GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק מימון: שלום, אני מייצג מספר נותני שירותי מטבע.
<יצחק מימון: תקראו את סעיף 2.
<רון דרור: צריך להגיד לזכותו - הוא גם היה ראש מדור אכיפה אצל רשם שירותי מטבע - יש לו ניסיון משני הצדדים.
<יצחק מימון: ראשית, אני רוצה להתנצל על שלא הצלחתי להגיע לפה עם נייר עמדה בשביל להתייחס לטיוטה החדשה.
<יצחק מימון: מה לעשות, רק אתמול הצלחנו להדפיס אותה, וחבל, כי בדיון הקודם כבוד יושב-הראש העדיף שלא יהיה פה גן ילדים והתכתשויות, ושננסה להגיע למשהו, ומה שלא יהיה מוסכם, יעלה לוועדה.
<יצחק מימון: אתמול בלילה היינו צריכים לראות מה כן שינו בצו הזה, ולחזור שוב לענות ולהתייחס לכל תיקון.
<יצחק מימון: אני רוצה, ברשותך, בסעיף ההגדרות יש הגדרה למקבל שירות קבוע.
<יצחק מימון: עברנו על זה בפעם הקודמת והערנו הערות.
<יצחק מימון: בפעם הקודמת היתה רק הגדרה אריתמטית של הצטברות פעולות כאלה ואחרות.
<יצחק מימון: הערנו הערות.
<יצחק מימון: אני אמרתי שהיינו מבקשים, היות שיש גם הקלות בדרישות, כשמדובר במקבל שירות קבוע, שיתאפשר לנו להגדיר את זה באופן וולנטרי.
<יצחק מימון: והסכימו על כך.
<יצחק מימון: מדהים, שבאמת תיקנו את הסעיף, רק עשו את זה פריבילגיה של הלקוח.
<יצחק מימון: עכשיו אני חוזר לדיון הקודם.
<יצחק מימון: כבר הסכמנו על זה.
<יצחק מימון: אמרו: אין שום בעיה.
<יצחק מימון: אתה רוצה להחליט שאצלך יש רק לקוחות קבועים, אני אחקר כל לקוח שלך כדי שלא תצטרך לבצע זיהוי פנים מול פנים כל פעם שאתה נותן לו שירות – אין בעיה.
<יצחק מימון: מה עשו פה עכשיו – וכן מקבל שירות שהודיע בכתב לנותן שירות המטבע שהוא מעוניין להיות מקבל שירות קבוע.
דוד רותם: אתה רוצה רק לקוחות קבועים?
דוד רותם: אין בעיה - תחתים אותו על טופס.
<יצחק מימון: אבל למה זה פריבילגיה שלו?
<יצחק מימון: אני רוצה לקבוע נוהל מחמיר אצלי בעסק, שרוב הלקוחות יעברו הליך כזה.
<מאיה לדרמן: אולי הוא לא רוצה?
<מאיה לדרמן: אני אבצע פעם אחת – למה אתה מגדיר אותי כלקוח קבוע?
<יצחק מימון: אני רוצה לקבוע סטנדרט אצלי בעסק.
<יצחק מימון: למה הפכתם את זה עכשיו לפריבילגיה של הלקוח.
<יצחק מימון: זה בא לטובתכם גם.
<יצחק מימון: מחר תגידו שלקוח שהתנגד להליך של הכרת לקוח או הגדרה של לקוח קבוע, זו פעולה בלתי-רגילה, כי הוא לא נתן לי לקיים את הוראות הצו או את הנהלים או את הסטנדרטים שקבעתי בניהול סיכונים להלבנת הון.
<יצחק מימון: למה?
<יצחק מימון: אני רוצה לעשות את זה.
<יצחק מימון: הסכימו על זה בדיון הקודם - למה חוזרים אחורה?
<יצחק מימון: הסכימו על זה בדיון הקודם.
<יצחק מימון: למה אני צריך את ההסכמה של הלקוח לסטנדרטים שאני רוצה להחיל בעסק?
דוד רותם: תחיל את הסטנדרטים.
דוד רותם: מי מונע ממך?
דוד רותם: אבל אני גם רוצה להגן על הלקוח.
דוד רותם: אם הלקוח לא מעוניין לעמוד בסטנדרטים שלך, הוא לא יהיה לקוח שלך.
