GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה מזרחי: את אומרת שזה ניצול סמכות לא למטרות.
משה מזרחי: הנה, אני מגדיר לך את זה יותר נאה.
<סיגל קוגוט: אני אומרת שזה מסלול עוקף לחוק.
משה מזרחי: זו מילה יותר טובה?
משה מזרחי: להגיד, היועץ ובניגוד לחוק?
<סיגל קוגוט: לא בניגוד, כל זה בא במסגרת החוק, אבל זה מסלול עוקף חוק, והשאלה היא אם אתה מפקח עליו או רק מדוּוח עליו.
משה מזרחי: אני מציע שנדוּוח בשנתיים הקרובות, ונרשום לנו בצד, שאם נראה שזה מצב אנומלי – אני לא רואה שיש פה חריגה משמעותית.
דוד רותם: אין שום חריגה מהותית.
דוד רותם: היועץ לא חורג.
דוד רותם: היועץ מפרש את החוק כפי שהוא חושב, ומחייב את כולם.
משה מזרחי: שמע, זה שנתיים נוהג, ואתה לא שמעת אפילו ציוץ של בעיה.
<שלמה למברגר: אין בעיות בתחום הזה.
<שלמה למברגר: את זה צריך לומר.
משה מזרחי: אין בעיה בתחום.
<שלמה למברגר: זה לא שאנחנו באים פה לטפל בבעיה קיימת.
<שלמה למברגר: הבעיה לא קיימת.
משה מזרחי: אם הייתם מציבים לנו פה, כוועדה, ואם מישהו היה בא ואומר, הנה, לשכת עורכי-הדין יושבת פה, המכון הישראלי לדמוקרטיה – אף אחד לא הציע בעיה.
<סיגל קוגוט: השאלה היא אם אתה בונה מודל שבעתיד יאפשר בעיה.
<סיגל קוגוט: אתה בונה מודל כדי שלא יהיו בעיות.
<סיגל קוגוט: זה דבר חדש, אז ברור שכרגע לא היו בעיות.
<קריאות: זו הוראת שעה.
<סיגל קוגוט: ההסמכה היא חדשה, אז איך יהיו בה בעיות?
<קריאות: שלוש שנים.
<סיגל קוגוט: מה יקרה בעוד שנים, שפתאום יהיו רעיונות אחרים?
<קריאה: באמת, לא להגזים.
משה מזרחי: על התוספת הזאת, הענקת הסמכות ליאל"כ, דיווחו לוועדה?
משה מזרחי: קיימתם דיון על זה?
<סיגל קוגוט: ידענו שנתכנס פה.
<סיגל קוגוט: זה הדיון, מבחינתנו.
משה מזרחי: לא, זה לא מאתמול הם עשו את זה.
משה מזרחי: מתי העניק את הסמכויות?
<דורית ואג: בימים אלה.
<סיגל קוגוט: בימים אלה.
<לילך וגנר: הדיווח הראשון מ-2011, דיווחנו בדיוק על ההסמכה שניתנה גם עכשיו.
<לילך וגנר: בדיווח מ-2012 לא היו הסמכות.
משה מזרחי: ממתי ההסמכה הזאת שעכשיו עלתה?
<לילך וגנר: מ-2011.
<סיגל קוגוט: מ-2011.
<סיגל קוגוט: זה חדש.
משה מזרחי: ודיווחתם לוועדה ב-2011?
משה מזרחי: עשינו דיון?
משה מזרחי: אני לא הייתי פה.
<לילך וגנר: לא היה דיון.
<סיגל קוגוט: לא עשינו דיון.
משה מזרחי: הנה, זה איפה הפיקוח של הוועדה.
<סיגל קוגוט: ב-2012 לא היו הסמכות, וביקשנו שיקדימו את הדיווח של עכשיו, כדי שבמסגרת הדיון הזה, יהיה גם דיון על ההסמכה, וזה הכול, זה הפיקוח.
<סיגל קוגוט: נו, דודו, יאללה, להחליט על הנקודה האחרונה.
משה מזרחי: מבטיח שבעוד שנתיים אנחנו נעשה את - - -
דוד רותם: בעוד שנתיים לא נהיה פה בכלל.
דוד רותם: מה אתה יודע - - -
משה מזרחי: אז מה אכפת לך? – אחרינו המבול.
<דורית ואג: תודה רבה לכם באמת.
<דורית ואג: באמת תודה.
דוד רותם: אני ניסיתי, אבל זה לא עבד.
<קריאה: יש לנו בפרוטוקול.
<סיגל קוגוט: נו, דודו, יאללה, נגמור עם זה.
<סיגל קוגוט: אתה מוותר להם?
<קריאה: אפשר לוותר להם.
משה מזרחי: שחרר אותם, יש להם המון תיקים להכין בהם כתבי אישום.
<שלמה למברגר: כל דקה שאנחנו פה, זה עוד מכונית מתפוצצת באשקלון.
<סיגל קוגוט: וואוו, וואוו.
דוד רותם: טוב מאוד, תישאר פה הרבה זמן.
<סיגל קוגוט: נו, דודו, להחליט על זה.
דוד רותם: כן, אנחנו מצביעים על זה.
<סיגל קוגוט: אז מה אתם רוצים?
דוד רותם: כמו שאת קראת את זה – שיהיה אישור מראש.
משה מזרחי: אבל לפני רגע סיכמנו שאנחנו - - -
דוד רותם: מי סיכם אתך?
משה מזרחי: אני סיכמתי, אני יושב על הכיסא הזה, ואני כרגע קובע.
