GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילת פלדמן: יחד עם זאת, אנחנו מבינים את הקושי, ויש הנוסח המוצהב שהוצע על-ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה, שנבדק מול רשם הפטנטים.
<אילת פלדמן: הנוסח המוצהב מוסכם על רשות הפטנטים, על משרד המשפטים ועל כל משרדי הממשלה המעורבים.
<טל בנד: למה צריך שלוש שנים לבדוק 80 בקשות?
<רון תומר: אפשר בשלושה חודשים לעשות את זה.
<רון תומר: בין 80 בקשות, בין חצי לשליש זה פטנטים שאמורים לפקוע בתוך חמש שנים, ואם כך, שלוש שנים רק לבחון אותם, איך אני כחברה גנרית אדע לתעדף את הדברים שלי?
<רון תומר: בטעות אפתח קודם מוצר שיפקע אחר כך, ואדחה מוצר שפוקע קודם - למה?
<רון תומר: הרי המטרה שלנו, לדעת מתי לציבור יהיו תרופות לא בגלל דבר טכני ושלושה פקידים שיהיה שלוש שנים עיכוב בהשקת תרופות.
<ערן ברקת: אנחנו מערבבים בין שני נושאים.
<ערן ברקת: הקושי האדמיניסטרטיבי שעו"ד פלדמן התייחסה אליו, ניתן לו מענה בטקסט הצהוב.
<ערן ברקת: ההחלה של 64 טו, שמצד אחד, מסגרת החוק הזה מבטל את הצווים הזמניים, ומצד שני, 64טו משנה את הסעיף שאמר שחייבים להחליט עד יום מתן הפטנט אלא ככל הניתן, כלומר עשו איזון – מצד אחד, לקחו את הצווים הזמניים שהשתמשנו בבניין נעורים, ומצד שני אמרו: ככל הניתן.
<ערן ברקת: אם אתם לא מחילים את ככל הניתן של 64טו, ולקחתם את הצווים הזמניים, אתם שוב באופן רטרואקטיבי פוגעים- - -
<נעמה מנחמי: אילת, אפשר להשאיר את הצווים הזמניים, כלומר להשאיר להם גם את 64טו וגם את הצווים הזמניים, כדי שיינתן מענה, לטענת עו"ד ברקת?
<טל בנד: לא ברור מה השאלה.
<טל בנד: להשאיר מה, שצווים זמניים יינתנו?
<נעמה מנחמי: להשאיר גם את הצווים הזמניים לעניין בקשות תלויות ועומדות.
<אילת פלדמן: את מדברת על 64טו(ד).
<אילת פלדמן: אלה לא צווים זמניים.
<אילת פלדמן: זו ההכרעה בבקשה לצו הארכה לאחר תום תקופת הפטנט הבסיסי, במקרה שלא ניתן היה לעשות את זה קודם.
<אילת פלדמן: לא מדובר כאן על מצב של צו זמני, אם כי, כמו שדובר בהתחלה, תוקף הצו יהיה אחורנית ממועד פקיעת הפטנט הבסיסי.
<אילת פלדמן: זאת רק הבהרה.
<אילת פלדמן: אם אני מבינה נכון את בקשת עו"ד ברקת, למעשה הוא מבקש להחיל את 64טו, כולל טו(ד), בשינויים המוצהבים.
<ערן ברקת: מכיוון שלקחנו את הצווים הזמניים, שככל הניתן, יחול גם על בקשות תלויות ועומדות, והן לא תהיינה במשטר כלאיים, שאוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי.
<טל בנד: מה שהוא מבקש – שייקחו מאתנו גם את זה וגם את זה.
<טל בנד: כלומר את הוודאות שהיתה קודם, לפי החוק הנוכחי, ניקח לכם; את לוחות הזמנים הקצרים של החוק החדש לא ניתן לכם.
<טל בנד: מצוין.
<טל בנד: לא פלא שהוא מחייך.
דוד רותם: יש לי ישיבה אחרת.
<ערן ברקת: ההערה השנייה לגבי התחולה.
<ערן ברקת: מכיוון שיש הליכים משפטיים תלויים ועומדים, אני חושב שלא ראוי שהחוק הזה יחול על עניינים שבהם ניתנו החלטות משפטיות כמו עניין PTG, ואני סומך על הייעוץ המשפטי של הוועדה, שיבהירו את זה.
<ערן ברקת: אחרת אנחנו מבטלים רטרואקטיבית פסק דין של בית משפט.
<טל בנד: זה לא נכון, כי ההליכים ניתנו לגבי צווים זמניים.
<טל בנד: זה חזר לרשם.
דוד רותם: כמו שבית המשפט רגיל לבטל את החוקים שלנו, אנחנו יכולים לבטל את פסקי הדין שלו.
דוד רותם: נעשה הפסקה של רבע שעה.
<אילת פלדמן: נתחיל מהעניין השני, הצעת הועדה למחוק את סעיפים קטנים (ב) בהגדרת צו להארכת פטנט ייחוס הן לגבי ארצות הברית והן לגבי אירופה, אנחנו מסכימים למחיקת סעיף קטן (ב).
<אילת פלדמן: זו הנקודה הראשונה.
<אילת פלדמן: כלומר (א) יישאר, ו-(ב) יימחק.
<אילת פלדמן: ב-2 (א) יישאר, ו-(ב) יימחק.