<שלומית ווגמן: אני רוצה לענות לחברי הכנסת הנכבדים, לדאגות שהועלו לגבי החלת החובות האלה על נש"מים, ולהדגיש שלגבי הנושאים שדיברנו עליהם, של איש ציבור זר, ולגבי הליך הבקרה, אנחנו לא מדברים על כל פעולה, שמישהו שמגיע לעשות המרה של 500 דולר; יש כספים של פעולות במזומן בסכומים ניכרים – לצורך העניין, מ-10,0000 שקל במזומן, 50 אלף לא במזומן.
<שלומית ווגמן: אנחנו לא מדברים על כל פעולה וכל מי שנכנס, צריך לשאול אותו מייד, האם מדובר - לכן הכספים הללו נועדו לתת איזשהו איזון בין הדרישות האלה, מצד אחד, ובין רף כספי מסוים, שרק ממנו ואליו זה יחול.
<שלומית ווגמן: כשאנחנו רואים את נותני שירותי מטבע כמציעים פלטפורמה אלטרנטיבית לבנקים, כשמדובר בסכומים משמעותיים, אנחנו כן מבקשים שגם בסכומים הגבוהים יחולו חובות מסוימות.
<שלומית ווגמן: על לקוח קבוע זה על ספים מסוים ופעילות משמעותית, ולא כל אחד שנכנס.
<שלומית ווגמן: לכן זה מידתי.
<רון דרור: למה בבנק אין חובה כזו, כשאני בא להחליף כסף?
דוד רותם: בבנק אין.
דוד רותם: טענת את זה עשר פעמים.
דוד רותם: אי-אפשר שתחזור כל פעם על אותה טענה, ואנחנו לא נגמור.
<רון דרור: אני רוצה לענות לעו"ד פרידמן על הטענה של המעורבות של נותני שירותי המטבע, שמהלכים עלינו אימים, כאילו ארגוני הפשיעה ונותני שירותי מטבע חד המה.
<רון דרור: ראשית, יש להבחין שבכל הנושא של העברות כספים והמרות כספים, זה בכלל לא תיק ארגוני הפשיעה.
<רון דרור: תמיד דובר על פריטת צ'קים.
<רון דרור: זה תחום נפרד.
<רון דרור: חלק ניכר משירותי המטבע לא עוסקים בכלל בפריטת צ'קים.
<רון דרור: האנשים שאני מייצג, כמעט כולם, למיטב ידיעתי, לא עוסקים בתחום הזה, וכל התיקים שמדבר עליהם עו"ד פרידמן לא מדובר בהמרות אלא בפריטת צ'קים, אז למה להטיל על החבר'ה של ההמרות כל מיני מגבלות בגלל שיש כמה פורטים של ארגוני פשע?
<שרון פרידמן: זה לא נכון.
<רון דרור: תן לי דוגמאות, איפה בהמרה מדולר לשקל ולהפך, איזה תיקים נותני שירותי מטבע הורשעו.
<שרון פרידמן: פסק דין שלי נרקיס.
<רון דרור: שלי נרקיס הוא הפורט מספר 1 במדינה.
<רון דרור: הוא בנק של פריטה מס' 1 במדינה.
<שרון פרידמן: יכול להיות.
<שרון פרידמן: אבל שם זה היה עניין של המרה.
<רון דרור: שלי נרקיס פעל כפורט וכבנק.
<רון דרור: תן לי דוגמה פעם אחת של ממירים – לא של פורטים.
דוד רותם: מכיוון שלאף אחד מאתנו אין פה מאבטח, לא מעניין אותי השמות.
דוד רותם: אני לא רוצה לשמוע אותם.
<טל ציקורל: שמי טל ציפורל, המרה בין-לאומית.
<טל ציקורל: רציתי לשאול, באיזה מאגר מידע אני יכול לדעת שאותו אדם שעומד מולי, שנתן את כספו והזדהה, הוא עובד ציבור לפי ההגדרות שלכם, ולמה בבנקים אין את זה ובאף מוסד אחר זה לא קיים, ואתם מצפים שמ-10,000 שקל ניכנס למאגר מידע, שלדעתי, אין מאגר מידע כזה?
<שלומית ווגמן: אל"ף, יש מאגרים מסחריים כאלה.
<שלומית ווגמן: אנחנו לא מצפים שכל נותן שירותי מטבע ירכוש את התוכנה או יעשה לה מנוי.
<שלומית ווגמן: ראשית, ניתן לשאול את אותו גורם, אם הוא איש ציבור, וניתן לעשות חיפוש גוגל פשוט.
