GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמי סלע: יש שם תוספת: או בשנה שבה הוגש הדוח הכספי לפי החלטה הקרן, כי לפעמים יש delay בין המועד שבו זה הוכר.
<איריס שטרק: זה תמיד.
<איריס שטרק: הוכר החוב האבוד זה יהיה בדוחות הכספיים שיהיו תמיד לאחר תקופת הדוח.
<איריס שטרק: זאת אומרת, אני לא רואה את החידוד בסעיף כי תמיד הביקורת מבוצעת לאחר תקופת הדוח.
<איריס שטרק: החוב האבוד אף פעם לא יוכר באותה שנה.
<איריס שטרק: לא יהיה לכם אישור רואי חשבון לגבי - - -
<תמי סלע: לא שההלוואה.
<תמי סלע: האם יכול להיות שדווקא הכירו בחוב עצמו כחוב אבוד שנתיים אחרי כן?
<תמי סלע: זאת אומרת, הדוח הכספי הוגש אחרי שנה, ההכרה בו כחוב אבוד היתה אחרי שנתיים.
<איריס שטרק: יכול להיות.
<תמי סלע: ואז נשאלת השאלה.
<תמי סלע: נניח והיא כבר חילקה את כל הכספים אז לא יעזור לה שיכירו בזה כחוב אבוד בשנה שהדוח הוגש.
<תמי סלע: דווקא זה צריך להיות בשנה שהוכר, ויכול להיות שזה לא יהיה כך.
<תמי סלע: תלוי מתי יכירו בו ומתי הוא - - - .
<תמי סלע: לכן, נתנו את שתי האופציות.
<איריס שטרק: השאלה היא האם זו המשמעות פה?
<גלי גרוס: המשמעות פה, איך שאנחנו מבינים את זה, זה או בשנה שאליה מתייחס הדוח הכספי כשיכול להיות שבאותה שנה כבר היתה לה איזושהי הנחה מסוימת, היא כבר מראש חילקה פחות ואז אם באותה שנה הוכר חוב אבוד אז זה מתקזז לה, או בשנה שבה הוגש.
<גלי גרוס: זאת אומרת, או בשנה שהביקורת מתייחסת אליה - - -
<איריס שטרק: אני מבינה שהוכר החוב האבוד זה רק בדוחות הכספיים.
<איריס שטרק: מה האינדיקציה שלכם?
<איריס שטרק: אז זה רק פעם אחת יכול להיות.
<איריס שטרק: אני לא רואה את החלוקה שלכם לשניים.
<גלי גרוס: אני אגיד לך איך אנחנו ראינו את זה.
<גלי גרוס: אם הבנו את זה לא נכון את מבחינתי.
<גלי גרוס: אין פה עניין עקרוני.
<גלי גרוס: יש שנה מסוימת שבה לפי כללי חשבונאות מחליטים שחוב מסוים הוא חוב אבוד.
<גלי גרוס: בהיגיון שלנו הגיוני היה שבאותה שנה יראו, זה יהיה חלק משיעור החלוקה כי זה השנה הרלוונטית.
<גלי גרוס: אבל הרבה פעמים, אלא אם כן יש איזשהו דין ודברים עם רואה החשבון או במהלך אותה שנה ואפשר אולי להתייעץ איתו – תגיד לי את איך זה עובד בפרקטיקה – ולהגיד: אני מבין שההלוואה הזאת הופכת עכשיו להיות חוב אבוד ואז בדוחות הכספיים זה מקבל ביטוי.
<גלי גרוס: אז באותו שנה כאילו רטרואקטיבית אפשר יהיה לקזז בין ספרי החלוקה שלה לסכום הזה או אם היא לא מספיקה ואנחנו מגיעים לשלב שהדוחות הכספיים כבר אושרו, הסתיימה השנה, כבר אין טעם לתת לה את הקיזוז הזה לאותה שנת כספים שכבר חלפה, היא לא תשתמש בזה, אז אנחנו מאפשרים לה גם שנה אחת אחרי.
<איתן צחור: איריס, זה להחלטת הקרן.
<איתן צחור: מה זה משנה?
<איתן צחור: זה בסדר.
<איתן צחור: אם זה להחלטת הקרן אין לנו בעיה עם זה.
<איריס שטרק: רק החלטת הקרן?
<איתן צחור: כן.
<איריס שטרק: אז במה הם רוצים להסתמך על רואה החשבון?
<איתן צחור: לפי החלטת הקרן.
<תמי סלע: זה נותן לה איזושהי גמישות לפי החלוקה שהיא ביצעה בשנה הזו ובשנה - - -
<גלי גרוס: אם רואה החשבון לא הכיר את זה כחוב אבוד לאותה שנה אז זה לא נכנס לסעיף הזה.
<גלי גרוס: ההכרה כחוב אבוד היא על-ידי רואה החשבון בדוחות הכספים, זה כתוב במפורש.
<איתן צחור: אם זה יהיה באותה שנה או בשנה שלאחר מכן זה לפי החלטת הקרן.
<תמי סלע: יכול להיות שהיא כבר סיימה את כל החלוקה באותה שנה ואז זה - - -
<איתן צחור: זה לא כמו מס הכנסה שיכולים לכפות עלייך.
<תמי סלע: זה לא כל כך הוגן כי נגיד הכירו בזה.
<איריס שטרק: לא, אבל הם רוצים את האינדיקציה של דוחות רואי החשבון.
<גלי גרוס: אירס, זה נכון.