משה מזרחי: לא חזרת אליו, אכלת אתה.
דוד רותם: נכון, ומתברר שאתה קצין משטרה בכיר, ואי אפשר לסכם אתך כלום.
משה מזרחי: אוי, הקול שלי כיושב-הראש עושה את זה יותר משמעותי, מבחינת התקנון?
<דורית ואג: כן.
<קריאה: אפשר לוותר.
<סיגל קוגוט: נו, מיכאלי, מה אתה חושב?
<סיגל קוגוט: אתה תכריע, מיכאלי.
משה מזרחי: מר רותם, הייתי מסכים אלמלא ב-2011 הם שולחים לנו את הדיווח הזה; היועץ המשפטי לממשלה נותן בידיה של הוועדה את ההסמכה החדשה מביא את זה ומאיר את עיניה, הנה, זה מה אני עושה.
משה מזרחי: לא נזעקנו אז, גברתי.
משה מזרחי: לא אמרנו, רגע, רגע, רגע, בואו תסבירו לנו.
משה מזרחי: הנה זה תפקידה של הוועדה, זה תפקיד של פיקוח: בואו תסבירו לנו מה פתאום היועץ עושה דבר כזה לפני שנתיים.
דוד רותם: אז היה טוב מאוד.
משה מזרחי: יש במשפט: עילת השתק.
משה מזרחי: יעני, אם לא צעקנו אז, מה עכשיו אנחנו קופצים?
<סיגל קוגוט: ראשית, אנחנו יכולים לדון בהסמכה, יש לנו כמה שאלות לשאול עליה.
<סיגל קוגוט: אבל, נניח שזה הסמכה נפלאה, וכל העבירות כאן באמת מתאימות – מה זה משנה?
<סיגל קוגוט: אתה בונה מבנה כדי לחסום תקלות עתידיות, אתה לא חייב שכרגע תהיה פה בעיה.
<סיגל קוגוט: נניח שאין פה עכשיו בעיה, אבל מחרתיים תהיה בעיה.
<סיגל קוגוט: אז את רוצה לבנות מבנה שלא יהיה בו בעיות.
אברהם מיכאלי: משה, עוד שנה דיווח?
משה מזרחי: יאללה, עוד שנה?
משה מזרחי: יאללה, אתה אתי?
דוד רותם: לא, הוא אתי.
משה מזרחי: לא, הוא לא אתך.
אברהם מיכאלי: אנחנו כולנו ביחד.
דוד רותם: אתם לא תגמרו היום את הדיון.
דוד רותם: אני אבקש ממילא רביזיה, אז זה יפקע.
<שלמה למברגר: לא, את זה אל תעשו לנו.
דוד רותם: אני אעשה לכם את זה.
דוד רותם: תשכנע אותם שיצביעו אתי, כי אחרת - - -
<יפעת רווה: לא, אנחנו לא יכולים, גם אין לנו מנדט לדבר הזה.
<לילך וגנר: אין לנו מנדט לזה - - -
<יפעת רווה: לא, עם הדבר הזה אנחנו הולכים ליועץ.
<סיגל קוגוט: ליועץ, למי שרוצים.
<יפעת רווה: אם זה לא ייגמר היום – אז לא ייגמר.
<יפעת רווה: מבחינתנו, זה נמשך.
דוד רותם: יש לי דיון בעוד עשרה ימים.
אברהם מיכאלי: יש דיון קבוע?
אברהם מיכאלי: אז נעשה תהליך אישור באותו יום.
<סיגל קוגוט: רגע, לא.
<סיגל קוגוט: אם מסכימים עכשיו, אנחנו נצביע עכשיו, כי הוראת השעה פוקעת לפני השריוּן הבא ששריינו, ועדיף לגמור את זה עכשיו אם יש הסכמות.
<סיגל קוגוט: אם אין, אז ממילא זה לא יהיה לפני - - -
משה מזרחי: השגנו הסכמות על הכול, חוץ מהעניין של אישור מראש.
דוד רותם: נכון, ולכן אתה תצביע אתי, כי אחרת אני אבקש רביזיה.
דוד רותם: ובאותו רגע שאני מבקש רביזיה, הסיכוי - - -
משה מזרחי: אתה יודע מה?
משה מזרחי: תלך על רביזיה.
<סיגל קוגוט: לא, לא, רגע.
<יפעת רווה: אין לנו סמכות.
<יפעת רווה: מבחינתנו, זה דבר שאנחנו מערבים את היועץ, וזה לא ייגמר היום, ככה או ככה.
משה מזרחי: מי מצביע אתי?
אברהם מיכאלי: יש לי ברירה?
אברהם מיכאלי: ברביזיה זה לוקח עוד שנה, נמצא פה היושב-ראש.
משה מזרחי: נו, אז מה אכפת לך?
אברהם מיכאלי: בוא נסכם אתו, מתי הדיון הקרוב?
דוד רותם: מתי הדיון הקרוב?
<קריאה: מאוחר מדי.
<יפעת רווה: ב-19, אחרי שההוראה פוקעת.
<לילך וגנר: אבל בסדר, אמרנו לכם את זה - - - אז תשכנעו עוד פעם.
<דורית ואג: לא, אני מציעה – מה שלא תסכימו עכשיו, לא תסכימו גם בעוד עשרה ימים.
<דורית ואג: תגיעו להסכמה עכשיו.
<דורית ואג: אני נותנת לכם עוד חצי שעה.
<סיגל קוגוט: נו, או שאתה מוותר?