<שלומית ווגמן: דיברנו על זה בדיון הקודם.
<שלומית ווגמן: לא צריך להיות איש אמ"ן.
<טל ציקורל: הערתי את ההערה הזאת בפעם הקודמת, ואנחנו כל פעם הולכים צעד קדימה, צעד אחורה, וכך שוב ושוב.
<טל ציקורל: סיימתי 11 שנות לימוד.
<טל ציקורל: אני בעלים של עסק ועובד בהמרות מטבע גם.
<טל ציקורל: ברוב המקרים, גם אם כתוב, וזה לא בעברית, רוב הסיכויים שאני לא יודע לקרוא את זה.
<טל ציקורל: אם זה בשפות אחרות, שהן לא אנגלית, בטח ובטח שלא אדע להבין.
<טל ציקורל: גם אם אראה את זה מול עיניי, לא אזהה שזה זה.
<טל ציקורל: ברוב המקרים אנשים לא אוהבים לספר במה הם עובדים ובמה הם מתעסקים.
<טל ציקורל: הם פוחדים שיידעו איפה הכתובת שלהם, שאולי חלילה עוקבים אחריהם ויעשו להם דברים, בטח תיירים, שברוב המקרים הם בבתי מלון.
<טל ציקורל: הם נותנים את מה שצריך לתת.
<טל ציקורל: באף מקום אחר אין את זה.
<טל ציקורל: יכול להיכנס לבנק עם פספורט, לפתוח חשבון בנק.
<רון דרור: לפתוח חשבון - לא.
<טל ציקורל: הוא יעשה פעולת המרה.
<טל ציקורל: הוא לא חייב לפתוח חשבון בנק.
<טל ציקורל: הבנק יכול לעשות גם המרות למי שהוא לא לקוח של הבנק.
<טל ציקורל: הוא ייתן תעודת זהות או פספורט, ובזה ייגמר הסיפור.
<טל ציקורל: אתם מקשים עלינו, ולא רק עליי; גם על קולגות מהענף, לבצע פעילות תיירותית סבירה.
<טל ציקורל: מי שרוצה להתחמק, מתחמק.
<טל ציקורל: מי שפושע, הוא פושע.
<טל ציקורל: אנחנו אנשים לגיטימיים שרוצים לעבוד, לתת שירותים למגזר רחב, וזה מונע מאתנו.
<טל ציקורל: זה מכניס אותנו למקומות שאנחנו יכולים להסתבך.
<טל ציקורל: ישבנו אתם מספר פעמים.
<טל ציקורל: כבודו, מה שהם לא מסכימים – זה מה יש.
<טל ציקורל: אין תגובה.
<טל ציקורל: מעלים את זה שוב, ואין תגובה.
<טל ציקורל: ואז חוזרים אחורה.
<לילך וגנר: מדובר בהעברות כספים מסף מסוים.
<לילך וגנר: זה מטעה, כמו שאתם מציגים את זה עכשיו, כאילו כל תייר שמגיע, ממיר מעל סכום.
<טל ציקורל: 10,000 זה כסף קטן.
<לילך וגנר: אם, בעיניכם, הסף הזה אינו מספיק, תגידו לנו, הרבה תיירים עושים אצלנו המרות ב-20 אלף ש"ח בעניינים לגיטימיים.
<לילך וגנר: אנחנו חשבנו שהסף של 10,000 ₪ הוא סף שמוציא החוצה תייר מזדמן שמגיע לנותן שירותי מטבע, ומבצע המרה.
<טל ציקורל: 10,000 ₪ הוא כסף מאוד קטן.
<טל ציקורל: במדינת ישראל, בתי המלון על קו החוף של תל-אביב זה 2,000 ש"ח ללילה, כלומר כ-600 דולר נכון להיום.
<טל ציקורל: חלקם לא רוצים לשלם בכרטיסי אשראי כי זה יקר מאוד, כי יש עמלות נוספות.
<טל ציקורל: חלקם באים ורוצים לקבל שירות, והולכים לקנות בגדים במרכז תל-אביב – זה לא כזה זול.
<טל ציקורל: 10,000 שקל זה רף למשפחה.
<טל ציקורל: בדרך כלל אב המשפחה פורט עבור בני המשפחה; לא רק עבור עצמו, אלא מחיה למשפחה שלמה.
אורי מקלב: אתה מדבר על תייר?
