות, אחרי "שקלים חדשים" יבוא "ואם ההתקשרות הראשונה נעשתה בעקבות מכרז או בעקבות פנייה תחרותית לקבלת הצעות, שווין המצטבר של כל התקשרויות ההמשך כאמור אינו עולה על 150,000 שקלים חדשים".
<ברוך לוברט: " פה אנחנו מבקשים לעשות תיקון לתקנה 3(4)(ב).
<ברוך לוברט: תקנה 3(4) עוסקת בפטור של המשך התקשרות, פטור ממכרז של התקשרות שמתחילה ורוצים להמשיך אותה בנסיבות מסוימות לתקופה נוספת.
<ברוך לוברט: אנחנו למעשה מרווחים את הסמכות של ועדת המכרזים.
<ברוך לוברט: מבחינת מדרג הסמכויות יש לנו את ועדת המכרזים, יש לנו ועדת פטור משרדית או ועדת פטור מרכזית, עד היום ועדת המכרזים היתה יכולה לאשר התקשרות אם היא נעשית במהלך תקופת ההתקשרות הראשונה, או אם ההתקשרות היא ללא עלות נוספת, או אם השווי המצטבר של כל התקשרויות ההמשך לא עולה על 50,000 שקלים.
<ברוך לוברט: אנחנו למעשה מבקשים לעודד ביצוע הליכים תחרותיים ואנחנו קובעים שאם ההתקשרות הראשונה נעשתה בהליך תחרותי כמו מכרז או פניה תחרותית לקבלת הצעות אז הסמכות של האישור של הפטור הזה לוועדת מכרזים יהיה עד סכום של 150,000 שקלים ולא רק עד 50,000 שקלים.
<ברוך לוברט: "תיקון תקנה 6 3.
<ברוך לוברט: בתקנה 6(א) לתקנות העיקריות – (1) בפסקה (3), אחרי "האישורים" יבוא "והתצהירים" ובסופה יבוא "(בתקנות אלה – חוק עסקאות גופים ציבוריים)".
<ברוך לוברט: (2) בפסקה (4), במקום "בעלי השליטה בו" יבוא "בעלי הזיקה אליו" ובמקום ""בעל שליטה"" יבוא ""בעל זיקה""".