דוד רותם: אני לא מוותר.
<סיגל קוגוט: בסדר, אז מיכאלי וחבר הכנסת מזרחי - - -
אברהם מיכאלי: מה זה נותן לך, להצביע?
דוד רותם: אני מבקש להצביע על הצעת התיקון.
אברהם מיכאלי: לא, אבל אתה רוצה את הדיון.
דוד רותם: אני רוצה תיקון, שהיועץ המשפטי יקבל אישור מראש.
דוד רותם: עשרה ימים - - -
<דורית ואג: נתנו עוד מועד לחוק הזה, אם לא נגמור היום, ליתר ביטחון.
<סיגל קוגוט: ליתר ביטחון, אפשר לגמור אותו היום כי, בסופו של דבר, הוראת השעה פוקעת לפני הזמן השני ששריינו.
<דורית ואג: ואפשר לעשות את זה, בבקשה, ל-25 שנה?
<דורית ואג: - - -
משה מזרחי: אפשר פרקטית לקבל מכם הבטחה, שכאשר היועץ מחליט, לפני שזה יוצא לפועל, שזה יגיע הנה לוועדה, כדי שאנחנו - - -
דוד רותם: מה זה, "הבטחה"?
<יפעת רווה: אבל לא לאישור, לידיעה.
<סיגל קוגוט: ואם הוועדה תחשוב שיש פה בעיה?
<סיגל קוגוט: היא לא תוכל להגיד כלום?
משה מזרחי: ואם הוועדה תחשוב שיש פה בעיה?
משה מזרחי: היא לא תוכל להתערב?
<יפעת רווה: אבל יש הבדל בין אישור פורמלי שנדרש לפי החוק, לבין זה שהוועדה תביע את עמדתה ונביא את זה בפני היועץ.
<יפעת רווה: אלה שני דברים שונים.
<סיגל קוגוט: אתה מסכים לזה?
דוד רותם: טוב, אדוני היושב-ראש - - -
משה מזרחי: נו, תעלה להצבעה.
משה מזרחי: אני, כמובן, - - -
משה מזרחי: לא, לנקודה הזאת.
משה מזרחי: הגענו להסכמות כל-כך יפה - - -
דוד רותם: הם לא יכולים להגיע אתך להסכמה, הם מפחדים.
משה מזרחי: למה, לא הגיעו?
משה מזרחי: היה פה ויכוח ארוך וסיימנו - - -
<דדו זמיר: הר ממילא הולכים לדון בכל הסמכויות גם של הגופים האחרים, אז זה יהיה ביחד.
<שלמה למברגר: אני מציע, אם לא מצליחים להגיע להסכמה, ואני לא יודע אם זה מקובל, אני חלש מאוד בתקנוני כנסת למיניהם - - -
משה מזרחי: גם אני, אבל לא חשוב.
דוד רותם: לא, אתה גם חלש מאוד בהסכמות.
<שלמה למברגר: בנושא האחרון, ראית, כמעט לא דיברתי.
<שלמה למברגר: אני לא מתיימר להבין בו יותר מדי.
<שלמה למברגר: אבל אני כן חושב שאולי אפשר להעביר את התיקון עכשיו, בכל מה שנוגע לשני הרכיבים הראשונים, ולדחות את הדיון אך ורק בנושא השלישי, לדיון הבא, ל-19, או מתי שזה נקבע.
משה מזרחי: מקובל עלי.
<סיגל קוגוט: לא, אתה לא יכול.
<שלמה למברגר: למה לא?
משה מזרחי: לא יודע.
משה מזרחי: אי אפשר?
אברהם מיכאלי: זה פיצול.
<דורית ואג: צודק.
אלעזר שטרן: ואז צריך לפצל את הצעת החוק.
<עדנה טנא: דווקא בנקודה השלישית, לכאורה, לא היתה חריגה של הגופים שמטפלים.
<עדנה טנא: ולפי מה שאמר חבר הכנסת מזרחי, כפי שנאמר, דיווח הועבר ב-2011, לא נאמר דבר לגבי המסמך שהועבר.
<עדנה טנא: לכאורה, אין בעייתיות.
משה מזרחי: זו הרגשה לא טובה.
<עדנה טנא: זה קצת מרגיש לא טוב.
משה מזרחי: מה, אנחנו מכסים את זה שאנחנו לא עשינו את פיקוחנו?
<סיגל קוגוט: לא, זה לא בגלל זה.
<סיגל קוגוט: לפעמים יהיה לך דיווח שתחשוב שהוא תקין.
<סיגל קוגוט: אתה בונה מודל כדי שבעתיד לא יהיה - - -
משה מזרחי: למה לא בניתם את המודל אז?
<סיגל קוגוט: בגלל שאז אמרו לנו שזו הוראת שעה.
<סיגל קוגוט: ועכשיו גם אומרים לנו שזו הוראת שעה.
<דדו זמיר: לא, סיגל, אבל מה שחשוב – אמרת שאת הולכת לפקח על כל הגופים, לא רק על המשטרה.
<סיגל קוגוט: נכון, נכון.
<דדו זמיר: אז ברגע שיהיה דיון הפיקוח על כלל הגופים, זה יעלה לסדר היום.
<סיגל קוגוט: בסדר, אני לא מזלזלת בטענה הזו.
דוד רותם: יש לי תאריך ב-17 בחודש.
<קריאה: ב-19 - - -
<סיגל קוגוט: לא, אבל, דודו, ההוראה בתוקף עד - - -
אברהם מיכאלי: - - - לעוד יומיים.
