GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: זאת אומרת, אתה לא שמעת על המחשבה שיחידת צור תעבור - - -
<אבי דיאמנט: לא שמענו, זה עוד לא הגיע לידיעתנו.
<רינת וייגלר: סליחה, זה הגיע לידיעת המנכ"ל.
<אבי דיאמנט: לידיעת המנכ"ל שלנו יכול להיות שהגיע, אבל המדיניות של המנכ"ל שלנו בכל מקרה זה עדיין בשלב ראשוני, כי אנחנו לא מתחילים בפעילות בכלל אם אין איזה חשיבה, דיון על הנושא הזה, אם זה צריך להיות אצלנו, אם אנחנו נקבל את התקציב המתאים לזה.
מרב מיכאלי: תפוח אדמה לוהט של פיקוח על קטינים פוגעים מינית עלה דרג, ולא קרה איתו כלום.
מרב מיכאלי: בבקשה, מר קדמן.
<יצחק קדמן: תודה, גברתי היושבת ראש, אני חושב שהכנסת צריכה לשים קץ לפרסה הזאת.
<יצחק קדמן: זה פשוט לא יאומן.
<יצחק קדמן: אני מטפל בעניין הזה כבר 7 שנים, בחדר הזה, ובחדרים אחרים, וכבר ישבו פה בוועדה שרים, כולל שר הרווחה הקודם והצהירו הצהרות, ושום דבר לא זז.
<יצחק קדמן: אנחנו מסכנים קטינים פוגעים, אנחנו מסכנים קטינים שנפגעים על ידי קטינים אחרים.
<יצחק קדמן: גברתי היושבת ראש, המצב הזה הוא כל כך בלתי נסבל, שעכשיו מוסיפים חטא על פשע.
<יצחק קדמן: יש הצעת חוק של הממשלה, שהולכת להחיל את האיסור למניעת העסקת עברייני מין גם על קטינים, ושם כתוב במפורש שבמקום לפקח על 30 עברייני מין קטינים בשנה, במקום לפקח עליהם, הולכים לשלוח בקיץ הקרוב 100 אלף ילדים שמחפשים עבודה בקייטנות ובמקומות אחרים להוציא אישור מהמשטרה שאין להם עבר בעבירות מין, רק מפני ששני משרדי ממשלה לא מסוגלים להגיע ביניהם להסכמה מי יפקח על 30 קטינים שאנחנו יודעים מי הם, זה פשוט בלתי אפשרי.
<יצחק קדמן: אני חושב שהכנסת צריכה לקבל פה החלטות והרשות המבצעת צריכה לבצע את החלטות הכנסת, אי אפשר יותר למשוך את זה.
<יצחק קדמן: עכשיו פתאום צץ גוף חדש, מחרתיים יגידו לנו אולי משרד החקלאות יפקח על הדברים האלה, יש להם פקחים מצוינים – די כבר, אי אפשר יותר.
מרב מיכאלי: מר קדמן, דבריך נופלים על אוזניים מאוד כרויות.
מרב מיכאלי: אני פונה לשני היועצים המשפטיים – יועצת משרד הרווחה והיועץ של המשרד לביטחון פנים, ואני אומרת כאן, שאם תוך שבוע לא יהיו חדשות, מבחינתנו אין לי בעיה להשאיר לכם לחלוטין את ההחלטה מי ייקח את זה על עצמו ובאיזה אופן.
מרב מיכאלי: אבל אם תוך שבוע לא תהיה החלטה, הכנסת לחלוטין תקבל החלטה ותלך על זה בדרך של חקיקה בשביל להכריע ולדאוג שזה ייצא לפועל ומאוד בהקדם, כי לא נוכל שתהיה עוד ישיבה כזאת.
מרב מיכאלי: אני שנה בכנסת, הדיון הזה מוכר לי עד זרה.
מרב מיכאלי: מר קדמן אמר את הדברים בצורה נכוחה מאוד, אז אני חושבת שנשמח לקבל בבקשה, אפילו במכתב תוך שבוע לוועדה את ההסכמות או אי ההסכמות ביניכם כדי שנוכל לכלכל את צעדינו בהמשך.
מרב מיכאלי: מניעת העסקה של עברייני מין – כפי שציינת מר קדמן, היוזמה מופרכת לשלוח את בני ובנות הנוער לבקש אישור מהמשטרה שאין להם עבר.
מרב מיכאלי: נבקש נתונים מהמשטרה על פעילות יזומה על קיום החוק, מי כבר פנה, כמה פנו וכו' בשביל לקבל אישורים לפי החוק למניעת העסקה – מי פנה אליהם לקבל תעודת יושר נכון?
<יואל הדר: זה לא תעודת יושר, אישור ספציפי.
מרב מיכאלי: תודה רבה על התיקון.
<מוריאל נחמן: לא התבקשנו להביא נתונים כאלה לדיון, אין לנו אותם.
<נעמה מנחמי: רצינו שתדעו כמה בקשות אתם מקבלים בשנה.
<נעמה מנחמי: בפעם הבאה אנחנו נשאל בצורה מאוד ברורה.
<מוריאל נחמן: אנחנו יכולים להעביר נתונים, כרגע אין לנו אותם.
<מוריאל נחמן: אנחנו הגענו בהיבט של הנושא השני, לא של הנושא הזה, אנחנו לא ידענו שאנחנו מתבקשים להביא נתונים לדבר הזה.