<גלי גרוס: הבדיקה שלנו, מדברים עכשיו על רשם העמותות, מתבצעת ב-30 ביוני שבתום שנת הכספים הקודמת.
<גלי גרוס: הוגש דוח כספי ואז אנחנו מסתכלים.
<גלי גרוס: באותה שנה שאליה מתייחס הדוח הכספי היא הוציאה רק 3% ועוד 2% הוכר כחוב אבוד על-ידי רואה החשבון באותו דוח כספי.
<גלי גרוס: מבחינתנו, וי.
<גלי גרוס: השנה הזאת תקינה, היא הוציאה 5%.
<גלי גרוס: אופציה נוספת היא שבאותה שנת כספים ההיא היא הוציאה את כל ה-5% ובנוסף הוכר עוד 3% חוב כספי, אז לגבי השנה הזאת של ה-30 ביוני עכשיו הם יכולים, הם כבר יודעים שרואה החשבון הכיר להם בחוב אבוד, אז באותה שנה הם יכולים להסתפק ב-2%.
<איריס שטרק: בסדר.
<תמי סלע: אנחנו מתקדמים לנקודה הבאה.
<תמי סלע: בעמ' 11 יש עוד כמה דברים שמהנוסח היו לנו עוד דין ודברים.
<תמי סלע: בעמ' 11 אחד התנאים לגבי דירקטור בלתי תלוי - ואני מסתכלת על פסקה (ד) - זה שהוא בעל כשירות או מומחיות מתאימה כפי שיקבע השר.
<תמי סלע: אחר כך נאמר לי שלא בטוח שהשר יקבע.
<תמי סלע: יכול להיות שהוא יקבע עוד כשירות מיוחדת ויכול להיות שלא, ואז צריך לכתוב: ככל שקבע השר.
<איתן צחור: עד היום הוא לא קבע לגבי חוק העמותות.
<גלי גרוס: ועדות ביקורת עוד לא נקבעו.
<תמי סלע: ככל שקבע.
<תמי סלע: אני מחליפה את כפי שקבע בככל שקבע השר כי אם הוא לא קבע.
<איתן צחור: אם זה לא יהיה ככל שיקבע אז את חושבת שהוא לא יוכל למנות בכלל ועדות ביקורת?
<תמי סלע: אנחנו מדברים על דירקטור בלתי תלוי והשאלה אם השר יקבע בתקנות כשירות או מומחיות מיוחדת לדירקטור בלתי תלוי בקרן לתועלת הציבור.
<איריס שטרק: כל עוד הוא לא יקבע לא יהיו תנאי סף.
<תמי סלע: כן, אבל יכולים לטעון שאם כתוב כפי שיקבע השר וזה אחד התנאים שהרשאי הוא חייב.
<תמי סלע: אם אני כותבת ככל שקבע זה ברור שאם הוא קבע זה נכנס ואם לא אז זה בסדר.
<קריאה: זה יעודד אותם אבל לא לקבוע.
אורי מקלב: זה נוסח שהוועדה כותבת בהרבה חוקים.
<תמי סלע: 345נג עמ' 12 – לגבי ועדת חלוקה.
<תמי סלע: אנחנו הכנסנו שם סעיף שמבטיח שהדירקטורים הבלתי תלויים יהיו חברים בוועדת החלוקה, זה ב-(ג).
<תמי סלע: אבל מכיוון שבקרן בניהול ציבורי כל הדירקטורים הם דירקטורים בלתי תלויים יוצא לפי הסעיף הזה שוועדת החלוקה היא זהה לדירקטוריון וזאת לא היתה הכוונה.
<תמי סלע: לכן התוספת המוצעת פה היא שבקרן בניהול פרטי ובקרן בניהול ציבורי יהיו לפחות שניים מבין הדירקטורים הבלתי תלויים חברים בוועדת החלוקה.
<תמי סלע: ומעבר לזה יכולים להיות גם חברים אחרים ולאו דווקא כל הדירקטורים.
<תמי סלע: אני בעמ' 13 סעיף 345
<תמי סלע: מד הוצאות לניהול קרן לתועלת הציבור, שבעצם סוכם שהוא יהיה סעיף הסמכה לשר ולא סעיף שקובע את הוצאות הניהול בעצמו.
<תמי סלע: הוא סעיף חדש: "השר רשאי לקבוע הוראות לעניין שיעורים או סכומים שקרן רשאית להוציא לניהולה, לרבות לשכר ולגמול, וכן לשם פיקוח על השימוש בכספים שחילקה לפי סעיף 345לט, וליווי הפעילות שלשמה ניתן המימון; הוראות כאמור יכול שייקבעו לסוגים לקרנות של קרנות לתועלת הציבור".
<תמי סלע: בעמ' 14 - פה זה רק עניין של הפנייה.
<תמי סלע: מז-מח - לגבי החובה למנות מבקר פנימי שקיימת לגבי קרן בניהול פרטי ולגבי קרן בניהול ציבורי, לא לגבי הקרן המשפחתית, הוחלו ההוראות הכלליות שחלות על מבקר פנימי אבל לא ההוראות שחלות על מבקר פנימי בחברה לתועלת הציבור.
<תמי סלע: לגביו יש כמה הוראות ספציפיות ולכן התוספת שמסומנת.
דוד רותם: למה צריך מבקר פנימי בכלל?
דוד רותם: זה רק הוצאה כספית.
<תמי סלע: בקרן לתועלת הציבור?