דוד רותם: לכן אני רוצה להצביע עכשיו, להפוך את זה להוראה שהוא חייב לקבל אישור, ומקסימום, תיפגשו בדיון עצמו.
<סיגל קוגוט: דודו, אולי תגיש את זה כהסתייגות?
דוד רותם: אני לא רוצה להגיש את זה כהסתייגות.
דוד רותם: אני אגיש את זה כרביזיה.
אברהם מיכאלי: אם תגיש רביזיה, תתקע את זה עוד שנה.
אברהם מיכאלי: אז לא יהיה להם לא חוק ולא שום דבר.
משה מזרחי: אז שלא יהיה.
משה מזרחי: נו, אז מה קרה?
משה מזרחי: רגע אחד, אז מה?
משה מזרחי: גם הם – הם בגלל העניין הזה רוצים לתקוע את החוק.
משה מזרחי: אני בעד, יאללה, הצבעות.
<סיגל קוגוט: אנחנו כן יכולים להגיד שאנחנו מטפלים בכל התובעים, לרבות המשטרה, ולא יטענו נגדנו בעוד שנתיים.
<סיגל קוגוט: בין אם זה יהיה הוראת קבע, ובין אם זה יהיה הוראת שעה, אנחנו נטפל בכל הגופים, לרבות המשטרה, ואנחנו לא נאפשר מסלולים עוקפים שאין בהם שום סייגים, שום אמות מידה לשיקול דעת סתם, איך שמתחשק.
<סיגל קוגוט: ואנחנו אומרים את זה מראש.
<יפעת רווה: בסדר, ואז נוכל להביא את זה כמו שצריך לפני היועץ - - -
אלעזר שטרן: גם אם זו תהיה הוראת שעה.
אלעזר שטרן: שלא תישמע הטענה שבגלל שזה הוראת שעה - - -
<סיגל קוגוט: גם אם זו תהיה הוראת שעה.
<יפעת רווה: סיגל, אז אנחנו נוכל להביא את זה כמו שצריך בפני היועץ - - -
<לילך וגנר: וזה יהיה דיון כולל בסעיף 12 - - -
<יפעת רווה: ממילא, הרי שרת המשפטים ביקשה, את כל הדבר הזה ואת כל נושא האיחוד, לשקול, אז כל הנושא הזה יישקל.
<סיגל קוגוט: אז תוותר.
דוד רותם: מה פתאום שאני אוותר?
<סיגל קוגוט: אז תגיש הסתייגות.
דוד רותם: לא רוצה להגיש הסתייגות, אני רוצה להגיש רביזיה.
<סיגל קוגוט: תגיש הסתייגות, דודו.
<סיגל קוגוט: תוכל לדבר אחר-כך עם חברי הכנסת על ההסתייגות.
אברהם מיכאלי: טוב, יש לנו עוד דיון.
<סיגל קוגוט: רגע, רגע, לא.
<סיגל קוגוט: נגמור את זה, חבל.
<שלמה למברגר: חבר הכנסת רותם, באמת, זה כל-כך חשוב לנו, השניים הראשונים, וצריך למצוא את הפיתרון לזה.
דוד רותם: תגיעו להסכמה על הדבר השלישי.
<סיגל קוגוט: בסדר, אבל הם אמרו שהם לא יטענו נגדנו.
<שלמה למברגר: האנשים שיושבים כאן, בחדר הזה, לא מוסמכים לקבל החלטה - - -
<יפעת רווה: כן.
<יפעת רווה: כרגע אנחנו ממש לא יכולים.
<סיגל קוגוט: אבל הם גם לא יטענו נגדנו שזו הוראת שעה, אם זה יהיה עוד פעם הוראת שעה.
דוד רותם: זה לא יהיה יותר הוראת שעה.
<סיגל קוגוט: בסדר, את זה אמרו גם לפני שלוש שנים, שזה לא יהיה יותר הוראת שעה.
<לילך וגנר: - - -
<יפעת רווה: את יודעת מה היה מאחורי הקלעים.
<סיגל קוגוט: דודו, תוותר.
דוד רותם: אני לא מוותר על זה.
דוד רותם: מזרחי יצביע אתי, כי הוא מבין שזה נכון.
<סיגל קוגוט: בסדר, זה נכון, אבל כמו שדברים אחרים נכונים, כל מה שאמרו כאן, כמו תקיפת שוטר, זה גם נכון.
<סיגל קוגוט: אבל אתה רוצה נתונים, אתה רוצה לאסוף עוד דברים.
משה מזרחי: זה אולי יהיה נכון עוד שנתיים.
משה מזרחי: לעכשיו זה לא נכון.
משה מזרחי: אני לא מרגיש נוח עם זה שאנחנו לא נקפנו אצבע פה.
דוד רותם: טוב, אז בישיבה הבאה, כשנדון בכל, הם יוכלו לפתוח - - -
<סיגל קוגוט: אבל הישיבה הבאה זה אחרי שהוראת השעה פוקעת.
דוד רותם: לכן אני רוצה להאריך להם את זה עכשיו.
דוד רותם: אני אתקן את החוק, באופן שאני רוצה, וזה הכול.
<סיגל קוגוט: אז אולי תיתן למיכאלי להכריע?
אברהם מיכאלי: לא, אני לא רוצה.
אברהם מיכאלי: תקשיבי, בתרגיל של רביזיה הוא - - -
<סיגל קוגוט: לא תרגיל של רביזיה.
<סיגל קוגוט: לגופו של עניין, מה אתה חושב שנכון?