<טל ציקורל: על כל אדם שיכול לפרוט כסף, ועכשיו תתחיל לחקור אותו, כי הוא פרט מעל 10,000 שקל, והוא מדבר שפה כלשהי מהעולם.
<טל ציקורל: לך תדע מיהו ומה הוא עושה בחייו הפרטיים.
<טל ציקורל: איך אפשר לנחש?
<טל ציקורל: לא כולם נותנים מידע, גם אם שואלים.
<טל ציקורל: ואם הוא לא נותן מידע, אני אשם?
<טל ציקורל: זה לא סכום של 100 או 200 אלף דולר.
<טל ציקורל: לפרוט 6,000 דולר – אדם אומר: אני נמצא פה שבועיים-שלושה, פורט.
קריאה: תשאל אותו.
<טל ציקורל: לא כולם נותנים מידע.
<טל ציקורל: ואם הוא לא נותן מידע, אני לא יכול לתת פעילת, ואז הפסדתי לקוח.
<טל ציקורל: זה לא בסדר.
<טל ציקורל: הרעיון הוא לפתח את הענף ולא לצמצם אותו; הרעיון הוא לתת פעילות בענף ולא לצמצם אותו.
<שרון פרידמן: נתקלת במקרה שלא רצו לתת לך מידע?
<טל ציקורל: הרבה פעמים.
<טל ציקורל: אנשים פוחדים.
<יצחק מימון: אתן לך דוגמה.
<יצחק מימון: בצו שלנו אנחנו נדרשים לקחת שני מסמכי זיהוי, אז תחשוב כמה פעמים אדם מסתכל עליך ואומר:
<יצחק מימון: אבל נתתי לך תעודת זהות.
<יצחק מימון: למה עוד מסמך?
<יצחק מימון: בבנק הוא נכנס עם תעודת זהות – עושה מה שהוא רוצה.
<יצחק מימון: פתחתי חשבונות, לא מסרתי יותר מתעודה אחת.
<יצחק מימון: לא מסרנו שתיים.
<שלומית ווגמן: הנושא נדון בדיון הקודם של הוועדה.
<שלומית ווגמן: דובר על כך, שהבנקים בודקים גם מול המרשם.
<יצחק מימון: גם הנושא של לקוח קבוע נדון בישיבה הקודמת, והגענו להסכמות, ועכשיו שיניתם אותן כאילו אתם לא מסכימים על זה.
<יצחק מימון: ברשותכם, לגבי לקוח קבוע, הערנו את תשומת לבכם, שההגדרה שלכם מתמטית, יש בה בעייתיות.
<יצחק מימון: אתם רוצים להשאיר את זה כך?
<יצחק מימון: כתבתם שם דברים מצטברים להגדרה: גם שלוש פעולות, גם מעל 200 אלף.
<יצחק מימון: שאלתי אתכם בישיבה הקודמת: ואם זה מיליון שקל פעולה אחת - לא נראה לי שלזה התכוונתם, אבל אתם מעדיפים להשאיר את זה כך?
<מאיה לדרמן: כן.
<יצחק מימון: אתם רוצים משהו, אבל נראה לי שאתם מפספסים המון, כי אתם מבינים את הענף ואת הפעילות.
<יצחק מימון: אדם בא פעם אחת לבצע מיליון שקל – הוא לא לקוח קבוע, לא להכיר אותו.
אורי מקלב: מה הסכומים הסבירים, בסטנדרט, אנשים לא פליליים – ישראלי, לא ישראלי, שחסך, ומסתובב עם מזומנים?
<רון דרור: באירופה לא רושמים פחות מ-15 אלף דולר או יורו.
<טל ציקורל: כאחד שיושב הרבה שעות על הדלפק אני יכול לומר ש-10,000 דולר עד 10,000 יורו לתיירים עמידים זה דבר סביר ומקובל.
<טל ציקורל: זה דבר שנתקלים בו.
<טל ציקורל: זה קיים.
<טל ציקורל: זה רף נורמטיבי.
<טל ציקורל: אני רוצה לחזור שוב צעד אחורה.
<טל ציקורל: כשיוצאים לחו"ל, לארצות הברית, אנשים מעדיפים היום טרוול צ'ק, כשאתה בא לפרוט אותו, לא מקבלים בכל מקום.
<טל ציקורל: העברות כספים לחו"ל מאוד קשה למשוך – שולחים אותך חזרה לבנק.