<אילת פלדמן: העניין השני, לגבי סעיף התחולה, עמדת הממשלה היא להחיל את סעיף 64טו בנוסחו החדש גם על בקשות תלויות ועומדות, אולם סעיפים קטנים (א1), (ב) ו-(ג) לא יחולו, ובמקומם יבואו ההוראות המוצהבות בנוסח הוועדה.
אברהם מיכאלי: מה זה אומר לגבי תיקים הקיימים שנמצאים אצלכם 10 שנים?
<אילת פלדמן: הם ייבחנו תוך שלוש שנים.
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים לא יכול לומר לנו שתיקים של עשר שנים עוד שלוש שנים יטופלו.
<נעמה מנחמי: רשות הפטנטים.
<עפרה לנדאו: עפרה לנדאו, עוזרת משפטית לרשם הפטנטים.
<עפרה לנדאו: כרגע אנחנו בוחנים בקשות שבהן הפטנט הבסיסי עומד לפוג ב-2017.
אברהם מיכאלי: כשמגישים תיק, יש לכם מגמה, לא לדון בתיקים?
<עפרה לנדאו: חלילה.
<עפרה לנדאו: יש בקשות לצווי הארכה, שבהן טרם ניתן הפטנט הבסיסי.
<אילת פלדמן: למעשה, הבקשות נבחנות לפי תאריך פקיעת הפטנט הבסיסי; לא לפי סדר ההגשה.
<אילת פלדמן: יש בזה היגיון.
<טל בנד: היגיון שעומד בניגוד לחוק הקיים ולזה שאתם מציעים.
<רון תומר: מוצהר שהפטנט פג ב-2017.
<רון תומר: אני כחברה גנרית היום רוצה להתחיל לפתח אותו.
<רון תומר: אם אין ודאות, לא יהיה מוצר ב-2017 ולא 2018.
<רון תומר: מנעתם מאזרחים.
<רון תומר: אני לא מבין את זה, מדובר על עוד שלושה פקידים, שלושה בוחנים, ויש בשפע במשרד הפטנטים.
<רון תומר: אנחנו משלמים אגרות גבוהות גם ככה.
<רון תומר: יש שם עודף תקציבי.
<רון תומר: מה הבעיה לגמור את זה בשלושה חודשים.
<רון תומר: שלוש שנים?
<רון תומר: 80 בקשות בחינה טכניות של ארכה?
<אילת פלדמן: הנוסח שעכשיו הממשלה הסכימה לו בעצם מקצר את התקופה לעומת הנוסח בכחול.
<אילת פלדמן: לכן אנחנו מגבירים את הוודאות.
<רון תומר: בשורה התחתונה – ודאות, לא ודאות - אלה מילים גבוהות.
<רון תומר: המשמעות היא שיפוגו פטנטים וצווי ארכה, ולא יהיה תכשיר מתחרה בשוק, כי לא נדע מתי הוא פג, וזה יבוא לנו בהפתעה.
<רון תומר: אני לא מבין, כל תכשיר שאנחנו משיקים חוסך מיליונים, לפעמים עשרות-מיליוני שקלים למדינה בשנה.
<רון תומר: מדובר פה על להוסיף שלושה בוחנים?
אברהם מיכאלי: הם לא רוצים.
אברהם מיכאלי: אומרים לך 2017 - תחכה עוד שנתיים.
<רון תומר: הם יכולים כי יש שם יותר ממאה בוחנים.
<עפרה לנדאו: יש שלושה בוחנים.
<רון תומר: אז תקצו מתוך המאה עוד שלושה.
<רון תומר: תסכימי אתי שלא צריך תואר מיוחד בשביל לבחון צווי ארכה.
<רון תומר: זו בחינה יותר טכנית.
<עפרה לנדאו: הבחינה היא לא רק טכנית.
<רון תומר: אבל היא הרבה יותר פשוטה מאשר לבחון פטנט.
<רון תומר: תקצו עוד שלושה בוחנים.
<טל בנד: אם יש לכם שלושה מתוך המאה שעובדים על זה, ולכן הגעתם תוך שנתיים מ-55 בקשות ל-80 בקשות, משהו לא עובד פה.
<נעמה מנחמי: יש אפשרות להגיע אתכם לשנתיים?
דוד רותם: לא נאשר לכם יותר משנתיים.
<אילת פלדמן: טוב.
<אילת פלדמן: ויש נקודה אחרונה.
<רון תומר: מילה אחרונה, אדוני – בעלי הפטנט שיושבים פה מולנו ונלחמו על הארכה הזאת לא אומרים כלום.
<רון תומר: הם צריכים לרצות את הפטנט ואת הארכה שלהם, שהם נלחמים פה בציפורניים על כל סעיף, פתאום לא אכפת להם התחולה – מה שמבין למה התחולה משרתת אותה מערכה שלה ופוגעת בתחרות.
<נעמה מנחמי: סגרנו את הנקודה הזאת.
<אילת פלדמן: לעניין סעיף 64י3, בוטלה המילה סופית.
<אילת פלדמן: עמדת הממשלה היא להתנגד להוספת המילה סופית.
<אילת פלדמן: משרד הבריאות יסביר.
נילי חיון: אנחנו חוששים שביטול והמתנה להליכי ערעור ממושכים בחו"ל עלול להוביל למצב שבו גם לאחר שפטנט בוטל בישראל, עדיין נמתין לאותם הליכים.