אברהם מיכאלי: אני מסכים על הנושא של הפיקוח.
אברהם מיכאלי: צריך להשאיר את הפיקוח אצלנו, ולא דיווח, ולא ידיעה.
אברהם מיכאלי: אנחנו בקטע הזה התרשלנו שלא קיימנו את הדיון בדוח ההוא.
אברהם מיכאלי: אבל מצד שני, אני חושב ומסכים עם דודו שצריך להשאיר את הפיקוח בידי הוועדה.
<סיגל קוגוט: אז אתם מבקשים שלא נצביע?
<סיגל קוגוט: מאה אחוז.
<סיגל קוגוט: אז הדיו הבא יהיה ב-19.
דוד רותם: אם אתם מבקשים שלא נצביע, המשמעות היא שזה פוקע.
<דורית ואג: קחו בחשבון שאחרי הדיון זה עוד כמה ימים לאישור במליאה, זה יהיה פוקע - - -
<דדו זמיר: ומהי המשמעות?
<דדו זמיר: מגיע מחר תובע חדש, הסבב הזה, זה לא פרקטי אפילו.
<שלמה למברגר: למה אי אפשר לפצל?
<שלמה למברגר: את שני החלקים הראשונים נקבל - - -
דוד רותם: אני לא רוצה לפצל, כי אני צריך ללכת למליאה בשביל זה.
<דורית ואג: פיצול צריך את אישור מליאת הכנסת.
<דדו זמיר: סיגל, איך זה ייעשה מבחינה פרקטית?
<דדו זמיר: הרי יש גיוס של תובעים כל הזמן.
<דדו זמיר: מגיע מחר תובע חדש לתביעות להב, היועץ מסמיך אותו, זה יגיע לפה, נחכה כמה חודשים, וכל כמה חודשים יתעסקו בתובע זה או אחר?
<שלמה למברגר: לא, דדו.
<שלמה למברגר: הוועדה לא מדברת על אישור פרטני.
<שלמה למברגר: מדובר פה על אישור לגופים שלמים, לא על אישור פרטני.
<שלמה למברגר: מה פתאום?
<שלמה למברגר: זה לא מה ששמענו כאן.
<קריאה: אז לכן בכלל אין בעיה.
דוד רותם: טוב, אתה רוצה להצביע?
משה מזרחי: הם ביקשו דחייה, לא?
משה מזרחי: אתם רוצים לדחות?
<סיגל קוגוט: רגע, רגע, זה באמת יגרום לנזק נורא גדול.
<סיגל קוגוט: אז אולי באמת תאריך את הוראת השעה בשנה, במקום בשנתיים, ואז ניפגש פה בעוד שנה - - -
<דורית ואג: תעשי לי טובה, סיגל - - -
משה מזרחי: רגע, רגע.
<סיגל קוגוט: אני לא רוצה שיהיו פה תקלות.
דוד רותם: לא תהיה פה שום תקלה.
<שלמה למברגר: תהיה פה תקלה מאוד גדולה.
<סיגל קוגוט: תהיה תקלה.
<קריאות: תהיה תקלה.
דוד רותם: בעוד שנתיים לא תהיה לכם בכלל הוראת שעה.
<סיגל קוגוט: בסדר, אבל בינתיים, בינתיים.
משה מזרחי: אז בוא נקצר את זה לעוד שנה.
<דדו זמיר: אבל בשנה הזו נוכל להראות את הדיווחים, כולל פעילות הפורום ניתוב שהצהרנו עליו.
<סיגל קוגוט: העיקר שלא תהיה סתם תקלה.
<יפעת רווה: כרגע, זו הולכת להיות תקלה.
<סיגל קוגוט: שנה, דודו, שנה.
משה מזרחי: שנה.
משה מזרחי: אנחנו נשב פה, ואז נלך על זה.
<שלמה למברגר: שנה?
משה מזרחי: כן, סיכמנו.
<שלמה למברגר: שנה זה לא, זה לא - - -
<סיגל קוגוט: מה אתה רוצה שנעשה?
<סיגל קוגוט: שלגמרי זה ייפול?
משה מזרחי: אתה רוצה להיתקע בלי החקיקה הזאת?
<שלמה למברגר: או לפרק - - -
<סיגל קוגוט: נעשה שנה, וזהו.
<סיגל קוגוט: אז ניפגש פה בעוד עשרה חודשים עוד פעם.
<שלמה למברגר: לא, חס וחלילה מאתנו.
<שלמה למברגר: מהעבריינים, ומהגנבים, ומהקורבנות.
<דורית ואג: סיגל, שנה זה אומר שהם יביאו את הבקשה רבע שעה לפני פקיעת התוקף, ועוד פעם הדיון יהיה תחת לחץ.
<סיגל קוגוט: לא, זה לא יהיה, זה לא יהיה.
אברהם מיכאלי: בשנה הקרובה דודו לא מפזר את הכנסת.
<יפעת רווה: כן, אנחנו אשמים שלא היתה כנסת כל - - -
אברהם מיכאלי: אם זה תלוי בך, נגיע למצב גרוע.
משה מזרחי: ושתדעו שבעוד שנה זה יהיה מונח פה על הפרק, ותבואו מגובשים עם עמדה, כי מאוד יכול להיות שגם אני אצטרף לעמדה הזאת אז.
משה מזרחי: אלמלא הדיווח פה, אולי הייתי מצטרף לזה.
דוד רותם: לי יש בעיה, כי שרת המשפטים אומרת שהיא רוצה ללמוד את המטריה, והיא לא תגמור את זה בשנה.