<טל ציקורל: נהייתה הבנה, שלקנות מטבע אצל נותני שירותי מטבע, קש ביד, זה הכי משתלם והכי מזומן.
<רון דרור: מה הסכום?
<טל ציקורל: בארצות הברית זה 10,000 דולר, באירופה זה 10,000 יורו, קרוב ל-50 אלף שקלים.
דוד רותם: אתה תגרום לכך שאבקש ממך לקום ולצאת.
<טל ציקורל: אבל הבעיה היא אחרת – הבעיה היא בזיהוי הלקוח, שמבקשים מאתנו להחמיר - אני לא יודע למה הרף הזה – בשתי תעודות מזהות עם מען וכתובת.
<טל ציקורל: רובם הולכים עם רשיון נהיגה.
<טל ציקורל: יש בו הכול - תמונה, כתובת, תאריך לידה, מספר תעודת זהות.
<טל ציקורל: זה לי שזה די והותר, כי רוב הציבור בישראל, במיוחד הדור הצעיר, מסתובב עם זה, והדור המבוגר מסתובב רק עם תעודת זהות.
<טל ציקורל: קשה מאוד-מאוד-מאוד לתת שירות, ואנחנו רוצים לתת שירות.
<טל ציקורל: לא פעם ולא פעמיים הפסדתי עסקאות, כי אני לא יכול לעמוד בדרישות.
<טל ציקורל: הלקוח לא עומד בדרישות.
<טל ציקורל: אין לו.
<טל ציקורל: והוא הולך לבנק, ושם נהנים מזה, כי הם הציבו רף שקשה ליישם אותו.
<טל ציקורל: אני מבקש מהיושב-ראש, אם אפשר לתת להם על הסעיף הזה, להתייחס אליו בכובד משקל.
דוד רותם: בקיצור, להטיל עליהם הוצאות.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, לשנות את הסכומים.
אורי מקלב: חוץ מהנושא של מסמך הזיהוי, הוא דיבר גם על הסכומים.
אורי מקלב: אנשים שנמצאים בשטח אומרים לך מהו סטנדרט ומהו לא סטנדרט.
אורי מקלב: אני מאמין להם, שהם יודעים.
אורי מקלב: מה זה 10,000 שקל?
אברהם מיכאלי: בשלב הבא פורסם שהולכים להטיל בכלל איסור, להשתמש במזומן.
אברהם מיכאלי: אז מחר יטילו עליך ממילא.
אברהם מיכאלי: זה שלב-שלב.
אורי מקלב: מבחינתכם, הבעיה, שהם ילכו לבנקים.
אורי מקלב: אני רואה את זה שרחוב לינדנבאום ייפתח בכל עיר.
אורי מקלב: יהיה שוק שחור.
אורי מקלב: אנשים ייקחו את הסיכונים.
אורי מקלב: לא תרוויחו שום דבר בעניין הזה.
אורי מקלב: אולי אצל הגדולים, אבל הציבור, אנשים סטנדרטיים ישלמו עמלה יותר גדולה, אבל ילכו לשוק השחור, לאפיקים האלה.
אורי מקלב: האפיקים האלה יפרחו במקום המרת המטבע.
אורי מקלב: יצא שכרכם בהפסדכם.
אורי מקלב: לא ירוויחו מהעניין הזה שום דבר.
אורי מקלב: מישהו יגיד לי עכשיו שזה ייפסק - הדברים ייעשו אחרת.
אורי מקלב: זה כמו לומר שאנשי הפשע קונים נדל"ן, וזה עבר דרך המתווכים.
אורי מקלב: הוא קנה דרך מתווך, לכן אלה מתווכים לאנשי הפשע?
אלעזר שטרן: יש הצעת חוק, להטיל חובות דיווח גם על מתווכי דירות.
אלעזר שטרן: כיוונת לדעתם.
<טל ציקורל: הם מבקשים להטיל מעל 10,000 שקל, גם ללקוח אקראי, שם, שם משפחה, תעודת זהות, מען וכתובת.
<טל ציקורל: אנשים ממש נרתעים – לא כי הם עושים משהו לא בסדר.
<טל ציקורל: מין תפיסת התנהגות ישנה.
<טל ציקורל: ניסיתי ליישם את זה ולראות איך זה עובד בשטח.
<טל ציקורל: התגובות - פוחדים שיגנבו להם את הכסף.
<טל ציקורל: זה בא ממקום מאוד סביר.