<תמי סלע: זה כבר נדון בוועדה שדווקא בקרנות האלה שלוקחות על עצמן כללי פיקוח מוגברים כדי שהציבור ידע - - -
דוד רותם: אז יש רואה חשבון שמפקח עליהן.
<תמי סלע: זה הביקורת החיצונית, זאת הביקורת הפנימית.
אורי מקלב: זה דרישה של לשכת המבקרים.
דוד רותם: לשכת המבקרים - זה דרישה שלהם?
דוד רותם: שיצביעו נגד.
אורי מקלב: כפי שהם הביעו את הדעה אם לבטל או לא, אנחנו לא יכולים להחליט לבד לבטל את הדרישה למבקר פנימי, אי-אפשר בלעדיהם.
<תמי סלע: בעמ' 15, 345נא בסעיף של התניית תרומה.
<תמי סלע: הוא אוסר על תורם להתנות מתן תרומה לקרן בהחזרתה אליו במועד פירוק החברה.
<תמי סלע: יש תוספת שהיא קיימת גם לגבי איסור התניה אחר שהוא שונה קצת אבל לגבי חברה לתועלת הציבור שהתורם גם לא רשאי להתנות את החזרת התרומה לאדם אחר שהוא יקבע.
<תמי סלע: זה השלמה, זה ברוח אותה הוראה.
אורי מקלב: יש כאן הצעה של היושב-ראש לבטל את כל הדרישה לביקורת פנימית.
אורי מקלב: לא התנגדתם.
דוד רותם: מה פתאום צריך מבקר פנים?
<ניסן לימור: האמת שיש בזה בעיה מסוימת כי אני מכיר מודלים שאנשים נותנים מיליון דולר.
<ניסן לימור: אומרים: את כל הפירות תשתמשו, אבל הקרן עצמה ביום מן הימים תחזור אליי.
<ניסן לימור: קחו את זה לעשר שנים, תיהנו מהריבית, ואחר כך תחזירו לי את הכסף.
<גלי גרוס: אז היא לא יכולה להיות קרן לתועלת הציבור, היא יכולת להיות קרן רגילה.
<תמי סלע: הוא יכול רק להתנות שזה יעבור לקרן אחרת שפועלת לאותן מטרות, לא להחזיר.
<ניסן לימור: הקרן עצמה - הוא אומר: קחו תנהלו את ההשקעה, את הכול.
<ניסן לימור: בפירות תעשו את כל המטרות שלכם וכעבור X שנים תחזירו לי את הכסף עצמו.
אורי מקלב: זה בעצם הלוואה ללא ריבית?
אורי מקלב: תקרא לזה הלוואה ללא ריבית.
<גלי גרוס: אני אומרת, זה דבר שהוא אפשרי לחלוטין.
<גלי גרוס: בחברה לתועלת הציבור רגילה יש סעיף שאומר שמראש תורם יכול להתנות בהסכם שבמועד הפירוק של הקרן הכסף יחזור אליה.
אורי מקלב: לא פירוק.
<ניסן לימור: אני לא מדבר על פירוק.
<גלי גרוס: לא רק בפירוק.
אורי מקלב: יש אפשרות בקרן לתועלת הציבור לתת הלוואה ללא שום ריבית, שום דבר?
אורי מקלב: זו בעצם השאלה שלו.
אורי מקלב: האם יש אפשרות שאדם נותן את זה לתקופה מסוימת הלוואה.
<גלי גרוס: יש אפשרות, אבל לא לזה הסעיף מתייחס.
<גלי גרוס: הסעיף מתייחס לתורם.
<גלי גרוס: הסעיף בהגדרה מתייחס למילה תורם.
<גלי גרוס: מי שנותן הלוואות נותן הלוואות, אין סעיף שאוסר עליה לקחת הלוואה.
אורי מקלב: אם נקרא לזה תרומה ואז הוא מקבל חזרה את התרומה ואז זה בעיה.
אורי מקלב: האם יש אפשרות בקרן לתועלת הציבור לתת הלוואה - - -?
<תמי סלע: היא יכולה לתת.
<לימור תוסייה כהן: אין צורך בסעיף מיוחד כזה היות וזה ממילא פעילות שמותרת.
<תמי סלע: יש אפילו התייחסות ספציפית להלוואה.
<ניסן לימור: אם מישהו נותן בניין לקרן לתועלת הציבור והוא אומר: כל עוד הקרן קיימת תשתמשו בבניין.
<לימור תוסייה כהן: ממילא לקרן אסור לקבל תרומות בנכסים ואם היא מקבלת תרומה בנכס אז היא צריכה למכור אותו, ולכן פה זה לא - - -
<תמי סלע: אלא אם כן זה לשימוש ה- - -
<ניסן לימור: אני יודע, זה חלק מהבעיה.
<ניסן לימור: קיבלתם לשימוש המשרדים שלכם.
<ניסן לימור: יש לי בניין ואני נותן לכם קומה שלה, תשתמשו כל עוד הקרן קיימת.
<ניסן לימור: אני לא גובה מכם כלום, אני לא רוצה שום דבר.
<ניסן לימור: ביום שהקרן מסיימת את פעולתה הנכס שהוא שלי, הקומה ה-12 בבניין שלי שייכת לי.
<ניסן לימור: למה למנוע את זה?
<ניסן לימור: אנחנו דיברנו על זה בדיונים קודמים על כל הנושא של נכס אם זה לשימוש במשרדים שלה, לא משהו שהיא מחלקת או מנהלת אותו בתור נכס.