נילי חיון: למעשה יש פה פרצה של שנים שהן לא תחומות.
נילי חיון: לכן אנחנו חושבים שכל זמן שיש פטנט בישראל, אפשר להמתין להליכי ערעור, אבל ברגע שהפטנט בישראל פוקע, נדרשת ודאות.
נילי חיון: לכן אנו חושבים שיש להשאיר את המונח "ביטול" כפי שהוא, ולהשאיר את זה לפרשנות בית משפט, שיישם את זה בצורה זהירה תוך איזון כל השיקולים בכל מקרה ספציפי.
דוד רותם: הוועדה מקבלת את שלושת התיקונים.
אברהם מיכאלי: מה לגבי הנוסח שדיברנו על תוספת סעיף מפורש?
אברהם מיכאלי: איפה ניסחנו את זה?
<נעמה מנחמי: הוספנו זמני או קבוע ב-64ה(ה3).
אברהם מיכאלי: ואתם מצהירים שזה תואם גם את ההסכם ואת כוונת ההסכם בכל המשמעות.
<אילת פלדמן: כן.
דוד רותם: נעבור להצבעה.
דוד רותם: אושר לשנייה ושלישית פה אחד.
דוד רותם: טוב, אפשר להתחיל?
דוד רותם: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 18) (קרן לתועלת הציבור והוראות לעניין חברה לתועלת הציבור), התשע"ב-2012.
<תמי סלע: בהמשך לישיבה הקודמת, יש נקודה אחת שאנחנו צריכים קודם להחליט לגביה, וזאת שאלת הפיצול של הצעת החוק ואחר כך להמשיך בקריאת הסעיפים – היינו בסעיף שעוסק בוועדת הביקורת.
דוד רותם: למה צריך ועדת ביקורת?
<תמי סלע: אם לפרט את השאלה שנמצאת על שולחן הוועדה, יש חלק של ההצעה שעוסק בקרנות לתועלת הציבור.
<תמי סלע: הסעיפים הרלוונטיים מהצעת החוק הם: 1, 6, 8, 9(1) עד (3) – זה הסעיף שעוסק בעיצומים הכספיים ויש שם את פסקאות (1) עד (3) שנוגעות לקרנות לתועלת הציבור ופסקה (4) נוגעת לכלל החברות לתועלת הציבור והעמותות – סעיפים 11 ו-14 הם הוראת תחולה ומעבר שרלוונטית רק לקרנות לתועלת הציבור והסעיפים האחרים של ההצעה שעניינם הוראות שחלות על החברות לתועלת הציבור ועמותות בכלל.
<תמי סלע: השאלה אם הוועדה מבקשת לפצל.
<תמי סלע: זה אומר - - -
דוד רותם: לא יודע – מי רוצה לפצל?
דוד רותם: כן, אורי.
אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, בקשות לפיצול נידונו בוועדה גם כשאתה השתתפת וגם בפעם האחרונה - - -
דוד רותם: כשאני השתתפתי לא הייתה שום בקשה לפיצול.
אורי מקלב: יכול להיות שאצלך, כשחבר כנסת מעלה את זה, זה לא נקרא דיון כל זמן שאתה לא הסכמת אתו, אבל העלו כאן את הנושא ודנו בו בהרחבה.
אורי מקלב: אתה גם ביקשת שנדבר על זה בפעם הבאה – אמרת שכרגע לא תדון בזה.
אורי מקלב: לא בישיבה האחרונה, אחת לפניה – הדברים רשומים בפרוטוקול, אפשר לבדוק זאת.
אורי מקלב: היועצת המשפטית, קשובה לכל מילה שיוצאת פה, ודאי גברתי זוכרת שדיברנו על זה כאן כשניהלת את הישיבה.
אורי מקלב: בכל אופן, בפעם האחרונה השתתפו בישיבה מספר חברי כנסת וכל אחד בלשונו דיבר על הנושא הזה.
אורי מקלב: לחוק אולי יש אותו שם משפחה אבל הוא אפילו לא משפחה אחת.
אורי מקלב: יכול להיות שהכוונות, התכליות הן משותפות אבל בסופו של דבר אנחנו מדברים כאן על הצעת חוק שכוללת שני סקטורים, שני מסלולים נפרדים: יש הקרנות לתועלת הציבור עם החוקיות והמטרות והאופי שלהן ומנגד יש את העמותות, המגזר השלישי.
אורי מקלב: ביקשנו לפצל את החוק הזה – לא לדון בו כמקשה אחת – מכיוון שיש - - -
דוד רותם: לפצל את מה מתוך מה?
אורי מקלב: את הנושא של העמותות, המגזר השלישי.
<תמי סלע: עמותות וחברות לתועלת הציבור – הן יחד, והקרנות שהן נושא נפרד.
אורי מקלב: הקרנות לתועלת הציבור בנפרד.
אורי מקלב: נושאי הקרנות כבר נדונו כאן ודיברנו עליהם כאן בפרטי פרטים.
אורי מקלב: הדברים שרוצים לדון בנושא של העמותות והחברות לתועלת הציבור הם נושאים אחרים.
אורי מקלב: יש פה הרבה היבטים כלליים – לא רק משפטיים – חברתיים, התנהגותיים, אופיים והמטרות שלהם.