<דורית ואג: אנחנו מודיעים ללשכת השר, הם מקבלים את הנושאים, והם אמורים לשלוח את האנשים המתאימים לכל נושא.
מרב מיכאלי: מר הדר, נתונים או איזושהי אמירה על מניעת העסקה של עברייני מין.
<יואל הדר: אני יכול להגיד שיש לנו תזכיר חוק שקודם שבאמת מהפעם הקודמת לא היה לעניין של אי העסקת עברייני מין, אני לא מקבל את הקביעה של גברתי בלי שיישמע עמדתנו, מדוע עניין, התוספת הזאת של הקייטנות הוא מופרך, אפילו שר החינוך לא דחה זאת.
<יואל הדר: רצינו להוסיף גם את תנועת הנוער, ושם באמת הבנו את עמדתו, והורדנו את תנועת הנוער.
יפעת קריב: הייתה התנגדות מאוד גדולה אם אני לא טועה מתוך מינהל חברה ונוער להצעת החוק הזאת.
יפעת קריב: אני חברת ועדת החינוך, והייתה התנגדות מאוד גדולה להצעת החוק הזאת.
יפעת קריב: אני ישבתי בדיון והשתתפתי בו, ואמרו שזה באמת, בדיוק כמו שיצחק קדמן אמר, בגלל 30 ילדים לא צריך לשלוח מאה אלף ילדים להביא תעודת יושר, בעיקר שמדובר בקטינים.
<יואל הדר: יש פה שתי טעויות של מנוחים - אחת, זה לא תעודת יושר.
יפעת קריב: סליחה, אתה צריך לשלוח מייל להוכיח שהם לא עברייני מין - - -
<יואל הדר: לא שולחים מייל, אפילו אפשר לא לשלוח ילד אחד בנושא הזה.
<יואל הדר: מי שיכול לבקש את האישור הזה זה לא הילדים, לא ההורים שלהם, המעסיק, החברות - - -
<יצחק קדמן: המעסיק מגלגל את זה הלאה.
<יואל הדר: הוא נותן את ההסכמה, אבל לא שולחים את הילדים, אין חשש - - -
מיכל רוזין: אבל איך הילד ייתן הסכמה, הצטרך שההורים שלו יתנו את ההסכמה.
<יצחק קדמן: זה לא נכון.
<נעמה מנחמי: אבל איך הילד ייתן הסכמה, יצטרכו שההורים שלו יתנו את ההסכמה.
<יואל הדר: עובדות זה נכון, זה שאתה אומר לא נכון - - -
<יצחק קדמן: זה לא נכון, אני שולח עובדים לקבל את זה, ואני יודע איך זה מתנהל.
<יצחק קדמן: המעסיק לא רוצה להתעסק עם זה, הוא שולח את הקטין, למה לו להתעסק עם זה.
<יואל הדר: אבל לא חייבים לשלוח את זה - - -
<יצחק קדמן: המעסיק לא רוצה להתעסק עם זה, למה לו להתעסק עם זה.
מרב מיכאלי: סליחה, חברות וחברים, ככל שהדיון הזה הוא חשוב ומרתק, הוא התקיים כשנדון בחוק, ולא נדבר על זה עכשיו ברשותכם.
מרב מיכאלי: עכשיו אני רק רוצה להבין ממך, אדוני, אם יש לך איזשהם נתונים על יישום של החוק הקיים.
<נעמה מנחמי: אכיפה, פרסום דברים שאתם עושים כדי ליידע את הציבור.
מרב מיכאלי: אני רציתי עוד לפני הדברים היזומים לדעת אם יש לך מושג איך זה עובד היום.
<יואל הדר: לגבי המצב של הנתונים אין לנו, הנתונים נמצאים בידי המשטרה, בעבר כן הבאנו את הנתונים.
<נעמה מנחמי: בישיבה הקודמת הבאתם.
<יואל הדר: בישיבה הקודמת הוצגו נתונים, חצי שנה, קחי את הנתונים האלה, אפשר לקחת את זה בתור מראה, קריאת כיוון לפחות לגבי המצב גם היום, אני מניח שזה לא השתנה בהרבה, אז יש לכם נתונים לפני חצי שנה.
מרב מיכאלי: מה השתנה לגבי הפעילות היזומה לקיום החוק?
מרב מיכאלי: הפעילות שלכם לבדוק במוסדות מועדים, האם אכן הם עומדים בכל מה שנדרש מהם בחוק, האם אכן הם מוודאים שמי שעובד אצלם עומד בקריטריונים האלה והביא את האישורים הנכונים וכו'.
<יואל הדר: לנו אין מפקחים בנושא הזה.
<נעמה מנחמי: אז מה הפתרון במקום מפקחים?
<נעמה מנחמי: כלומר, יש כאן חוק, יש גוף שאמור בכל זאת לשמור על חוקים במדינת ישראל, מה נעשה?
<יואל הדר: המשטרה לא מפקחת על מילוי חוק, מי שעובר על החוק אז מעמידים אותו לדין, זה לא שיש על כל חוק במדינת ישראל - - -
<נעמה מנחמי: כמה אנשים העמידו לדין בשנה שעברה?
<יצחק קדמן: אחד או שניים.
מרב מיכאלי: מר הדר, אני חולקת על האמירה שהמשטרה לא בודקת, זאת אומרת, המדינה כן בודקת, היה לנו פה רק אתמול דיון על עמותות ועל ארגונים ועל הצורך שמשרד המשפטים עכשיו מביא חוקים שיאפשרו לו לבדוק את העמותות באופן פעיל, באופן יזום מצידו.