<תמי סלע: את זה הכנסנו בדיונים חריג לגבי נכס שהוא משמש אותה לשימוש עצמי שהוא יוצא מהסעיף של קבלת נכס.
<תמי סלע: לא חלות עליו המגבלות של שנתיים.
<ניסן לימור: זה לא יחול על זה?
<ניסן לימור: זה באופן חד-משמעי שזה לא יחול על זה?
<ניסן לימור: כי אני לא מבין את זה.
<גלי גרוס: רגע, רגע.
<גלי גרוס: ניסן, צריך להפריד בין שני דברים.
<גלי גרוס: מה שאתה אומר שכשהיא מקבלת נכס שישמש לשימוש עצמי שלה היא לא חייבת למכור אותו וזה לא נכנס לכללים, זה כתוב במפורש.
<גלי גרוס: הסעיף הזה - מה שאתה אומר: הבניין ההוא שהיא קיבלה, נכון שהוא לא הצליח למכור אותו.
<גלי גרוס: אבל היא לא יכולה להבטיח להחזיר אותו לתורם.
<גלי גרוס: חלק מהדברים הבסיסיים שקבענו - - -
דוד רותם: היא לא צריכה להחזיר אותו, זה של התורם.
דוד רותם: זה נשאר שלו.
<לימור תוסייה כהן: זה נשאר שלו, הוא מעולם לא נתן לה את זה.
<גלי גרוס: השאלה היא מה הוא תרם.
<גלי גרוס: אם הוא תרם לה - - -
אורי מקלב: רשות שימוש.
<גלי גרוס: אז זה מה שהוא תרם אז אין פה עניין של החזרת התרומה.
<גלי גרוס: אבל אם הוא נתן לה את הבניין אז הוא לא יכול לדרוש אותו אחר כך בחזרה.
<גלי גרוס: זה היה משהו מאוד בסיסי כשק
<גלי גרוס: בענו את המודל הבסיסי של הקרן עוד בשלב הראשון של - - - עם הפילנטרופיים ודיני המס שיהיו מיועדים לדבר המס.
<גלי גרוס: אמרנו שמה ש- - -
אורי מקלב: רשות שימוש היא יכולה לתת כמה שהיא רוצה.
<גלי גרוס: תלוי מה התרומה שלו.
<גלי גרוס: אם רשות השימוש היא התרומה אז זאת התרומה.
אורי מקלב: את נותנת עשר שנים רשות שימוש.
<גלי גרוס: אז התרומה היא זכות השימוש ולא הבניין.
אורי מקלב: אבל אז הוא יכול לתת לה גם לפעילות, לא רק למשרדים.
אורי מקלב: נניח שלאותה קרן יש פעילות שהיא עושה גם כן.
אורי מקלב: היא יכולה לעשות הרי פעילות.
<גלי גרוס: שימוש עצמי?
אורי מקלב: מה זה נקרא שימוש עצמי?
אורי מקלב: לקידום מטרותיה אז גם, ואז היא יכולה לקבל רשות שימוש.
<גלי גרוס: היא לא אמורה לעשות פעילות שהיא לא מימונית, רק פעילות מימונית מותר לה לעשות.
<גלי גרוס: זה קרן שהיא צבועה רק לפעילות מימונית.
<גלי גרוס: לא רצינו ש- - -
אורי מקלב: שיהיה הבדל.
אורי מקלב: אבל אני מניח שיש עוד אפשרות שחוץ מהמשרדים שלה למה היא צריכה את זה לעוד.
אורי מקלב: יש אחד שיש לו בניין משרדים והוא אומר שהוא מוכן לתת לצורך הקרן הזו קומה, חצי קומה.
<גלי גרוס: הוא בעצם תורם לה את השכירות או משהו כזה.
<גלי גרוס: הוא לא תורם לה את הבניין.
<תמי סלע: זה לא בעלות.
<ניסן לימור: לכן, זה בר שימוש - זה בסדר.
<ניסן לימור: אז זה יוגדר כך בעסקה שתהיה.
<תמי סלע: אני בסעיף קטן (ג) בעמ' 16 בסעיף שעוסק בשינוי מעמד.
<תמי סלע: הסעיף שאושר כאן בוועדה הוא שינוי מעמד לבקשת הקרן.
<תמי סלע: הסעיף מתחיל בעמ' 15 סעיף שעוסק בשינוי מעמד.
<תמי סלע: למשל, מקרן בניהול ציבורי לקרן לניהול פרטי, בכל הכיוונים.
<תמי סלע: חלק מהמעברים מחייבים איזשהו שיקול דעת מיוחד.
<תמי סלע: כלומר, אם היא רוצה לעבור מסוג קרן שדורש פיקוח מחמיר לסוג שדורש פיקוח פחות מחמיר אז זה דורש שיקול דעת מיוחד.
<תמי סלע: אם היא רוצה לקחת על עצמה כללים יותר מחמירים אז יותר קל לשנות את המעמד.
<תמי סלע: אבל לא התייחסנו לסיטואציה שהרשם מיוזמתו רוצה להחליט על שינוי המעמד שלה.
<תמי סלע: למשל, אם היא חרגה מההוראות לעניין התרומות, חרגה מהמגבלות שהחוק קובע.
<לימור תוסייה כהן: אולי אני אדייק.
<לימור תוסייה כהן: אנחנו מדברים רק על מגבלות לעניין תרומות.