אורי מקלב: האופי של האנשים שפועלים בהן, הרקע של האנשים שפועלים, הכוונות של האנשים.
אורי מקלב: יש לזה השלכות.
אורי מקלב: אנחנו לא מתווכחים על המטרות, אני חושב שהמטרות הן חשובות מאוד, יש לנו אולי ויכוח על הדרך בעניין הזה, באיזו צורה להפעיל את זה.
אורי מקלב: חלק מחברי הכנסת שלא נמצאים פה אמרו:
אורי מקלב: אנחנו בכלל לא ידענו שמדובר בחוק שגם מדבר על - - -
דוד רותם: ואם הם היו באים הנה, הם היו יודעים על מה מדובר?
אורי מקלב: יכול להיות שהם לא היו יודעים אבל הם היו חושבים שהם יודעים.
אורי מקלב: ככה הם בכלל לא יכלו לבוא ולבטא את מה שהם חושבים או לא חושבים.
אורי מקלב: אני בכלל לא מזלזל בחברות - -
מיכל רוזין: הוא מזלזל.
דוד רותם: אתה לא – אני יודע שאתה לא.
אורי מקלב: - - היה להם גם ייצוג פה – אני לא יודע למה היום הם לא הגיעו, יכול להיות שהם גם לא דיברו על כך.
אורי מקלב: לא שמישהו ניסה להסתיר, אבל אני חושב שהמקרה הזה הוא מקרה קלסי שצריך לדון בעניין הזה באופן נפרד.
אורי מקלב: לא יפגע שום דבר גם בתוכן של הדברים וגם בטרה של הדברים וגם בכל התכליות שאנו רוצים להגיע אם נדון בזה בנפרד.
אורי מקלב: לא לדון – זה כבר דיברנו ככה, דיברנו בחוק הקודם.
אורי מקלב: אני גם פונה למשרד המשפטים בעניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שנוצר רושם שהיה ניסיון לעשות פה איזה משהו להבליע משהו בתוך החברות.
אורי מקלב: נוצר רושם – אני לא חושב שזה נכון – אבל נוצר רושם.
אורי מקלב: הנראות של זה היא כבר ככה.
אורי מקלב: יש כבר מספיק עמותות שפנו אלי והייתה להן הרגשה שברגע האחרון מישהו העיר אותם או שפתאום הם שמעו שמדברים בכלל על עמותות והם לא חשבו על זה.
אורי מקלב: יכול להיות אפילו אחד שמתמצא וקורא – לא עכשיו בנוסח המתוקן – שמדובר כאן על קרן לתועלת הציבור לא חשב שיש לזה גם סעיפים רבים ומשמעותיים מאוד שמשליכים על העמותות ועל החברות לתועלת הציבור.
אורי מקלב: אם זה נוצר ככה, אפשר להמשיך את הדיון, אדוני היושב-ראש, כמעט באותה מסגרת שגם היום אנו דנים ולפצל את זה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו לא נמצאים תחת הדברים – יכול להיות שנרצה לעשות שינויים וזה יהיה לנו יותר קל לעשות בעניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שדרך המלך היותר נכונה היא לפצל את החוק ולדון בו במסגרת חוק נפרד – כאותו חוק אבל הדיון יהיה בנפרד כמו שאנחנו מדברים על כל פיצול לחוק שנעשה אחרי קריאה ראשונה, כמו שאנחנו רגילים או מבקשים לא פעם בדיוני תקציב.
אורי מקלב: במסגרת הזאת אפשר לאשר או לא לאשר את הסעיפים הקודמים, והסעיפים האלה יידונו בנפרד.
<אבי ליכט: אין לנו התנגדות.
דוד רותם: למה אין לכם התנגדות?
<אבי ליכט: לפיצול.
דוד רותם: זאת אומרת, מה שסיכמנו, מה שגמרנו, אנחנו נצביע עליו ונפצל אותו?
מיכל רוזין: כלומר שכל הסעיפים שקשורים לעמותות לא יהיו חלק מהחוק הזה אלא ימצאו את מקומם בחוק העמותות שמתגבש?
<אבי ליכט: המשמעות היא שכל הפרק של הקל"צים, הדיון בו ייסגר והוא ימשיך לקריאה שנייה ושלישית ושאר סעיפי החוק יידונו עכשיו לפי קצב ההתקדמות של הוועדה.
<אבי ליכט: אנחנו לא מושכים את הצעת החוק אלא ממשיכם את הדיון בה ומפצלים את מה שהוועדה סיימה.
<אבי ליכט: מבחינתנו חשוב מאוד להעביר שלא הייתה לנו כל כוונה להסתיר, הכול היה על השולחן.
<אבי ליכט: אם למישהו יש איזשהו ספק – אנחנו מסירים את הספק.
<אבי ליכט: אם זה מה שהוועדה מבקשת, אנחנו כמובן מקבלים.
<אבי ליכט: אנחנו לא רואים בזה היבט מהותי.
<אבי ליכט: הבקשה היחידה שלנו היא להמשיך את הדיונים כפי שהם כדי לסיים את כל החקיקה בהקדם האפשרי.
מיכל רוזין: אני רוצה להתייחס לנושא של העמותות בחוק הזה, אם אפשר.
מיכל רוזין: כמנהלת עמותה ב-5 השנים שקדמו לבחירתי לכנסת, אני חייבת לומר שהמדינה מפריטה את עצמה לדעת, אנחנו יודעים את זה, בעיקר בתחומי החינוך, הרווחה והבריאות.