<טל ציקורל: באה גברת שחסכה שקל לשקל, ומסתובבת עכשיו עם 10,000 שקל או דולר.
<טל ציקורל: היא פוחדת שיעקבו אחריה ושיעשו לה משהו.
<טל ציקורל: זה בכלל לא בא ממקום ש-10,000 שקל הוא בר-קיום.
<נטע דורפמן-רביב: בינתיים דיברנו בינינו, ונהיה מוכנים להעלות את הסף של סעיף 2ב לסף של פעולות שחייבות בדיווח.
<נטע דורפמן-רביב: המשמעות היא שבמזומן זה עולה ל-50 אלף שקל, שזה הסכום שנאמר פה.
<נטע דורפמן-רביב: סעיף 2ב מדבר על אי-מתן שירותים לאיש ציבור זר בלי אישור.
<נטע דורפמן-רביב: נאמר פה שהסכום שהפנינו אליו, שזה 10,000 שקלים במזומן בפריטת מטבעות וכו', הוא נמוך מדי.
<נטע דורפמן-רביב: יש הפניה ל-3א.
<נטע דורפמן-רביב: אנחנו מציעים שהסף שמעליו צריך לקבל אישור כדי לתת שירות - ולא שאסור לתת שירות – צריך לקבל אישור יהיה הסף של פעולות שחייבות בדיווח, שזה 50 אלף שקלים בדרך כלל, אלא אם כן זה טריטוריה בסיכון, שזה לא רלוונטי למצב שנאמר כאן.
<נטע דורפמן-רביב: לכן ברוב המקרים ה"נורמליים", במירכאות, לא יהיה חשש.
אורי מקלב: עסקה הפוכה: תשאירו אצלם את הסכום הזה, שאיש ציבור זר, אבל תנו לאנשים אחרים את הסכום היותר- - -
<נטע דורפמן-רביב: ההבדל הוא רק שבסעיף של איש ציבור זר ההצעה שאני מציעה עומדת בסטנדרטים הבין- לאומיים.
<נטע דורפמן-רביב: לעומת זאת, ברישום פרטים במזומן הסטנדרט של 10,000 שקלים זה סטנדרט לכל הצווים, הוא סטנדרט מקובל.
אורי מקלב: אם לא היינו ממשיכים בדיון, ואני דיברתי על איש ציבור זר – זה מה שקיבלתי מכם, אמרתם לי שאלה הסטנדרטים – מזל שהמשכנו את הדיון.
אורי מקלב: שאלתי על זה, ואמרתם לי שאלה הסטנדרטים.
אורי מקלב: דיברתי על איש- - -
<נטע דורפמן-רביב: לא, הדיון היה, האם יש חובה להתייחסות ספציפית לאיש ציבור זר.
<נטע דורפמן-רביב: לא דיברנו על הספים.
<שלומית ווגמן: הסטנדרט הבין-לאומי לא מדבר על סכום – זה משקל.
<שלומית ווגמן: אבל אנחנו כן מעלים כאן.
<שלומית ווגמן: הסטנדרט מדבר על כל סכום.
אורי מקלב: 5,000.
<לילך וגנר: ה-5,000 שקל למדינות בסיכון.
<נטע דורפמן-רביב: לא הגענו לסעיף 3, אבל ההצעה שלנו היא לגבי איש ציבור זר, להעלות את הסף, ובסעיף 2ב להפנות כמו בסעיף 2א לפעולות החייבות בסכום הקבוע בפעולות החייבות בדיווח, כמפורט בסעיף 8א.
<נטע דורפמן-רביב: אגב, רוב ההערות היו לגבי אי-הבהירות.
<נטע דורפמן-רביב: זה מתייחס לתוספת.
<נטע דורפמן-רביב: אני מציעה שכשנגיע לתוספת, ונעבור סעיף-סעיף, אם יש סעיפים שפחות ברורים, נוכל להבהיר אותם.
<נטע דורפמן-רביב: אבל אני חושבת שהסעיפים בסעיף 2 עצמו הם ברורים.
<נטע דורפמן-רביב: היישום בתוספת שאנו מציעים – עלו טענות, ואני מקווה שנצליח להגיע לתוספת ולדון לגופן.
אורי מקלב: תחשבו על הצעה אחרת לגבי הסכומים – לאו דווקא לגבי איש הציבור.
<נטע דורפמן-רביב: זה סעיף 3.