<דורית ואג: אבל היא למדה את זה בפעם הקודמת, לא?
דוד רותם: תגידי, את מוכנה לא להתערב בדיון?
<דורית ואג: לא, אני רק שואלת.
<דורית ואג: אני זוכרת שהיא למדה את זה, נכון?
<דורית ואג: היא אפילו הביאה לוח זמנים, אם אני זוכרת טוב.
משה מזרחי: שנה לא יספיק לה?
משה מזרחי: תן לה שנה, להיפך.
<דורית ואג: אני זוכרת טוב.
<דורית ואג: בבקשה.
משה מזרחי: < זה חרב רצינית, נו.>
משה מזרחי: שנה זו חרב רצינית.
משה מזרחי: נחזיק אותם קצר.
<דורית ואג: - - - בפעם הקודמת, היא עבדה על זה.
<דורית ואג: היא באה אלינו עם לוח זמנים לסידור העניין הזה.
<דורית ואג: אז מה היא צריכה ללמוד?
משה מזרחי: נו, בוודאי.
משה מזרחי: בתפקיד הקודם - - -
<דורית ואג: כשהיא היתה שרת - - -, כן.
משה מזרחי: מר מיכאלי, שנה?
משה מזרחי: רותם?
דוד רותם: טוב, אתם יכולים להכריח אותי, אתם רוב פה.
משה מזרחי: יאללה, שנה.
משה מזרחי: ושיהיה לכם ברור שבעוד שנה הנושא הזה עולה על הפרק ובמלוא העוצמה.
משה מזרחי: שלא תגידו לנו, אין לנו זמן ויכולת.
אלעזר שטרן: ושלא תיטען הטענה שזו הוראת שעה.
<דורית ואג: ותבואו עם מנדט לכל דבר, אני מציעה, כי אללה הוא אכבר.
משה מזרחי: כן, מוכנים לכל צרה.
משה מזרחי: ובנוסף לזה, תתכוננו, בטח תהיה עוד פורענות בדרך.
משה מזרחי: אז מי בעד להאריך בשנה?
משה מזרחי: בעד – פה אחד
<דורית ואג: פה אחד, להאריך בשנה.
משה מזרחי: פה אחד.
<דורית ואג: יש עוד משהו שצריך להצביע, או שזה מספיק?
משה מזרחי: לא, כל ההערות, זה ברור, שלא יתעורר להם.
<דורית ואג: תודה רבה.
דוד רותם: על סדר-היום: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) (הארכת תקופת הגנה), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<הווארד פולינר: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) נועדה ליישם את מסמך ההבנות שנחתם בין ממשלת ישראל לנציג הסחר של ארצות הברית בחודש פברואר 2010 בנוגע להגנה בדין הישראלי עבור תרופות מקור.
<הווארד פולינר: מסמך ההבנות הינו פרי משא ומתן שנמשך שנים רבות, הנועד ליישב סכסוך סחר בנוגע לרמת ההגנה הניתנת בישראל לתרופות מקור.
<הווארד פולינר: המשא והמתן נוהל בידי צוות בין-משרדי של משפטים, כלכלה, בריאות ואוצר.
<הווארד פולינר: במהלך המשא ומתן לא נטען כי מדינת ישראל מפרה אמנה בין-לאומית כלשהי בתחום דיני קניין רוחני או דין בין-לאומי בתחום, אלא נציג הסחר של ארצות הברית דרש ממדינת ישראל להגביר את רמת ההגנה הניתנת לתרופות מקור מעבר למה שנדרש באמנות הבין-לאומיות בתחום, שקובעות מינימום.
<הווארד פולינר: לכן מרבית המדינות המפותחות מקיימות רמת הגנה גבוהה יותר מזו שמחויבות באמנות הבין-לאומיות בתחום.
<הווארד פולינר: למשל, צווי הארכה.
<הווארד פולינר: זה לא נדרש על-ידי אמנה בין-לאומית כלשהי, אבל הרבה מדינות מפותחות נותנות את זה בצורה כזו או אחרת.
<הווארד פולינר: יש מדינות מפותחות שלא נותנות את זה בכלל.
<הווארד פולינר: בדרך כלל, לפי אמנת טריפס, יש מינימום של פטנט, שצריך להיות לפחות 20 שנה ממועד הגשת הבקשה לפטנט הזה.
<הווארד פולינר: גם כך כתוב בסעיף 52 אצלנו בחוק הפטנטים, שיש מינימום של 20 שנה.
<הווארד פולינר: מעבר לזה מדינות יכולות לתת תקופות נוספות.
<הווארד פולינר: אין אמניזציה בין-לאומית.
<הווארד פולינר: יש שיטות שונות.
<הווארד פולינר: בדרך כלל הקונספט בבסיס שלו בא לומר שאם בעל פטנט לא היה יכול לנצל את הפטנט שלו בגלל עיכובים במתן היתרי שיווק, הוא יקבל תקופה נוספת כדי לתת לו פיצוי על הזמן שאבד לו על קבלת היתר שיווק.
<הווארד פולינר: השיטה בישראל שונה, ומצמידה, פחות או יותר, את התקופות למה שקורה בחו"ל במדינות מפותחות כדי להבטיח שיש מונופולים לא ארוך יותר ואולי אף קצר יותר לעומת הקיים במדינות מפותחות.
<הווארד פולינר: אנחנו לא רוצים להיות במצב שיש עדיין תרופות- - - בארץ, שיכולות להיות גנרית בחו"ל.