אברהם מיכאלי: הם רק מחוקקים, לא יבדקו, אל תדאגי.
מרב מיכאלי: זה נראה לי אל"ף, בי"ת, על אחת כמה וכמה שמדובר בנושא כל כך רגיש, העסקה של עברייני מין משוחררים במוסדות שמועדים לפגיעה בחוסים בהם.
<יואל הדר: מי שנותן רשיון בהתאם לחוק, אמור לפקח שהרשיון שלו מקוים.
<יואל הדר: המשטרה, המשרד לבטחון פנים, לא נותן רישיונות למוסדות האלה, ולכן הוא לא אמור לפקח גם עליהם.
עדי קול: משרד הכלכלה, למשל, יכול לעזור לו דרך המעסיקים - - -
יפעת קריב: אנחנו מדברים על 30 קטינים.
<נעמה מנחמי: לא קטינים, זה לא קשור.
<נעמה מנחמי: דרך משרד החינוך נעשתה עבודה, וגם דרך משרדי הרווחה.
<נעמה מנחמי: אגב, אפרופו הדיון הקודם, אנחנו כן ראינו עלייה מאוד משמעותית במספר האישורים שמתבקשים כל שנה, אם אני לא טועה, בשנה שעברה ביקשו 50 אלף אישורים לפי החוק הזה, אבל עדיין אין איזושהי פעילות יזומה להסביר להרבה מאוד מעסיקים שהם צריכים לעשות את זה, אין פעילות אולי דרך רישוי עסקים לעשות את זה, אנחנו ניסינו עם כל מיני גורמים שיכולים להירתם לדבר הזה ולא קרה דבר.
<יצחק קדמן: שתי הערות בעניין הזה.
<יצחק קדמן: המשטרה משום מה, אני לא יודע למה, איננה רוצה לעשות פעילות יזומה, למרות שאנחנו ביקשנו את זה אין ספור פעמים.
<יצחק קדמן: אני יודע, למשל, שיש בלי סוף חברות הסעה שמסיעות תלמידים לבתי ספר, שאין להם שום אישור לנהגים שלהם, וזה מקום מסוכן מאוד לילדים, וחלק מזה זה ילדים עם צרכים מיוחדים שאפילו לא יכולים להתנגד אם עושים להם משהו.
<יצחק קדמן: המשטרה אומרת שהם לא תפקידם לעשות פעולה יזומה, אני לא יודע, הם עושים הרבה מאוד פעולות יזומות בתחומים אחרים של עבריינות אחרת, אני לא יודע למה לא בעניין הזה.
<יצחק קדמן: הדבר השני - הייתה לי התכתבות עם לשכת השר לבטחון פנים.
<יצחק קדמן: ביקשתי שיעשו דבר אחד לפחות.
<יצחק קדמן: שיעשו מערך הסברה אינטנסיבי לתקשורת ההמונים, חלק מהמעסיקים אפילו לא יודעים שהם צריכים לבקש אישורים כאלה.
<יצחק קדמן: היתה לי התכתבות, במכתב האחרון שקיבלתי ב-2011, נאמר לי שהתקציב ל-2011, 2012, סגור, אבל מבטיחים לי שב-2013, יהיה מסע הסברה שהמשרד לביטחון פנים יממן אותו, כדי להסביר גם לציבור גם להורים, אבל גם למעסיקים את חובת קבלת האישור בתחומים שצריך לבקש אישור.
<יצחק קדמן: 2013, כבר עומדת להיגמר, לא ראיתי שום מסע הסברה, למרות שהובטח, יש לי פה מכתב.
מרב מיכאלי: מי חתום על המכתב הזה?
<יצחק קדמן: אודי סלבי, ראש מטה - - -
<נעמה מנחמי: אולי אנחנו צריכים להזמין את אודי סלבי במפגש הבא שלנו.
<יואל הדר: לא ביקשתם תגובה לנושא הזה, אולי יש לנו תגובה.
<יואל הדר: לנושא של ההסברה, אם את רוצה שאני אגיב.
<דורית ואג: בזמנו הייתי בקשר עם משרד החינוך עם אייל.
מרב מיכאלי: מר הדר טוען שיש לו תשובה לגבי ההסברה.
<יואל הדר: אני לא יודע אם אני איש בשורות, אבל לי יש בשורה.
<יואל הדר: אני אגיד את העובדות, ואחר כך אגיד את עמדתי שהיא אחרת.
<יואל הדר: כן הוקצו כספים לטובת הנושא הזה, אני מניח שבתחילת 2014 ייצא קמפיין.
<יואל הדר: זאת אומרת, המשרד כן הקצה כספים, כמובן, יש לנו הרבה נושאים שאנחנו מטפלים, ואנחנו לא יכולים בכל נושא לצאת בקמפיין.
<יואל הדר: הבעיה בנושא של קמפיין שזה עלויות מאוד גבוהות.
<יואל הדר: בכל נושא שאנחנו מטפלים, יש לנו הרבה מאוד נושאים שהמשרד מטפל בהם, עיר ללא אלימות, מציל"ה, אלכוהול, סמים, העלויות מאוד גבוהות.
<יואל הדר: גברתי יודעת שבתקשורת צריך באמת מסע די ארוך כדי להביא את זה למודעות.