<לימור תוסייה כהן: ההבנות היא שפה במצב כזה שהיא קיבלה תרומות יותר מהמותר לה, בשיעורים אחרים ממה שמותר לה, אז למעשה שלילת ההכרה רק פוגעת באותם תורמים שתרמו לקרן והיא לא מועילה לשום דבר.
<לימור תוסייה כהן: לכן, במצבים כאלה אנחנו רק רוצים להחמיר את המשטר הרגולטורי שחל עליה.
<לימור תוסייה כהן: אם היא חרגה ממתווה התרומות המותר לה.
<לימור תוסייה כהן: למשל, קיבלה תרומות מחמישים איש והיא קרן משפחתית אז זה לא הגיוני לשלול לה את ההכרה, להפוך אותה לחל"צ רגילה, אלא מה שיותר הגיוני זה להפוך אותה לקרן או בניהול ציבורי, לפי מתווה התרומות שהיא קיבלה.
<לימור תוסייה כהן: זה היה הרציונל בסעיף הזה.
<תמי סלע: אני אקרא את הסעיף הזה שהוא חדש, סעיף קטן (ג): רשם ההקדשות רשאי להחליט מיוזמתו על שינוי מעמדה של קרן כמפורט להלן, לאחר שהודיע לה על כוונתו לעשות כן ונתן לה הזדמנות להשמיע את טענותיה בעניין אם שוכנע כי קיבלה תרומות - ופה יהיה תיקון - בניגוד להוראות סימן זה, כי זה יכול להית לא רק עניין של מספר התרומות, וכי בנסיבות העניין צודק ונכון לעשות כן, בשים לב למטרות ולפעילותה.
<תמי סלע: האפשרויות לשינוי המעמד זה הכרה בקרן משפחתית כקרן בניהול פרטי או הכרה בקרן בניהול פרטי כקרן בניהול ציבורי.
<תמי סלע: כלומר, תמיד החמרה מבחינת הפיקוח שחל עליה.
<תמי סלע: השאר כבר היה קיים קודם.
<תמי סלע: בכל מקרה, ביטול ההכרה או שינוי המעמד ייכנסו לתוקף עם קבלת הודעת רשם ההקדשות או במועד אחר שהוא קבע.
<תמי סלע: זה היה גם קודם בסעיף.
<תמי סלע: בתוספת - ההגדרה של חברה מדרגת.
<תמי סלע: אני רק אציין שכרגע יש בוועדת הכלכלה - - -
דוד רותם: האם יש לך באיזשהו מקום סעיף שמאפשר לשר לקבוע שכר שיקבלו עובדים בעמותות האלה?
<לימור תוסייה כהן: יש סעיף שמאפשר לקבוע הוצאות ניהול.
<לימור תוסייה כהן: אני חושבת ששכר העובדים הוא חלק מהוצאות הניהול.
דוד רותם: אני חושב שצריך לקבוע שהמבקר הפנימי לא יהיה זכאי ליותר מ-X.
<שלמה קלדרון: המבקר לא יקבע, השר צריך לקבוע.
אורי מקלב: הוא שואל: מי יבקר את המבקר?
דוד רותם: מי יבחר את המבקר?
<תמי סלע: ההערה האחרונה היא בהמשך להערה שגם קיבלנו – אין כל כך מה לדון על זה, אבל יש הגדרה בתוספת שעוסקת בדרכי השקעה של חברה מדרגת וזה כרגע נושא שנדון בוועדת הכלכלה, כל נושא של חברות הדירוג, בהצעת חוק שעוד לא הסתיים הדיון בה.
<תמי סלע: מה שסיכמנו איתם הוא שכרגע נשאיר את המינוח חברה מדרגת וכשהם יסיימו הם יעשו פה תיקון עקיף וישתמשו במונח שהם מגדירים שם בחוק.
<תמי סלע: זה עניין יותר ניסוחי.
<תמי סלע: אלה הדברים.
<תמי סלע: האם יש עוד משהו שפספסתי?
<גלי גרוס: בדרכי השקעה היה משהו.
<לימור תוסייה כהן: חובות הזהירות של חברי ועדת ההשקעות.
<תמי סלע: אתם רוצים להוסיף את זה.
<תמי סלע: כן, אוקיי.
<תמי סלע: אני מסתכלת בעמ' 20.
<תמי סלע: בדיון בוועדה היתה אמירה של משרד המשפטים.
<תמי סלע: כשדיברנו על חברי ועדת השקעות שהם חבים כלפי הקרן חובת זהירות וחובת אמונים כאילו היו נושאי משרה בחברה, משרד המשפטים אמר שאולי הם ירצו להחיל עוד הוראות על חברי ועדת השקעות כמו - - -
<לימור תוסייה כהן: לא, היתה פה דרישה לתת להם גם זכויות של נושאי משרה.
<לימור תוסייה כהן: למשל, זכות לקבלת מידע או להעסקת יועצים.
<לימור תוסייה כהן: אנחנו מקבלים את התיקון הזה.
<לימור תוסייה כהן: תיעשה הפנייה ל-265 ו-266 לחוק החברות שזה הזכות לקבל מידע וזכות להעסקת יועצים.
<איריס שטרק: מה אתם מרחיבים?
<לימור תוסייה כהן: אנחנו מאפשרים לחברי ועדת ההשקעות לקבל מידע.
<לימור תוסייה כהן: זה בעקבות ההערה שלך שהיתה בדיון שצריך לאפשר להם גם.
<איריס שטרק: אני בטח תומכת.
אורי מקלב: שימי לב שהם מנסחים את זה כמו שאת רצית.