<הווארד פולינר: הנקודה הזו חשובה למשרד הבריאות וגם לתעשייה המקומית הגנרית פה בארץ.
<הווארד פולינר: תמורת הסכמת מדינת ישראל למסמך ההבנות נציג הסחר של ארצות הברית פעל לעזור למדינת ישראל להתקבל לארגון ה-OECD לפני שלוש שנים, ובנוסף, הוא התחייב להסיר את ישראל מהרשימה השחורה שלה, ה-watch list, של נציג הסחר של ארצות הברית, כשנסיים ליישם בחקיקה את הדרישות ההסכם, אולי אפילו היום, בתקווה.
<הווארד פולינר: ההסכם בעצמו כלל שלוש נקודות, וכבר עשינו שתיים מהן.
<הווארד פולינר: היום נשאר לנו הדבר האחרון.
<הווארד פולינר: הראשון היה ההגנה על תיק הרישום, data protection.
<הווארד פולינר: התיקון הזה נעשה לפני כשנתיים.
<הווארד פולינר: הדבר השני דרש, בין היתר, פרסום בקשות לפטנט תוך 18 חודש.
<הווארד פולינר: את זה סיימנו בכנסת הקודמת.
<הווארד פולינר: נשאר לנו רק הפרק שמתייחס לצווי הארכה.
<הווארד פולינר: בזה נדון היום.
<הווארד פולינר: האלמנט העיקרי של ההסכם הזה, שבסעיף B1, להקטין מספר מדינות ייחוס מ-21 עד 6, ו-B2, לאשר כי מבקש צו הארכה חייב להגיש את בקשתו תוך 90 יום ממועד מתן היתר שיווק בישראל בנוגע לתרופות הנוגעות לפטנט הבסיסי.
<הווארד פולינר: B2 להבהיר כי ניתן להגיש בקשה לצו הארכה יותר מקבלת צווי הארכה, ייחוס.
<הווארד פולינר: B2, למנוע אפשרויות למתן צו הארכה ישראלי, עם מועד פקיעת הפטנט הבסיסי טרם ניתנו צווי הארכה, ייחוס.
<הווארד פולינר: גם B2, לסיים כל ההליכים בנוגע לבקשת צו ההארכה לפני תום תקופת תוקפו של הפטנט הבסיסי כמה שמוקדם יותר, כדי לתת ודאות מסחרית לכל הגורמים הנוגעים לעניין.
<הווארד פולינר: בנוסף, להבהיר ולהגדיר צו הארכה, ייחוס כצו שנובע מעיכובים בקבלת היתרי שיווק, ולא מדבר אחר.
<הווארד פולינר: זה ב-B4.
<הווארד פולינר: גם להבהיר שצו הארכה ישראלי יפקע לא יאוחר ממועד פקיעת צו הארכה, ייחוס בארצות הברית או פטנט ייחוס בארצות הברית.
<הווארד פולינר: הדבר האחרון, כי כל ההוראות האחרות בצווי הארכה בחוק הפטנטים לא ישתנו.
<הווארד פולינר: לכן בהסכם ההבנות רצינו להגביל את עצמנו לתיקון הספציפי הזה ולא הרבה מעבר לזה.
<הווארד פולינר: כל התיקונים שאנחנו מציעים פה בהצעת החוק נובעות מההסכם ההבנות.
<הווארד פולינר: יש לנו גם תרשים זרימה שהכנו כדי לפשט את הנושא.
<הווארד פולינר: נוכל לתת את ההסבר של תרשים הזרימה.
<הווארד פולינר: אני מתאר לעצמי שכולם קיבלו אותו.
<הווארד פולינר: עו"ד פלדמן תסביר את תרשים הזרימה.
<אילת פלדמן: התרשים בעצם, יש בו עזרים ויזואליים כדי להבין את התהליך שבו ייבחנו בקשות לצווי הארכה בעקבות התיקון.
<אילת פלדמן: באופן כללי, השלבים שקיימים כיום בחוק הפטנטים הם בצבעי שחור ולבן.
<אילת פלדמן: התוספות הן בצבע כחול.
<אילת פלדמן: גם יש כאן נקודות ציון, אדום או ירוק, בהתאם למתן או דחיית הבקשה לצו הארכה.
<אילת פלדמן: נקודת המוצא שלנו היא קבלת היתר שיווק.
<אילת פלדמן: 90 ימים שלא ניתנים להארכה לאחר קבלת היתר שיווק מבקש צו ההארכה צריך להגיש את הבקשה.
<אילת פלדמן: אחד השינויים שנעשו כאן בתיקון, שהוא יכול להגיש את הבקשה הזו גם אם טרם ניתן הפטנט הבסיסי.
<אילת פלדמן: במקרה כזה תוקדם בחינת הפטנט הבסיסי.
<אילת פלדמן: הבחינה תתחיל בתוך 30 יום מיום הגשת הבקשה לצו הארכה.
<אילת פלדמן: לאחר שניתן הפטנט הבסיסי, או אם הוא כבר ניתן עוד לפני הבקשה לצו הארכה, תוך 60 יום תחל הבחינה של הבקשה לצו הארכה.
<אילת פלדמן: יש מספר הוראות שמוסדרות.
<אילת פלדמן: אלה הוראות חדשות.
<אילת פלדמן: הבחינה של הבקשה לצו הארכה תסתיים בתוך 60 יום.
<אילת פלדמן: באופן טבעי, עשויים להיות חוסרים או פגמים בבקשה לצו הארכה.