<יואל הדר: אנחנו הוצאנו סכומים מסוימים לטובת הנושא הזה, לא בטוח בעלויות שזה יביא תועלת, אבל כדי לעשות משהו, אנחנו בתחילת 2014, נצא לאיזשהו קמפיין בתקציב הקיים כדי שייתן מענה מסוים, לא בטוח שיהיה לזה אפקט לטוח ארוך, אבל לטווח מידי אני מקווה שזה ייתן את האפקט.
מרב מיכאלי: ועמדתך שרצית להביע אותה בשונה מהעובדות.
<יואל הדר: אנחנו צריכים למצוא דרכים אחרות ולא קמפיין כזה או אחר כי לדעתי זה בזבוז כספי ציבור.
<יואל הדר: ניסינו, חשבנו שכל מי שנותן רשיון או היתר לגופים שיכולים להעסיק את הגופים האלה, צריך שזה יהיה באיזשהו מקום בולט בתוך הגוף, לחייב אותם לשים שלטים, כמו שאנחנו עושים לגבי דברים אחרים, כמו שבחנויות יש לגבי אלכוהול, הימורים ואחרים, חשבנו גם שבמוסדות האלה שיהיה גלוי לפני כל העובדים שיוכלו להתריע גם כן מפני גורמים אחרים, אם לא יהיה שילוט בכל המקומות האלה, זה לא יהיה מודעות.
<יואל הדר: זה שיוצאים בקמפיין חד פעמי זה לא ייתן מענה חבל על כספי הציבור.
מרב מיכאלי: למה שלא תכניסו - - -
<יואל הדר: הבעיה היא שזה לא המוסדות שאנחנו נותנים את ההיתרים, אני חושב שזה היה צריך להיות קריאה לכל המוסדות שמעסיקים, שיש בהם ילדים או חסרי ישע, חשוב שבהם יהיה את השילוט הזה, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
מרב מיכאלי: אם יורשה לי להציע?
מרב מיכאלי: למה שלא תכניסו את הדברים האלה שאתה מדבר עליהם בתזכיר החוק, בהוראות החוק שאתם עובדים עליו עכשיו, דברים שאתה חושב שאתם חושבים, למה שלא תעשו חשיבה במשרד על דרכים שבהם אפשר לשפר את יישום ואכיפת החוק הזה, תכניסו את זה כבר בתוך חלק מהחוק.
<יואל הדר: מאחר שהחוק הזה יגיע לשולחן הזה פה לוועדת חוקה, אז יש לכם - - - מצד שני, אתם לא חותמת גומי שלנו, וזה אולי ההזדמנות שלכם גם לעשות משהו.
מרב מיכאלי: אנחנו רושמות לפנינו.
<גלית מנגמי: אני רוצה להוסיף, לפחות לגבי אותם 800 מפוקחים שנמצאים תחתינו, מדובר במפוקחים כמו הפדופיליה, מן הסתם בכל צווי הפיקוח יש אישורי עבודה, ואותם 800 מפוקחים מן הסתם הם לא יועסקו במקומות שמסכנים קטינים.
מרב מיכאלי: אני מתנצלת, תוכלי לחזור על זה בבקשה.
<גלית מנגמי: אני אומרת שלגבי אותם 800 מפוקחים שנמצאים בפיקוח יחידת צור, ברוב הצווים יש צורך בקבלת אישור יחידת הפיקוח לעבוד במקום מסוים, לגבי אותם 800 מפוקחים, מן הסתם כל עבודה ועבודה שהם מבקשים להתקבל אליה, עוברת דרכנו, ואנחנו כמובן לא מאשרים לעבוד במקומות שעלולים לסכן את הציבור בפגיעה מינית חוזרת.
<גלית מנגמי: זאת אומרת, זה לא באוויר לגמרי.
מרב מיכאלי: טוב לדעת.
מרב מיכאלי: חזרתו של עבריין לסביבת נפגע העבירה – יש תקנות שאנחנו מחכות להן, יש בשורות לגבי התקנות?
<עמית מררי: אני מקווה שכן.
<עמית מררי: בימים האחרונים קיבלנו מהארגונים, גם מ"נגה" וגם מאיגוד מרכזי הסיוע הערות, הצעות שלהם לתכנים שצריך להכניס לתקנות, פנינו כבר מזמן וחיכינו לתגובה ועכשיו קיבלנו.
<עמית מררי: השלב הבא זה כינוס ישיבה דחופה – כבר יש את טיוטת התקנות, נראה איך אנחנו משלימים סופית את בחינת התקנות.
מרב מיכאלי: לוח זמנים?
<עמית מררי: אני מניחה שבחודש הקרוב אפשר יהיה לכנס את הישיבה עם כל הגורמים.
אברהם מיכאלי: וזה יהיה עוד שנה לפי הקצב שאני מכיר.
<עמית מררי: צריך לזכור שאנחנו צריכים להעביר את התקנות לאישור - - -
מרב מיכאלי: תגידי לי מתי אתן מעבירות את התקנות לאישור?
<עמית מררי: אני מניחה בעוד חודש.
מרב מיכאלי: מניחה לא, מתחייבת לי עד חודש?
<עמית מררי: אני מקווה שאפשר יהיה.
<עמית מררי: אנחנו נעשה כל מאמץ שזה יהיה בעוד חודש.