מיכל רוזין: אנחנו רואים את זה כל הזמן.
מיכל רוזין: המגזר השלישי תופס יותר ויותר חלקים מהאחריות של המדינה בנושאים האלה.
מיכל רוזין: מה שקורה היום זה שבגלל התופעה הזאת, בגלל שבעצם יותר ויותר עמותות הפכו להיות אלה שמנהלות חלק גדול מהנושאים שהמדינה היא זאת שצריכה לנהל, בגלל שהעמותות נתמכות על-ידי משרדי הממשלה ודרכן מועבר הכסף כדי לדאוג לצורכי הציבור במקום שהממשלה תעשה את זה בעצמה – באים עכשיו ואומרים שצריך להתייחס לאותן עמותות כחברות.
מיכל רוזין: אני אומרת לכם שרוב העמותות – תמיד יש יוצאים מן הכלל ותמיד יהיה מי שיחפש את הפרצה כדי לרמות או לקלקל, צריך לתפוס אותם.
מיכל רוזין: אבל להקשות על אותן עמותות שעושות עבודת קודש, והמדינה מנצלת את זה שהן עושות עבודת קודש כי היא מנצלת את זה שהן מעסיקות אלפי מתנדבים לא בשכר ועובדים בחלקיות משרה בשכר נמוך מאוד, כך רוב העמותות.
מיכל רוזין: תמיד מראים את כל אלה שמקבלים המון כסף – אני לא יודעת, לא הגיעו לעמותות שאני מכירה.
מיכל רוזין: ועדיין המצב הוא כזה שהרוב עובדים בחלקיות משרה, הרוב מתנדבים וגם ועדת הביקורת לא פעם.
מיכל רוזין: אני יודעת כמנהלת עמותה כמה קשה לגייס מי שיסכים להיות ועדת ביקורת.
מיכל רוזין: מה שקורה כתוצאה מתיקונים האלה זה אומר שמי שיהיה ועדת ביקורת זה שוב רואה חשבון, זה שוב לשלם למישהו, שוב להכביד על העמותות בעוד ועוד כספים, בעוד ועוד דרך שבה היא צריכה לעבור כל מיני אנשי מקצוע שיכשירו אותה למען הממשלה.
מיכל רוזין: כאשר הממשלה עושה פיקוח, היא עושה פיקוח ראוי – תתפסו את מי שלא עומד בחוקים של הממשלה היום.
מיכל רוזין: אבל להפוך את העמותות לחשודות מלכתחילה, להפוך את העמותות לכאלה שצריכות לפעול כאילו הן חברות, אני חושבת שזה משמיט את הקרקע מתחת למעשים המדהימים שעושות העמותות במדינת ישראל.
מיכל רוזין: העמותות באמת עושות עבודת קודש.
מיכל רוזין: יש לי רק דברים טובים להגיד עליהן – יש לי דברים קשים להגיד על הממשלה שמפריטה את כל השירותים ומעבירה אותם לידי העמותות.
דוד רותם: יהיה לך אי-אמון ביום שני.
מיכל רוזין: כרגיל, כן.
מיכל רוזין: אתה לפעמים יכול גם להסכים אתי, זה בסדר.
מיכל רוזין: גם אם אני ממרצ - - -
דוד רותם: איך אפשר להסכים עם - - -
מיכל רוזין: אני חושבת שהעמותות עושות עבודה חשובה ביותר - - -
אורי מקלב: הפעם המועמדת לא תהיה זהבה גלאון, יהיה ליצמן.
אורי מקלב: הוא תמיד מודאג שאנחנו תומכים בזהבה גלאון לראשות הממשלה.
מיכל רוזין: מאוד מטריד אותו, מאוד מטריד.
דוד רותם: לא, אני רוצה שאתם תצביעו בשבילה.
אורי מקלב: הפעם זה יהיה ליצמן.
אורי מקלב: השבוע זה התור של ליצמן.
מיכל רוזין: ואנחנו נתמוך בליצמן.
אורי מקלב: אז אין לך בעיה.
מיכל רוזין: אני רוצה לסכם: אני לא חושבת שצריך לאפשר למי שמנסה לרמות או לא לעמוד בכללים לעשות זאת, אבל אני חושבת שלהמשיך להכביד על העמותות אומר שעוד ועוד עמותות ייסגרו, עוד ועוד עמותות לא יוכלו לתפקד.
מיכל רוזין: מדובר באנשים שמתגייסים לתחום, גם אם הם עובדים בשכר – תאמינו לי בתור מי שעשתה את זה, זה שכר בהתנדבות.
מיכל רוזין: אנחנו עושות את זה ועושים את זה והרבה מאוד נשים עושות את זה כי אנחנו באים לשם המטרה והאידאולוגיה.
מיכל רוזין: אני יודעת שקשה לך לשמוע את זה אבל זו הסיבה שאנחנו באים לעשות את התפקיד הזה בעמותות.
מיכל רוזין: עמותות לא באות לגנוב כסף מהמדינה ולא באות לגנוב כסף מתורמים – הן באות לעשות עבודה חשובה ביותר שהמדינה הפסיקה לעשות.
מיכל רוזין: לכן אנחנו לא צריכים להקשות על העמותות ויש חוק עמותות שמתגבש – לא ברור מדוע הסעיפים האלה לא יהיו שם.