<נטע דורפמן-רביב: סעיף 3.
<נטע דורפמן-רביב: נותן שירותי מטבע לא ייתן שירותי מטבע בסכום העולה על 10,000 שקלים חדשים כאשר הפעולה מתבצעת במזומן, בסכום העולה על 50,000 שקלים חדשים כאשר הפעולה אינה מתבצעת במזומן, ומול מדינה או טריטוריה מן המנויות בתוספת הראשונה בסכום העולה על 5,000 שקלים חדשים, בלא שירשום לגבי מבקש השירות ומקבל השירות את פרטי הזיהוי המפורטים להלן על פי מסמך הנושא תמונה ומספר זהות: שם; מספר זהות; ביחיד- תאריך לידה ומין; בתאגיד-תאריך התאגדות; מען.
<נטע דורפמן-רביב: ב.
<נטע דורפמן-רביב: לא יעשה נותן שירותי מטבע פעולה של העברה אלקטרונית מישראל לחוץ לארץ בסכום העולה על 5,000 שקלים חדשים בלא שירשום, בכל אחד ממסמכי ההעברה, את פרטי מקבל השירות יוזם ההעברה, לרבות שמו, מענו ומספר זהותו.
<נטע דורפמן-רביב: וכן את פרטי הנעבר, לרבות שמו, מענו, ומספר זהותו, ככל שפרטים אלו ידועים לו; לעניין זה, "העברה" – קבלת נכסים פיננסיים במדינה אחת כנגד העמדת נכסים פיננסיים במדינה אחרת, כאמור בסעיף 11ג(א)(3) לחוק.
<נטע דורפמן-רביב: ג.
<נטע דורפמן-רביב: גם בפעולה של העברה אלקטרונית מחוץ לארץ אל ישראל בסכום העולה על 5,000 שקלים חדשים, ירשום נותן שירותי המטבע – פה עשינו שינויים לאור הערות של יועמ"ש הוועדה- פרטי יוזם ההעברה, לרבות שמו, מענו ומספר זהותו, ככל שפרטים אלו ידועים לו, וכן את פרטי מקבל השירות הנעבר, לרבות שמו, מענו ומספר זהותו.
<נטע דורפמן-רביב: לעניין זה "העברה" – קבלת נכסים פיננסיים במדינה אחת כנגד העמדת נכסים פיננסיים במדינה אחרת, כאמור בסעיף 11ג(א)(3) לחוק.
<נטע דורפמן-רביב: למעשה יש לנו פה סטנדרט של רישום פרטי זיהוי.
<נטע דורפמן-רביב: הסכומים הם 50 אלף שקלים בפעולות שאינן במזומן; במזומן הסכום הוא 10,000 ש"ח.
<נטע דורפמן-רביב: כשמדובר במדינות בסיכון – 5,000 שקלים.
<נטע דורפמן-רביב: פרטי הרישום זה על-פי מסמך שנושא תמונה ומספר זהות.
<רון דרור: בקשר לסכום, שזה מה שחבר הכנסת ציין, נקבע פה 10,000 שקל.
<רון דרור: יש לזכור שנכון להיום, עד 50 אלף שקל אין חובת רישום, כלומר יש חובת רישום כל הפרטים, וכל לקוח מזדמן, תייר שהולך בבית מלון, משפחה ישראלית שנוסעת לצרפת וכל אלה – מעל 10,000 שקל.
<רון דרור: שאלנו: למה דווקא 10,000?
<רון דרור: כי הסכום לא בא מהשטח; השטח אומרים: הסכום הזה קטן מדי.
<רון דרור: חשבנו בהתחלה על 5,000, עלינו ל-10,000.
<רון דרור: לא היה נימוק אמתי.
<מאיה לדרמן: היה נימוק – אנחנו מתאימים את זה לסעיף- - - ששם מזדמן מדבר על 50 אלף שקל בפעולה שאינה במזומן, ו-10,000 שקל בפעולה במזומן.
<רון דרור: הסטנדרט העולמי הוא 15 אלף דולר או יורו – גם באנגליה, גם ב-FATF.
<רון דרור: נקודה שנייה, מה קורה לנו פה היום עם ה-10,000 שקל הזה, שחבר הכנסת ציין – בוא נתאים את זה למשפחה שנוסעת לחו"ל או לתייר שמסתובב בארץ.