<עמית מררי: מדובר בגורמים חיצוניים, פנימיים, אין לנו שליטה על כלל הגורמים, צריך לכנס את הישיבה כמו שאמרתי.
<עמית מררי: אני מתחייבת לעשות כל מאמץ בעוד חודש על טיוטת תקנות - - -
מרב מיכאלי: זה מעט, אבל זה מה שיש כנראה.
<יצחק קדמן: יש לי שאלה פרוצדורלית.
<יצחק קדמן: אני לא שמעתי, אלא אם כן פספסתי שהתייחסנו להארכת התקופה שבה אפשר להטיל את הפיקוח זה היה במסמך שלכם.
<נעמה מנחמי: אני יודעת שיש הצעת חוק פרטית כרגע, אני מניחה שהיא תגיע מתישהו.
<יצחק קדמן: כיום אפשר להטיל את הפיקוח רק עד חמש שנים, אלא אם כן זה מסוכנות גבוהה.
<יצחק קדמן: יש כאלה שהם מסוכנות בינונית או בינונית גבוהה שהם לא פחות מסוכנים, ואחרי חמש שנים נגמר הסיפור.
<יצחק קדמן: אנחנו חשבנו שצריך לאפשר לבית המשפט לא באופן פתוח, שבית המשפט יחליט שבמקרים שמצדיקים את זה אפשר יהיה להאריך את התקופה גם מעבר לחמש שנים.
<יצחק קדמן: אנחנו נתקלים בחוק הזה של ההגנה על הציבור במספר בעיות נוספות שקשורות בפיקוח, אני רק אזכיר שניים מהם.
<יצחק קדמן: יש היום נטייה לא לפתוח למי שהפר את צו הפיקוח כל עוד הוא לא חזר ופגע מינית.
<יצחק קדמן: אנחנו חושבים שזה טעות, אנחנו חושבים שעצם הפרת צו הפיקוח היא עילה להעמיד לדין, זאת גם עבירה שלא צריך לחכות עד שצו הפיקוח יופר ותהיה עבירה על מנת להעמיד לדין.
<יצחק קדמן: העניין השני הוא שנקבע בהחלטות בית משפט, כולל בית המשפט העליון במספר מקרים שיחידת הפיקוח בתוקף תפקידה וההחלטה של בית המשפט שהיא באה לבקר או לעשות ביקור פתע בביתו של אדם מפוקח, יש החלטות שיפוטיות שאמרו לי יחידת הפיקוח, אתם חייבים להודיע לאיש מבעוד מועד על זה שאתם באים אליו, זה מצב שהוא בלתי אפשרי, וסולל לגמרי את היכולת של יחידת הפיקוח לפקח.
<יצחק קדמן: עבריין מין שמזמין אליו הביתה ילדים, אם יגידו לו אנחנו באים אליך בעוד שעתיים, בינתיים הילדים ייעלמו משם, וגם בעניין הזה צריך לעשות משהו, אגב, העניין הזה אושר לי גם בכתב על ידי יחידת הפיקוח, כך שזה לא המצאה שלי.
<אושרת שוהם: אני אתחיל מהטענה הראשונה, הטענה לגבי הארכת צו הפיקוח מעבר לחמש שנים.
<אושרת שוהם: אני אומר, כרגע צו הפיקוח מאורך רק לגבי מי שמסוכנתו היא גבוהה.
<אושרת שוהם: אני אקדים ואומר, שהארכת המסוכנות מתבצעת לכל עבריין מין בסיום תקופת הפיקוח.
<אושרת שוהם: אם עבריין מין עלתה לו המסוכנות, אנחנו צריכים לערוך איזשהו איזון בין תקופת הפיקוח, פיקוח זה צו שהוא צו מינהלי, וצו מורכב מבחינה משפטית, ולכן כאשר הוא במסוכנות גבוהה, אנחנו מאריכים לו את צו הפיקוח מעבר לחמש שנים, אבל הבדיקה נעשית ערב סיום הפיקוח שלו, זאת אומרת, אם עבריין מין היה אפילו בעל מסוכנות בינונית, ומסוכנות בינונית או בינונית גבוהה, לקראת סיום הפיקוח, התחושה היא שמסוכן יותר ממה שהוא היה, זאת אומרת, שהמסוכנות שלו היא גבוהה, אפשר ועושים את זה, מאריכים את צו הפיקוח.
<אושרת שוהם: כרגע אין לנו מושג נתונים מספיק גדול באשר לרצידיביזם של עברייני מין שהם לא בעלי מסוכנות גבוהה בחלוף החמש השנים, משום שאנחנו רק עכשיו מסיימים את צווי הפקוח, כשיהיה לנו מספיק נתונים, יכול להיות שהדעה שלנו תשתנה, אבל כרגע גם הדעה של הגורמים המקצועיים היא שנכון וראוי להאריך את צווי הפיקוח רק למי שכרגע בעל מסוכנות גבוהה, ואנחנו ככה נקבל את זה בבתי המשפט מבחינת האיזון.
מרב מיכאלי: מתי את מעריכה שיהיו לכם נתונים?
<אושרת שוהם: עכשיו אנחנו מסיימים, מכיוון שהחוק נכנס לתוקף למעשה ב-2006, בסוף 2006, בעצם רק ב-2008, התחלנו בעצם עם צווי הפיקוח שתקפים לחמש שנים, רק בסוף 2013, יתחילו לצאת אותם אנשים שהם בסוף 5 שנים יוצאים ללא צו פיקוח מוארך, ואז אנחנו נוכל לקבל איזשהו מושג נתונים לגבי רצידיביזם.