דוד רותם: ולכן, מה את מציעה?
מיכל רוזין: אני מציעה שכל החוק הזה לא יוחל על עמותות ונעביר את זה לדיון בחוק אחר, במקום שמתאים לו, ואז נוכל לדבר על עמותות כעמותות.
מיכל רוזין: ברגע שאתה עושה השוואה בין עמותות לחברות אז ברור שהדיון הוא אחר לחלוטין.
<תמי סלע: ראשית, לגבי העניין של הפיצול ואיפה אנחנו נמצאים עכשיו: בקרנות לתועלת הציבור סיימנו את הדיונים אבל יש כמה נקודות וגם סוגיות כאלה של דיוקים שכדאי לחזור איתן לוועדה.
<תמי סלע: אני מציעה שבישיבה הבאה שקבועה ליום שלישי הבא, נבוא עם נוסח שהוא כבר מלוטש ומוכן לקריאה שנייה ושלישית ונביא את הנקודות הנותרות ואז הוועדה תצביע על כל החלק הזה.
<תמי סלע: המשמעות של החלטת הפיצול, אם אכן תתקבל פה, היא שהחלק השני שעכשיו אנחנו עומדים להמשיך את הדיון בו, של הפיקוח והאכיפה והמגזר השלישי בכללותו, בהחלטת הפיצול החלק הזה עובר קריאה ראשונה חדשה כהצעת חוק נפרדת.
<תמי סלע: לעניין מה שאמרת, זה עלה פה בישיבה הקודמת, גם הטענה - - -
דוד רותם: למה זה צריך להיות - - -
<תמי סלע: זאת המשמעות של החלטת הפיצול.
<אבי ליכט: רגע, רגע, לזה אנחנו לא מסכימים.
מיכל רוזין: לדעתי הוא לא הבין את עניין הפיצול כפי שאני הבנתי אותו.
<אבי ליכט: אנחנו לא נתחיל עכשיו מההתחלה.
<אבי ליכט: אנחנו כבר נמצאים אחרי שלושה דיונים על הדבר הזה - - -
<תמי סלע: אבל לא מתחילים שום דבר מהתחלה – הדיונים שהיו נחשבים לצורך העניין.
<אבי ליכט: אני לא מבין למה צריך להעביר את זה שוב קריאה ראשונה.
<תמי סלע: לא מעבירים שוב קריאה ראשונה.
<תמי סלע: כשהחלטת הפיצול עוברת במליאה, כשהמליאה מאשרת את הפיצול, המשמעות של ההחלטה הזו היה שיש שתי הצעות חוק נפרדות, שרק הצעת חוק אחת עברה קריאה ראשונה.
<תמי סלע: פורמלית, המשמעות של החלטת הפיצול היא כקריאה ראשונה של הצעת החוק החדשה הזו שיצרנו בפיצול.
<תמי סלע: זה כל מה שאני אומרת.
דוד רותם: אז אני לא מפצל.
דוד רותם: אני לא רוצה לפצל.
<תמי סלע: למה?
<תמי סלע: אני לא מבינה מה הבעיה.
דוד רותם: אני לא רוצה לפצל – אני אביא את כל החוק הזה במכה אחת.
דוד רותם: אנחנו נמשיך לדון - - -
<תמי סלע: אבל זה מה שנעשה פה, רק רוצים לשפר את הליכי החקיקה - - -
דוד רותם: אני לא רוצה להעביר את זה עוד פעם קריאה ראשונה, אני רוצה להמשיך בחקיקה ואני אעביר בסוף את החוק בפעם אחת.
<תמי סלע: אבל לא צריכים להביא את זה שוב לקריאה ראשונה, זאת המשמעות הפורמלית של זה שהמליאה מחליטה לפצל, בגלל שיצרתי שתי הצעות חוק מהצעת חוק אחת, זה כל מה שאמרתי.
<תמי סלע: זה לא משנה שום דבר לעניין קצב הדיונים.
<אבי ליכט: יושב-ראש הוועדה, לנו אין מניעה כל עוד המשמעות היא שקל"צים עולה להצבעה שנייה ושלישית והצעת החוק נשארת כאן וממשיכים לדון בה בדיוק מאותה נקודה - - -
דוד רותם: מה אתה כל-כך רוצה שזה יישאר כאן?
<אבי ליכט: למה אתה אומר את הדברים האלה?
מיכל רוזין: יש לך משהו לגלות לנו?
דוד רותם: איילת שקד רוצה את הג'וב.
<תמי סלע: ניסיתי להסביר את המשמעות הפורמלית של זה.
<תמי סלע: דבר שני, עניין הסוגיה של חוק העמותות החדש ולמה עכשיו, עלה בישיבה הקודמת והתשובה שניתנה לנו שיש עניינים מסוימים, בגלל שזה ייקח 5-4 שנים או מספר שנים, ענייניים שהם דחופים יותר להתנהלות של הפיקוח על העמותות ושל המגזר – אני מנסה לומר שבכל סעיף וסעיף שנדון בו נצטרך להבין למה זה דחוף עכשיו.
<תמי סלע: בחלק השני הזה שעוסק במגזר השלישי, שאנחנו הולכים לדון בו – למה חשוב לעשות אותו.
<תמי סלע: יכול להיות שיש דברים הם כן דחופים.