אורי מקלב: הם מסוגלים לקבל את העמדה שלך אבל לנסח את זה אחרת.
<גלי גרוס: איריס, הכוונה היא גם זכויות וגם חובות.
<גלי גרוס: לא רק חובות, זה כל המכלול.
<תמי סלע: אנחנו צריכים להצביע.
<איריס שטרק: אני רציתי לבקש לגבי הדיון ביום חמישי שאני מאוד מוטרדת שלא נוכל להיות.
<איריס שטרק: הוסיפו את הדיון הזה וזה דיון מאוד מאוד מהותי.
<איתן צחור: כן, גם אנחנו.
<איתן צחור: זה דיון מאוד חשוב.
<איריס שטרק: כן, שלושתנו.
אורי מקלב: אני ביקשתי מהיושב-ראש.
אורי מקלב: אתם העליתם פה כמה דברים ואני רוצה להתייעץ איתו לאחר הישיבה.
אורי מקלב: לאחר מכן נוציא את ההודעה.
<איריס שטרק: לנוכח זה שיש לנו רצון לתרום ולהמשיך לתרום לחקיקה אז אנחנו נודה שיתחשבו בנוכחותנו, תודה.
<שלמה קלדרון: לי יש הערה.
<שלמה קלדרון: אני לא מבין מספר דברים בדיון הזה.
<שלמה קלדרון: פיקוח ובקרה צריך להעמיק.
דוד רותם: מבקר פנים לא מבין משהו?
<שלמה קלדרון: כן, אנחנו לא מבינים המון דברים.
<שלמה קלדרון: מה שאנחנו רואים אתם לא רואים.
<שלמה קלדרון: כבוד היושב-ראש, העמקת הפיקוח - - -
אורי מקלב: אני שומע כל מילה.
אורי מקלב: יש גם כמה דברים שאנחנו רגילים לשמוע ממרדכי לגבי החובה של המבקר.
אורי מקלב: אנחנו כמעט יודעים את זה בעל-פה, אפשר לדקלם את זה.
<שלמה קלדרון: העמקת הבקרה והפיקוח נדרשת.
<שלמה קלדרון: לאור הניסון הנצבר אנחנו רואים דברים.
<שלמה קלדרון: כמו שדוד אומר, אנחנו רואים דברים, אנחנו בשטח.
<שלמה קלדרון: הלשכה בהחלט רוצה לראות יותר בקרה ופיקוח.
<שלמה קלדרון: אנחנו מדברים, למשל, על עמותה או קרן שתיקח מבקר פנימי למרות החסרונות שלו.
דוד רותם: לא, אבל יש להם רואה חשבון.
<שלמה קלדרון: בסדר גמור.
<שלמה קלדרון: אנחנו בעד ראיית חשבון חזקה, ביקורת פנימית חזקה, פיקוח ובקרה מעל חזקים.
<שלמה קלדרון: כן, לחזק.
<שלמה קלדרון: מדובר פה בכסף ציבורי.
<שלמה קלדרון: אז עשרה מיליון 0 יופי.
<שלמה קלדרון: חמישה מיליון זה לא הרבה כסף?
<שלמה קלדרון: אז אולי צריך לחשוב שבאמת כל גוף כזה כמו עמותה וזה, חמישה מיליון.
אורי מקלב: אבל זה לא בחלק הזה.
אורי מקלב: שלמה, זה בחלק השני כשנגיע לנושא של עמותות.
<שלמה קלדרון: בהחלט - - -
<קריאה: זה צריך להיות 15 מיליון.
<שלמה קלדרון: למה?
<שלמה קלדרון: זה כסף ציבורי, רבותי.
אורי מקלב: קיבלנו.
אורי מקלב: גם בחמישה מיליון בקרנות למען הציבור חייבים להעסיק מבקר פנימי, נכון?
<גלי גרוס: קרן לתועלת הציבור מהשקל הראשון.
אורי מקלב: מהשקל הראשון.
אורי מקלב: נו, יותר מזה?
אורי מקלב: קיבלת הכול.
אורי מקלב: לא רק מחמישה מיליון, גם מחצי מיליון חייבים בחלק הזה שאנחנו מדברים עליו.
<תמי סלע: כשמדובר על קרן - - -
<שלמה קלדרון: בעזרת השם, תבורכו.
אורי מקלב: רק שיהיו לך מספיק מבקרים, אני לא יודע כמה אתה יכול.
<שלמה קלדרון: יש לנו מספיק.
<שלמה קלדרון: אתה יודע מה חסר לנו?
<שלמה קלדרון: מבקרים חרדים.
<שלמה קלדרון: אנחנו הולכים ללמד עכשיו.
אורי מקלב: את החרדים מבקרים אז אתם רוצים מבקרים חרדים?
אורי מקלב: מה יהיה בסוף?
<שלמה קלדרון: דוד רוצה לתמוך בנו בזה.
דוד רותם: מה אני רוצה לתמוך בכם?
דוד רותם: אני רוצה לבטל את הלשכה שלכם.
<שלמה קלדרון: הלשכה שלנו עשר.
<שלמה קלדרון: אני בעד פיקוח ובקרה כמה שיותר.
אורי מקלב: כולנו בעד.
דוד רותם: כן, בתנאי שזה יהיה מבקרים פנימיים.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אתה ניהלת כמעט את כל הישיבות.
אורי מקלב: אני מכבד אותך לנהל את ההצבעה עצמה.
דוד רותם: אתה תנהל את ההצבעה.