<אושרת שוהם: אנחנו בינתיים לא רואים רצידיביזם של מי שמסוכנתו היא פחות מגבוהה, לכן אנחנו מחכים, אנחנו לא רואים לנכון לשנות את זה כרגע.
מרב מיכאלי: זה הבנתי, אבל לא הבנתי ממך מתי יהיו נתונים.
<אושרת שוהם: בסוף 2013 משתחררים הראשונים מצו הפיקוח שהוא בערך בין חמש שנים.
<אושרת שוהם: אנחנו מ-2013, נתחיל לאסוף את הנתונים, זה ההיגיון של הדברים.
<אושרת שוהם: לעניין ההפרות, גם בפורום שלנו, וגם מכל הפרקליטויות, נתחיל מזה שזה עבירה שהיא בטיפול פרקליטות, ואנחנו לא סובלנים כלפי הפרות.
<אושרת שוהם: הרבה מאוד מההפרות מצווי הפיקוח, גם עם הפרות טכניות במרכאות, הפרות שהן לא כרוכות כמובן בביצוע של עבירת מין או אפילו במגע עם קטין, אנחנו גם מגישים כתב אישום, וגם בהרבה פעמים מבקשים בקשה למעצר עד תום הליכים ובתי המשפט משתפים איתנו פעולה.
<אושרת שוהם: זה נכון שלפעמים כשיש הפרה ראשונה, או הפרה שהיא על סף עבירה, יש הליך של אזהרה באמצעות יחידת הפיקוח, כי אנחנו גם אחר כך רוצים לבוא לבית המשפט עם איזשהו מדרג כדי שבית המשפט יענה לדרישות שלנו.
<אושרת שוהם: אבל אין סובלנות כלפי הפרות, ואני תמהה לעניין הזה, לפעמים יש בעיה בראיות, אבל זה כבר עניין שאנחנו לא יכולים - - - אני יכולה לומר שאנחנו גם ערכנו השתלמויות עם קציני הפיקוח על מנת לוודא שיודעים לאסוף ראיות ברמה הנדרשת הוכחה לבית המשפט, כדי שנוכל לבוא לבית המשפט עם תיק הפרה מושלם ולטפל בנושא של ההפרה.
<אושרת שוהם: אנחנו מאוד לא סובלנים, אנחנו רואים כל הפרה כהפרה משמעותית.
<אושרת שוהם: אנחנו לא שולטים על החלטות של בית המשפט העליון, אנחנו נאבקים מול ההחלטה הזאת, גם אנחנו הפרקליטות עושה מאמץ גדול מאוד לשנות את אותה החלטה, הייתי אומרת קצת אומללה של בית המשפט העליון שבו באמת מודיעים מראש למפוקח שבאים לפקח עליו, זה מוריד את האפקטיביות.
<אושרת שוהם: יש לנו כבר החלטות של בית המשפט מחוזי שסתרו את ההחלטה הזאת ואנחנו עושים מאמץ לשנות את הפסיקה הזאת.
<עמית מררי: אני רוצה להוסיף לעניין הזה, אנחנו אוספים תיקונים נוספים שנדרשים להצעת החוק.
<עמית מררי: אחד התיקונים הוא הוספת סמכות הכניסה כסמכות אינהרנטית, יש כמה סמכויות שהן באות באופן אוטומטי יחד עם צוו פיקוח, סמכויות אחרות הן בסמכות בית משפט לקבוע אם באותו מקרה יש מקום או אין מקום להסמיך את יחידת הפיקוח.
<עמית מררי: אחד הדברים שנבחנו, האם יש מקום את סמכות הכניסה להוסיף כסמכות אינהרנטית לצו הפיקוח.
מרב מיכאלי: יחידת הפיקוח, מהניסיון שלכם, עד כמה הפרות - - -
<גלית מנגמי: יש לא מעט תפיסות של הפרות צו הפיקוח.
<גלית מנגמי: בשנה האחרונה העניין הזה נלקח במלוא הרצינות וישנה עלייה משמעותית בהגשת כתבי אישום בקבלת עונשי מאסר בעקבות הפרות צווים.
<גלית מנגמי: אני באמת יכולה להצביע על עלייה משמעותית בכתבי האישום במהלך השנה האחרונה.
<גלית מנגמי: העניין הזה כמו שנאמר פה, המטופל גם מול הפרקליטות וגם מול המשטרה.
<אושרת שוהם: זה אחד מהדברים היחידים במדינת ישראל שבן אדם מפר צו שיפוטי ונכנס מאוד מהר למאסר בעקבות הפרת הצו, אפשר להפר צו הגנה וצו הרחקה וכל מיני דברים כאלה, ולא נכנסים לכלא, אבל בעניין של הפרת צו פיקוח, זה אחד הצווים היחידים שאדם מפר צו שיפוטי ונכנס בצורה די ברורה למאסר בגין העבירה הזאת, ודי מהר, זה כן הישג של הפעילות המשותפת.
מרב מיכאלי: אני רוצה לשמוע בבקשה גם את הדיווח של רש"א בקשר לדברים שדיברנו עליהם, אם יש לכם דברים חדשים להגיד.
<אבי דיאמנט: אנחנו קיבלנו תקציב ראשוני לנושא של הפעלת נושא של פיקוח בנושא הקמת המערך לעברייני מין.