אורי מקלב: שלא יעמוד העול והמתח והלחץ הזה שיש כבר חוק ודנו כבר בסעיפים, צריך לדון, אנחנו כבר דנים משעה - - -
<תמי סלע: זאת השאלה שעלתה והיא תעלה אגב הסעיף - - -
<אבי ליכט: אנחנו לא רוצים שתיווצר איזושהי תחושה שהכוונה בפיצול הזה היא לעשות איזשהו סוג של עיכוב.
אורי מקלב: דיון מעמיק.
<אבי ליכט: דיון מעמיק תמיד חשוב, אנחנו תמיד בעד דיונים מעמיקים - - -
מיכל רוזין: כשמזדרזים אין דיון מעמיק.
<אבי ליכט: אף אחד לא מזדרז – אנחנו עושים דיונים רציניים.
<אבי ליכט: אם היית משתתפת בדיונים הקודמים, ואנחנו גם מוכנים להיפגש אתך ולהסביר לך כמה ההצעה הזאת רצינית, היית שומעת את ההסברים שלנו ואני בטוח שהיית משתכנעת שהצעת החוק טובה.
מיכל רוזין: יושב-ראש הוועדה לא מתאם אתי זמנים, זו בעיה.
<תמי סלע: אין שום כוונה לעכב אלא רק לוודא בפיצול שההצבעה המליאה ובוועדה תהיה על כל הצעת חוק בנפרד.
<אבי ליכט: בסדר.
<אבי ליכט: מבחינתנו חבל לפתוח את זה.
<אבי ליכט: אנחנו פשוט רוצים בכל לשון של בקשה להתחיל כבר להתקדם עם החוק.
<תמי סלע: אני מציעה שנמשיך בקריאת הסעיפים עצמם.
דוד רותם: כן, אנחנו נמשיך.
אורי מקלב: איך אתה עושה?
אורי מקלב: אתה עושה הצבעה?
<תמי סלע: אתה יכול להצביע עכשיו ונמשיך בסעיפים מיד אחר כך.
דוד רותם: אני יכול הצביע על פיצול.
דוד רותם: מי בעד פיצול?
דוד רותם: בעד הצעת הפיצול – פה אחד
דוד רותם: טוב, 3 בעד.
מיכל רוזין: אני לא יכולה להצביע, אני לא חברה בוועדה.
אורי מקלב: אין חבר ממרצ בכלל.
אברהם מיכאלי: היא לא נגד, מה אתה רוצה?
אברהם מיכאלי: היא בעד.
מיכל רוזין: אני הסמכתי אותם.
<תמי סלע: תיקונים לסעיף 345ח בנושא ועדת הביקורת – את התיקון לסעיף קטן (ג) כבר קראנו.
<תמי סלע: הגענו לפסקה (4) בסעיף קטן (ה): "לעמוד על ליקויים בניהול החברה, בין השאר תוך התייעצות עם המבקר הפנימי של החברה או עם רואה החשבון המבקר, ככל שמונו, ולהציע לדירקטוריון דרכים לתיקונם; מצאה ועדת הביקורת ליקוי כאמור," – אני קוראת עם כמה תיקונים שנוספו בעקבות דיונים שהיו מאז הישיבה הקודמת – "שהוא ליקוי מהותי" – זה בהתאמה למה שיש בחוק החברות ומתאים גם כאן – "תקיים ישיבה אחת לפחות לעניין הליקוי הנדון," – במקום חובת נוכחות של המבקר הפנימי או רואה החשבון או חובה שהם יהיו נוכחים – "ובלא נוכחות של נושאי משרה בחברה; ישיבה כאמור תיערך ככל הניתן בנוכחות המבקר הפנימי או רואה החשבון המבקר, לפי העניין.
<תמי סלע: על אף האמור בפסקה זו, נושא משרה רשאי להיות נוכח בישיבה כאמור לשם הצגת עמדה בנושא שבתחומי אחריותו.
דוד רותם: איפה נשיא הכבוד של לשכת המבקרים הפנימיים?
<מרדכי שנבל: לא הגיע היום – אפשר גם בלי כבוד.
<תמי סלע: אני ממשיכה לסעיף הבא.
<תמי סלע: לצערי אופיר כץ לא - - -
דוד רותם: רואה חשבון איריס שטרק נמצאת פה, היא חברת הוועדה לטיפול בנושא מלכ"רים ועמותות בלשכת רואי החשבון.
אברהם מיכאלי: הקימו לשכה חדשה?
אברהם מיכאלי: הוא אמר שאת לא מייצגת את הלשכה - - -
דוד רותם: הוועדה לטיפול בנושא מלכ"רים.
אורי מקלב: עד איזה סעיף את אמורה לקרוא עכשיו?
<תמי סלע: כמה שנתקדם.
<תמי סלע: את סעיף (4) כבר קראנו והוצעו תיקונים בעקבות אותו סעיף.
אורי מקלב: - - - שלא חייב להיות נוכח?
<תמי סלע: כן, שזאת לא חובה אלא "ככל הניתן", זה רק כשהליקוי הוא מהותי.
<תמי סלע: מה נקרא ליקוי מהותי?
<תמי סלע: זה משהו שכבר עושים בו שימוש כי זה קיים בחוק החברות, בחברות ציבוריות רגילות.