<אילת פלדמן: לכן המבקש צריך יהיה להשלים אותם תוך חודשיים.
<אילת פלדמן: הוא יכול לקבל הארכת מועד אחת, שאינה תחומה בזמן.
<אילת פלדמן: לפי התיקון הנוכחי, יש שלושה מצבים אפשריים: תחילה נבחנת הבקשה בכללותה.
<אילת פלדמן: הסעיפים המהותיים נמצאים ב-64ד.
<אילת פלדמן: אם כולם מתקיימים, אזי תינתן הודעה בדבר כוונה לתת צו הארכה.
<אילת פלדמן: זה קיים כבר היום.
<אילת פלדמן: שלושה חודשים להגשת התנגדות.
<אילת פלדמן: לפי התיקון החדש, ההתנגדות הזו צריכה להסתיים בהחלטת רשם בתוך שנה.
<אילת פלדמן: המצב השני הוא, כאשר הסעיפים המהותיים אינם מתקיימים.
<אילת פלדמן: במקרה כזה בוחן הבקשה לצו הארכה יודיע שהבקשה נדחית.
<אילת פלדמן: באפשרות מבקש הצו, להשיג על החלטת הבוחן בפני רשם הפטנטים.
<אילת פלדמן: אם רשם הפטנטים מקבל את ההשגה, אנחנו חוזרים למצב הקודם, שבו יש הודעה על כוונה לתת צו הארכה.
<אילת פלדמן: אם הרשם דוחה את ההשגה, ניתן לערער לבית המשפט המחוזי.
<אילת פלדמן: בכל מקרה, גם ההשגה וגם הערעור הם שלבים אפשריים; אין חובה – זה תלוי במבקש.
<אילת פלדמן: לאחר סיום התהליך הזה וההחלטה היא סופית, אזי תתפרסם ההודעה בדבר דחיית הבקשה לצו הארכה.
אברהם מיכאלי: כל התוספת היא מה שמסומן פה בכחול בצד שמאל?
<אילת פלדמן: עד עכשיו דיברנו על הצד הימני של התרשים, שהוא בשחור-לבן, אבל יש- - -
אברהם מיכאלי: ד' רבתי – אמרת לי: לא ידוע.
<אילת פלדמן: עוד לא הגענו לשם.
<אילת פלדמן: אנחנו כרגע בצד ימין.
<אילת פלדמן: עד עכשיו תיארתי את ההליך שקיים היום עם התוספות החדשות, כלומר הגבלת הזמן לבחינה, הגבלת הזמן למתן החלטה בהתנגדות ופרסום הודעה על דחיית הבקשה לצו הארכה.
<אילת פלדמן: עד היום, כשהבקשה נדחתה, לא היה פרסום.
<אילת פלדמן: לכן אנו מוסיפים את זה.
<אילת פלדמן: היבט נוסף שהוספנו על הקיים היום הוא הקדמת בחינת הפטנט הבסיסי.
<נעמה מנחמי: היא לא תלויה בשאלה, עוד כמה זמן נותר לפטנט הבסיסי.
<נעמה מנחמי: כלומר בכל מקרה תהיה הקדמה של הבחינה של הפטנט.
דוד רותם: בלי אגרה.
<אילת פלדמן: בעצם המצב השלישי הוא המצב החדש, העיקרי שהצעת החוק מחדשת, והוא הבחינה הדו-שלבית.
<אילת פלדמן: כשמתקיימים התנאים הראשונים, שהם בסעיף 64ד1 עד 4, שהם, למשל, רישום בפנקס הרוקחים, אם הם מתקיימים, אבל עדיין חסר לנו תנאי שתי המדינות, שהם צווים להארכת פטנט ייחוס במדינות מחוץ לישראל, אז יש בחינה דו-שלבית.
<אילת פלדמן: בשלב הראשון בוחנים את 1 עד 4, וחלות כל ההוראות שדיברנו עליהן קודם.
<אילת פלדמן: בשלב השני אנחנו ממתינים למתן צווים להארכת פטנט ייחוס בחו"ל.
<אילת פלדמן: זה החלק השמאלי שמסומן בכחול.
<אילת פלדמן: כלומר כאשר לא ידוע על התקיימות סעיפים 64ד 5 עד 7, המצב הוא שניתנו היתרי שיווק באירופה או בארצות הברית או בשניהם, ניתנו היתרי שיווק אך טרם ניתנו צווים להארכת הפטנטים שם, הרשם יפרסם הודעה על כוונה לתת צו הארכה בכפוף למתן צווי הארכה נדרשים.
<אילת פלדמן: בשלב הזה ניתן להגיש התנגדות על התנאים שכבר התמלאו.
<אילת פלדמן: ההתנגדות נדונה בהתאם למה שאמרנו קודם, ערעור לפי הצורך וכו'.
<אילת פלדמן: אם ההתנגדות נדחית, או לא הוגשה התנגדות, אנחנו במצב של הודעה על כוונה לתת צו הארכה, ואנחנו ממתינים לתוצאות של בחינת הצווים להארכת פטנט באירופה או בארצות הברית, לפי העניין.
<אילת פלדמן: חלה חובה על מבקש צו ההארכה, להודיע לרשם בתוך 90 ימים על ההחלטה הסופית, בין אם התקבלו צווים ובין אם נדחו.
<אילת פלדמן: אם ניתנה החלטה, והמבקש הודיע, גם אם מדובר בהרבה שנים קודם, כמובן, תהיה בחינה של הבקשה לצו הארכה לאור הצווים שניתנו או שנדחו.