דוד רותם: קדימה, מי בעד?
אורי מקלב: רבותי, אנחנו מעמידים להצבעה את כל הסעיפים של החוק - - -
<תמי סלע: חלק הראשון שפוצל מהצעת חוק החברות (תיקון 18).
אורי מקלב: החלק הראשון כפי שהגדרנו את זה שמדבר בקרן לתועלת הציבור, כולל כל התיקונים שאמרנו עכשיו בישיבה האחרונה שהיתה לנו לגבי כל הסעיפים כפי הנוסח שאמרה היועצת המשפטית.
אורי מקלב: בסופו של דבר, זה יכלול גם שינויי נוסח במידת הצורך או דברים שבהם אישרנו את העקרונות ואת הניסוח עדיין לא אישרנו.
אורי מקלב: בעד – כולם החלק הראשון שפוצל מהצעת חוק החברות (תיקון מס' 18) אושר פה אחד.
<תמי סלע: זה הולך לשנייה-שלישית.
אורי מקלב: לגבי יום חמישי – אנחנו נתייעץ ונוציא לכם תוך שעה הודעה.
<ניסן לימור: אני גם אשמח מאוד אם זה לא יהיה יום חמישי כי יומיים בשבוע זה עומס מאוד גדול.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה לקבל החלטה?
דוד רותם: על זה אנחנו מקבלים משכורת.
<איריס שטרק: אפשר לבקש עוד בקשה אחת?
<איריס שטרק: אני מתנצלת.
<איריס שטרק: הנוסח שעומד לעלות לחקיקה יהיה נוסח עם דברי פרשנות?
<איריס שטרק: כי אני חושבת שציבורית זה מאוד חשוב שהנוסח הסופי כן יהיה עם דברי פרשנות שהוא ילווה את החקיקה לאור ריבוי הפניות הסעיפים וכל מה שדיברנו, שהרציונל יהיה מובן, שהקורא הסביר שדיברנו עליו - זה חשוב כי זה פונה לקהל מאוד רחב - כן יוכל לקרוא את דברי הפרשנות כי דברי הפרשנות להצעת החוק כבר היום מאוד רחוקים מהצעת החוק הסופית.
<איריס שטרק: אני מאוד חושבת שהנושא הזה חשוב ציבורית.
אורי מקלב: את מעלה דבר נכון, אבל הפרשנות הזו שיש הלוא הם הכתובים בספר דברי הכנסת.
אורי מקלב: זה רשום בדברי הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו בהצעת החוק כמו בהרבה הצעות חוק, זה לא הצעת החוק היחידה שאנחנו מאשרים.
אורי מקלב: יש תמצות של הצעת החוק של יושב-ראש הוועדה לפני ההצבעה כשהוא מציג אותה בפני הכנסת.
אורי מקלב: זה נמצא בתוך הפרוטוקולים וגם הדיונים האלה.
אורי מקלב: לא פעם גם בתי-משפט או גופים אחרים פותחים את הפרוטוקולים ורואים מה כוונת המחוקק.
אורי מקלב: זה חוק שיהיו לו דברי הסבר ופרשנות רחבים.
אורי מקלב: זה לא יהיה שורה- שתיים.
<תמי סלע: אתה מדבר על הנאום.
אורי מקלב: על הנאום.
<תמי סלע: אבל מעבר לזה מישהו יכתוב מאמר במהרה בימינו.
<גלי גרוס: בכללי ניהול תקין אנחנו נשמח לענות ולתת הנחיות יותר ברורות לגבי איך החוק הזה.
<איריס שטרק: תוך פרק זמן מוגבל.
<גלי גרוס: תוך פרק זמן.
<גלי גרוס: אנחנו כבר העלינו ומעלים עדכונים יותר דחופים לחוברת ניהול תקין וגם ל - - -
<איריס שטרק: אבל, אל תשכחו שהציבור צריך לממש את זה.
<איריס שטרק: זה מאוד חשוב.
<איריס שטרק: תודה רבה לכולם, חג שמח.
אורי מקלב: חנוכה שמח, חודש טוב.
<סיגל קוגוט: מה שתכננו לעשות היום זה לדון בהתפלגויות ובמימון מפלגות, כל הסעיפים שיש בחוק הרגיל חוץ מאחוז החסימה.
<סיגל קוגוט: אחרי הדיון היום אני אביא ליום רביעי נוסח לפי מה שתחליטו, ואז אפשר יהיה להתקדם לאחוז החסימה לקראת הדיונים הבאים.
<סיגל קוגוט: השבוע, התכנון היה קודם לעשות את הדיון על הנושא הזה וביום רביעי את הנוסח.
<סיגל קוגוט: הדבר הראשון הוא ההתפלגויות עם קשר לשאלה מה הסנקציות שיש על מי שלא מתפלג באופן מותר.
<סיגל קוגוט: אתה בהצעת החוק, חבר הכנסת הופמן, במיוחד אתה, רצית שיהיו סנקציות מימוניות כבדות על מתפלגים ובדיונים הקודמים נשאלה השאלה, בלי קשר עוד לסנקציות המימוניות, מה עמדת הכנסת, הוועדה או המציעים לגבי התפלגויות מותרות.
<סיגל קוגוט: אני אבהיר שאנחנו לא עוסקים בתיקון הזה בכלל בכמה מפלגות שרצות ביחד.