אורי מקלב: כל החובות האלה חלות על עמותות בסדר גודל כזה או אחר, זה לא בסעיף הזה - - - החשיבה שהייתה כאן וחלק מהחברים העלו כאן שצריך לעשות דיפרנציאציה בין העמותה שעוסקת במשהו קטן, סכום שנקבע אנחנו, רשם העמותות יכול לעשות דרגות בתוך העמותות, לבין עמותות שהתקציב שלהן גדול יותר - - -
מיכל רוזין: לשלם לרואה חשבון - - -
אורי מקלב: אין היום מספיק אנשים - - -בוודאי זה - - -
<גלי גרוס: החובה למנות ועדת ביקורת קיימת בכל עמותה.
<גלי גרוס: יחד עם זאת, חובה למנות מבקר פנימי.
<גלי גרוס: הסעיף הזה ממילא חל אם יש מבקר פנימי או אם יש רואה חשבון מבקר, אחרת אין משמעות לסעיף הזה – הוא לא יוצר משהו חדש.
<גלי גרוס: עמותות עם מחזור שהוא נמוך ממיליון ומשהו אחרי הצמדות לא מחויבות במינוי רואה חשבון מבקר ולכן ההזמנה של רואה חשבון מבקר היא לא רלוונטית בסעיף הזה.
<גלי גרוס: כנ"ל לגבי מבקר פנימי – חברות לתועלת הציבור עם מחזור כספי של מעל 10 מיליון ₪ חייבות במינוי מבקר פנימי.
<גלי גרוס: במסגרת ההצעה הזאת אנחנו רוצים להוסיף הסמכה לשר שמשפטים לקבוע בתקנות מתי תהיה חובת מינוי בעמותות.
<גלי גרוס: ברור שהסעיף הזה רלוונטי ככל שיש חובת מינוי וכהונה של מי מהגורמים האלה – ואם לא, הסעיף הזה ממילא אין לו - - -
<מרדכי שנבל: ולמה לא לעשות בכל זאת בעמותות, כמו בחברות לתועלת הציבור - - -
<גלי גרוס: לא דנו עדיין בסעיף הזה.
<גלי גרוס: כשנגיע לסעיף ההוא שמדבר - - -
<מרדכי שנבל: אבל אמרת את הדברים, אז אני שואל למה?
<מרדכי שנבל: הרי שוני מהותי אין ביניהם.
דוד רותם: שוני מהותי – אנחנו לא נכריח אף אחד למנות מבקר פנים.
<תמי סלע: עכשיו אנחנו קוראים את הסעיף שעוסק בחברות לתועלת הציבור.
<תמי סלע: יש סעיף מקביל שנקרא מיד אחריו שהוא דומה ברוב הדברים ויש כמה הבדלים, שעוסק בוועדת ביקורת של עמותות.
<תמי סלע: יכול להיות ששם, אם תרצו, אני אזכיר.
<תמי סלע: היה פה דיון שלא הסתיים לגמרי בישיבה הקודמת, בו עלתה טענה שגם היום ועדות ביקורת בעמותות – אני לא יודעת אם זה נכון גם לחברות לתועלת הציבור – הן במידה מסוימת חותמת גומי.
<תמי סלע: אני לא יודעת אם זה נכון בכל העמותות, אבל עלתה טענה כזו.
<תמי סלע: הן לא באמת בעלות יכולת, זמן, והן לא מקבלות גמול כדי לבצע את התפקידים שלהן בצורה ראויה ואם נוסיף להם תפקידים, לא נפתור את הבעיה, אולי מחריפים אותה.
<תמי סלע: לא מיצינו, אני חושבת, את הדיון, אבל אולי נקרא קודם את כל התפקידים - - -
אורי מקלב: - - - לא יכול לקבל שכר בעמותה.
<מרדכי שנבל: - - - לא יכולות לבצע את התפקיד שלהן, אז חבל על כל המבנה הזה.
<תמי סלע: אני לא יודעת עד כמה זה נכון.
<תמי סלע: אני אומרת שטענה כזאת עלתה, אני שמעתי את זה גם בין הדיונים מגורמים שונים, בגלל שהם אנשים שלא תמיד יש להם את הכישורים המתאימים, את הזמן, והם לא מקבלים גמול.
<תמי סלע: אבל בואו נקרא קודם את כל הסעיפים.
אורי מקלב: אבל זה רק בחברה לתועלת הציבור או גם בעמותות?
<תמי סלע: בחברה לתועלת הציבור ובעמותה.
<תמי סלע: ככל שיש חבר ועדת ביקורת, גם אם הוא חבר עמותה, הוא יכול לקבל גמול כמו שמוסדר בתקנות, גמול גבוה יותר אם יש לו איזושהי מומחיות.
<תמי סלע: אבל בעמותות וגם בחברות לתועלת הציבור אפשר למנות אדם – בעמותות קוראים לזה גוף מבקר, בחברות לתועלת הציבור זה פשוט אדם שהוא לא בעל מניות בעמותה ויש לו גם מומחיות מסוימת – אז אפשר לתת לו שכר כמקובל במקצוע.
<תמי סלע: זאת אומרת, יש את האופציה שגורם מקצועי - - -
<מרדכי שנבל: בחברה לתועלת הציבור אפשר למנות במקום ועדת ביקורת - - -
<איריס שטרק: בדיוק מה שאמרת – מדורג לפי גודל הגוף.
<גלי גרוס: הוא גם תלוי מומחיות.