<אבי דיאמנט: גייסנו שניים וחצי עובדים לנושא הזה, הקמנו קבוצה טיפולית, אנחנו מקווים שיהיה דיון בסוף החודש כדי להגביר – יש לנו תכנית להגביר את מערך הטיפול בעברייני מין, כי האגוז הכי קשה, האוכלוסייה הכי קשה מבחינת עברייני מין יושבים בבתי הסוהר.
<אבי דיאמנט: אנחנו התחלנו בזה שאין היום בית סוהר שאין גם גורם מקצועי מתאם, מבחינת האיבחון אנחנו מרושתים בכל בתי הכלא.
<אבי דיאמנט: גם כן, אחד הבעיות שאין לנו עדיין מספיק כוח אדם כדי להיכנס לזה באופן אינטנסיבי, כך שאנחנו משתמשים בכוח אדם שלנו שעברו הכשרה.
<אבי דיאמנט: הכשרנו עובדים לנושא הזה שלמדו את הנושא של איבחון וטיפול בעברייני מין, התחלנו להקים את המערך.
<אבי דיאמנט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, עם שירות המבחן למבוגרים גם בנושא של טיפול במרכז יום בפתח תקווה, להכניס לשם אסירים משוחררים שנכנסים, זה התחיל עוד כפיילוט, והקמת המרכז שיוצא למכרז כמרכז משותף שייתן מענה גם לאסירים וגם לאוכלוסייה של משרד הרווחה.
מרב מיכאלי: כשאתה אומר שבעוד חודש התקיים דיון, הוא התקיים איפה?
<אבי דיאמנט: הדיון היה לגבי הנושא של העברה תקציבית כהמשך, אנחנו מחכים לעוד תקציב כדי שנוכל להפעיל את זה, מתוך המשרד עם משרד האוצר ומשרד הרווחה כדי שנוכל להגביר את הפעילות, זאת אומרת יהיה צורך.
<אבי דיאמנט: יש החלטה תקציבית שהולכת בשלבים, כך שאנחנו מחכים להמשך.
<אבי דיאמנט: התחלנו בשלב, ואנחנו רוצים לשדרג את הפעילות.
מרב מיכאלי: הועדה מאד תשמח אם אחרי הדיון הזה רש"א תשלח לנו דיווח על מה הוחלט, ומה פועל יוצא כתוצאה מזה.
<אסתי שדה: אני רוצה רק להוסיף, שההצגה של המודלים שאני הצגתי מקודם בעצם מיועדת גם לאוכלוסיית האסירים המשוחררים.
<אבי דיאמנט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.
<רונית מצליח: אני יכולה רק להוסיף לדיון, מבחינתנו יש כ-1,146 אסירים מוגדרים עברייני מין, מתוכם כ-500 מקבלים טיפול, חלקם מטופלים בטיפולים יעודיים, חלקם פסיכו-חינוכיים.
<רונית מצליח: כל האחרים יש פרוט אם תרצי לשמוע, אסירים עם בעיית התמכרות 130 מתוכם מטופלים בבעיית ההתמכרות קודם, ורק אחר כך יכולים להיכנס לטיפול.
<רונית מצליח: אחרים מוגדרים כחולי נפש ואינם יכולים להיכנס לטיפול, יש כאלה שיתרת המאסר שלהם ארוכה וכרגע עדיין לא יכולים להיכנס לטיפול, לעומתם, יתרת מאסר קצרה שלא יכולים להיכנס לטיפול.
<רונית מצליח: 268 שהם חסרי מוטיבציה להיכנס לטיפול.
<רונית מצליח: אנחנו עושים הרבה מאוד בשביל לגייס את האנשים האלה.
מרב מיכאלי: מה זאת אומרת תקופה קצרה שהם לא יכולים להיכנס לטיפול?
<נעמה מנחמי: מה אתם מגדירים כתקופה קצרה מדי לטיפול?
<רונית מצליח: מי ששפוט לשבעה חודשים, שמונה חודשים, שנה, לא יכול להיכנס לטיפול.
<נעמה מנחמי: הקבוצות האלה הן שלושה חודשים.
<רונית מצליח: כן אבל כדי שהם יגיעו לקבוצות פסיכו-חינוכיות אתם צריכים להבין.
<רונית מצליח: האנשים האלה מנהלים בדרך כלל את המשפט שלהם, הרבה מאוד פעמים הפסיקה קובעת למשל מאסר של 8 חודשים, 9 חודשים, כשהם לוקחים בחשבון את התקופה שהם ישבו, ויתרת המאסר שלהם היא קצרה מדי בשביל לשלב אותם בתוך הקבוצות.
<רונית מצליח: הטיפול, אם אנחנו רוצים לעשות גם בפסיכו-חינוכית, קבוצה כזאת אורכת בין 3 ל-4 חודשים מינימום, ולכן, צריך שיתרת המאסר תהיה לפחות כ-3-4 חודשים, ואם הם נשפטים ויתרת המאסר לא מאפשרת להם, אז הם לא ייכנסו.
מרב מיכאלי: זה מתקזז להם עם המעצר.
<נעמה מנחמי: אבל מי שמגיע לחצי שנה מלאה - - -
<רונית מצליח: כל מי שמתאים, או מי שיתרת המאסר שלו מספיקה להיכנס לטיפול, או כי הוא הגיע לטיפול וזו לא תהיה הסיבה שהוא לא יגיע.