<סיגל קוגוט: מפלגות שרצות ביחד ומלכתחילה הן שתי ישויות או שלוש או יותר ישויות שונות מודיעות על זה לוועדת הבחירות, והן יכולות להחליט במהלך הכנסת שהן נפרדות לחלקיהן, ובזה אנחנו לא עוסקים בכלל.
<ארבל אסטרחן: הן מקבלות מימון בנפרד.
<סיגל קוגוט: כמו שארבל הוסיפה הן מקבלות מימון בנפרד גם כך.
<סיגל קוגוט: אנחנו עוסקים עכשיו בסיעת אם, למשל הסיעה שלכם, שלא רצה עם מישהו ברשימה אחת, אם ירצו אנשים להתפלג ממנה ועל איזה רקע.
<סיגל קוגוט: כשהדין היום מנסה לשקף איזון בין, מצד אחד, שלא ייבגד הציבור שבחר את אותה מפלגה כשפתאום חברי כנסת באמצע כהונה מחליטים שהם מחפשים להם בית אחר, ומצד שני, להכיר בזה שלפעמים יש משברים פוליטיים אמיתיים, אבל זה לא תורה מסיני וכל פעם יש פה ניואנסים והבדלים.
<סיגל קוגוט: מה שהיום מקובל בדברים האלה, שאם לפחות שליש מהמפלגה מחליט להתפלג וההתפלגות מותרת ויש עוד סעיף אחד שעשו אותו די פרסונלי - -
<ארבל אסטרחן: מאוד פרסונלי.
<סיגל קוגוט: - - שאני חושבת שצריך למחוק אותו, שאם יש מיזוגים של שלושה חברי כנסת ואחד מהם רוצה לעזוב – זה היה ממש חוק שכתוב עליו שם של חבר כנסת – ובכנסת הקודמת עשו עוד חוק די פרסונלי שמאפשר לפחות משליש להתפלג.
<עמי ברקוביץ: מי יזם את החוק הזה?
<סיגל קוגוט: הממשלה.
<עמי ברקוביץ: זה במענה לשאלתך, כי אולי הממשלה כן תרצה לראות - - -
<סיגל קוגוט: אנחנו יודעים יפה מאוד שזה דבר חריג, נדיר ולא רצוי.
<עמי ברקוביץ: אני מעדיף, אם אפשר יהיה להביא להם את הטקסט הזה.
<סיגל קוגוט: בבקשה.
<סיגל קוגוט: תוכל בשבוע הבא, כי השבוע אנחנו גומרים את ההתפלגויות.
<סיגל קוגוט: תוכל להביא את זה בשבוע הבא לוועדת השרים עם ההתפלגויות.
<עמי ברקוביץ: דיברתי גם על אחוז החסימה.
<סיגל קוגוט: השאלה שנשאלת, מתי רוצים לאפשר התפלגות מותרת ואם רוצים להעלות משליש ל-40% או לחצי?
<סיגל קוגוט: כי אחר-כך, כשאתה מדבר על הסנקציות שיש, הן צריכות איכשהו להיות קשורות בתזה שלך לגבי ההתחלה, לא רק ללכת לסוף.
<סיגל קוגוט: הרי מה הסנקציות על התפלגות לא מותרת, על מי שלא עשה את זה כדין?
<סיגל קוגוט: יש לו סנקציות במישור הזכות לבחור ולהיבחר, במישור היכולת לתפקד בממשלה ובמישור מימוני.
<סיגל קוגוט: מבחינת הזכות לבחור ולהיבחר נאמר שמי שפרש, כלומר, לא התפלג לפי התנאים שקיימים בחוק, לא יכול לרוץ עם מפלגה מכהנת, אלא צריך להקים לעצמו מפלגה חדשה.
<סיגל קוגוט: זה לא שלילה טוטלית כמובן של הזכות לבחור ולהיבחר, אבל זו הכבדה.
<סיגל קוגוט: מבחינת התפקידים בממשלה, מהחשש שחלק מההתפלגויות נועדו לקבל טובות הנאה בממשלה, נאמר שמי שלא התפלג כדין, אלא פרש, לא יהיה שר או סגן שר בתקופת כהונתה של אותה כנסת, ומבחינה מימונית - - -
דוד רותם: אלא אם כן רוצים להעביר הסכמים מסוימים, אז עושים אותו סגן שר ואז הוא מקבל מיצובישי.
<סיגל קוגוט: מבחינה מימונית הוא לא מקבל מימון, כי הוא לא יכול להצטרף לסיעה, הוא לא יכול להקים מפלגה חדשה ולייצג אותה במהלך הכנסת, כך שעל הפורשים יש באמת סנקציות מכל הכיוונים כדי למנוע את המהלך הזה, אבל האידך גיסא של הפרישה הוא מה זה התפלגות מותרת.
דוד רותם: היתה לנו בעיה בכנסת הקודמת, כאשר בשבועיים האחרונים חצי מסיעת קדימה השאירו אותה עם חובות וברחו.
<ארבל אסטרחן: זה לא היה חצי, זה היה פחות, שבעה מתוך 28.
<סיגל קוגוט: בדיוק לפי התיקון שעשו.
רונן הופמן: זה התיקון הפרסונלי שעליו דובר כאן.
<סיגל קוגוט: היו פרסונות אחרות.
רונן הופמן: מאחר שזה מדע המדינה ולא מדע מדויק וגם קשה לנו לבחון לב וכליות של כל אחד מחברי הכנסת, חשבנו שהעיקרון הנכון הוא לקבוע רוב.
רונן הופמן: זאת אומרת, שהרוב קובע.