מרב מיכאלי: את אומרת עד שמונה חודשים, אפילו שנה אמרת הוא לא מתאים.
<רונית מצליח: קשה מאוד לשלב אותו.
<אבי דיאמנט: אנחנו התחלנו לעשות את זה, זאת אומרת, אם הוא לא הספיק לעבור את הטיפול, המטרה שלנו לשלב אותם, כי יש הרי את חוק הפיקוח אחרי שהוא משתחרר, אז יש אפשרות לשלב אותו בקבוצות פסיכו-חינוכיות אחרי השחרור ממעצר.
מרב מיכאלי: זה וולנטרי בעצם.
<אבי דיאמנט: זה לא לגמרי וולנטרי, יש להם את האינטרס בפיקוח של יחידת צור.
מרב מיכאלי: זה רק תחת פיקוח, אם הם לא מפוקחים, אז אנחנו - - -
<אבי דיאמנט: הם יכולים גם באופן וולונטרי.
<אבי דיאמנט: יש להם אפשרות להצטרף לקבוצות שלנו, הקבוצות הטיפוליות אחרי השחרור גם באופן וולונטרי, וגם של מפוקחים על ידי חידת צור כפיקוח המשכי.
<רונית מצליח: אבל יש פה עוד משהו, הם עולים לוועדות שחרורים, וחלקם משתחררים בתנאי, ויש להם תכנית המשך, אז בכלל התקופה עוד יותר מתקצרת.
<רונית מצליח: מה שחשוב לי להדגיש, כל מי שמתאים מבחינת יתרת המאסר שלו, אף אחד לא נעלם מעינינו, ואנחנו עוברים שמית אחד אחד כדי לראות מי מתאים לתפקיד.
מרב מיכאלי: האירי את עיניי, מי שעולה לוועדת שחרורים, איך זה משפיע על היכולת שלו לעבור טיפול.
<רונית מצליח: כל אסיר זכאי לעלות בתום שני שליש ממאסרו לוועדת השחרורים.
<רונית מצליח: כל אסיר לפני שהוא עולה לוועדת שחרורים, נפגש עם נציג רש"א.
<רונית מצליח: אם מצליחים לבנות לו תכנית שיקום ברש"א, והוא מקבל בוועדת השחרורים את השחרור המוקדם, הוא ימשיך את הטיפול שלו ברש"א, שם זה תחת פיקוח, ולכן זה לא תמיד עניין של וולונטרי, זה החלטה של ועדת שחרורים.
אברהם מיכאלי: מה לגבי אסירים שלא הודו, אתם מתעלמים מהם ואתם לא מטפלים בהם, הם יוצאים החוצה והם עבריינים הכי קשים.
אברהם מיכאלי: הם יושבים שם 10 שנה, 15 שנה, לא רש"א מטפלת בהם, לא אתם מטפלים בהם, הם יוצאים החוצה והם מסוכנים.
<רונית מצליח: קודם כל זו האשמה כבדה מדי.
אברהם מיכאלי: זה לא מדי, אני מסביר לכם שאתם לא עושים כלום, זה עובדה.
<רונית מצליח: אני באמת מתכוונת להתעלם מההערה שאנחנו לא עושים שום דבר, זה גם לא מכובד.
אברהם מיכאלי: אני שואל שאלה אז תעני לי תשובה, בשביל זה את פה.
<רונית מצליח: סליחה.
<רונית מצליח: אל תקבע שלא עושים שום דבר - - - מה זה הדבר הזה עם כל הכבוד?
מרב מיכאלי: חבר הכנסת מיכאלי, הכול בסדר?
אברהם מיכאלי: מירב, אנחנו יושבים פה שנים, ושומעים את אותו דיווח, מורחים אותנו.
<רונית מצליח: זה לא נכון.
אברהם מיכאלי: הם עושים לנו מריחה פה, כל שנה אותו דיווח, לא השתנה כלום בדיווחים האלה בכל הכבוד.
אברהם מיכאלי: אל תגידי לא נכון.
<רונית מצליח: כי זה לא נכון.
מרב מיכאלי: אז מה השתנה?
אברהם מיכאלי: אנחנו כותבים בתקנות וחקיקות, ואתם מצפצפים עלינו זה הכול.
מרב מיכאלי: באיזה אופן, על מה מצפצפים, חבר הכנסת מיכאלי?
אברהם מיכאלי: אנחנו יושבים פה שנים ושומעים את הדיווחים האלה.
מרב מיכאלי: כן, אבל ספציפית מה לא מקויים?
אברהם מיכאלי: נזכרתי בנקודה שהיא כואבת, מטפלים בזה שנים.
אברהם מיכאלי: ישנם אסירים שיושבים בבתי הסוהר והם לא מודים, במיוחד בעבריינות מין, האסירים האלה לא מטופלים כי המערכת מתעלמת מהם.
אברהם מיכאלי: ביקשנו מהם פתרון, אבל יש כל מיני גורמים שמפריעים לזה.
אברהם מיכאלי: יש וג"א, יש ועדות אחרות שכל חוות שהם מוציאים אומרים לי כאילו לא לתת להם, לא מגיע להם לקבל שליש, אין להם שום דבר, אין להם שום זכויות כאלה, ורש"א אין להם תקציבים.
מרב מיכאלי: מה התשובה שלך לעניין אסירים שלא מודים.