<רון דרור: אני חשבתי על סכומים, אז אם לא 50 אלף, לרדת ל-30 אלף, אבל לא לרדת ל-10,000, כי זה לוקח את כל נותני שירותי המטבע, וקודם כל מעמיס עליהם בירוקרטיה עצומה.
<רון דרור: היום כל אזרח ישראלי מזדמן כזה שנוסע לחו"ל או תייר, צריכים להתחיל למלא את כל הפרטים ואת כל הטפסים, ולא צריך לדווח על זה אפילו לרשות, כי אין מה לעשות עם זה.
<רון דרור: יצטברו הרים של ניירות, של כוח אדם, של עלויות כלכליות, ולאף אחד אין מה לעשות עם זה, כי לרשות אין מה לעשות עם זה.
<רון דרור: היא לא מבקשת שידווחו לה – נקודה ראשונה.
<רון דרור: נקודה שנייה, אם נלחמים בהלבנת הון, מי מלבין הון ב-10,000 שקל?
<רון דרור: יש טענה שמלבינים הון ב-10,000 שקל?
<מאיה לדרמן: אבל 10 ועוד 10 ועוד 10, ואז בסופו של דבר, כשמבקשים שיהיה דיווח לרשות, כי יש הצטברות של פעולות באותו יום, טוענים שאין לנו את פרטי הזיהוי לפעולה הראשונה, כי אנחנו לא חייבים לרשום.
<רון דרור: אבל אתם קובעים שאם יש הצטברות, שעוברים את הסף, ואם זה 9 ועוד 9 ועוד 9?
<רון דרור: מה זה משנה?
<רון דרור: מפצלים את זה ל-10 ו-9.
<רון דרור: לכן הדרישה של 10 היא לא מציאותית במה שקורה בשטח.
<שלומית ווגמן: המספר של 10 תואם את בנק הדואר, את הבנקים, כדי למנוע מצב, שבמקום לבצע את הפעולה בבנק הדואר, יעברו את הכביש וילכו לצ'יינג', ששם אין החובה הזאת.
<רון דרור: לא מושכים כסף.
<רון דרור: מדובר על אדם שבא עם 12 אלף שקל, ומקבל תמורת זה 3,500 דולר או כמה שזה לא יוצא.
<רון דרור: הפעולה היא הכי סטנדרטית, היא לא קשורה לשום ארגון פשע או לכל התיקים ששרון פרידמן הנכבד דיבר עליהם.
<רון דרור: היא קשורה לזה שכל הצ'יינג'ים – העמסת עליהם בירוקרטיה עצומה כלכלית.
<מאיה לדרמן: ביקשנו לרשום את הפרטים.
<מאיה לדרמן: זה אפילו לא מאומת.
<רון דרור: עד היום את כל חובות הרישום האלה הגבלתם ובצדק מ-50 אלף ומעלה.
<מאיה לדרמן: זה לא היה בצדק.
<מאיה לדרמן: ראינו בשטח שזה יוצר בעייתיות.
<רון דרור: איפה תיק אחד, שמישהו שהמיר, תייר, או אזרח ישראלי שהמיר 15 אלף שול, קשור לאיזשהו תיק פשע אחד?
<רון דרור: ושרון פרידמן מכיר את כל התיקים בארץ, ויגיד לנו אחד.
<רון דרור: אין אחד כזה.
<רון דרור: זה סתם אמירות בעלמא.
<רון דרור: למה להקשות על האנשים ועל הצ'יינג'ים?
<שלומית ווגמן: אין רישום ואין פרטים על המקרים האלה.
<רון דרור: הם הסכימו ל-50 אלף לאיש ציבור זר; שיסכימו גם לאזרח ישראלי ולתייר.
<שלומית ווגמן: כאן אנחנו משווים את המצב ליתר הרגולציה בישראל, כפי שציינת, כדי למנוע פער, שבמקום לבצע את ההמרה בבנק הדואר, ילכו לצ'יינג' ממול.
<רון דרור: הם רוצים שלא ילכו אלינו.
דוד רותם: מה לא לגיטימי בזה?
<רון דרור: אני אזרח – מגיע לי להתפרנס.
<רון דרור: לא לגיטימי לקפל לי את הפרנסה, בעיניי.
<שלומית ווגמן: נשמח שייעשו פעולות גם במוסדות פיננסיים אלטרנטיביים כמו נותני שירותי מטבע, אבל אם להתחשב במוסד פיננסי שעומד בכללים, זה אותו כלל שחל על אחרים, וזה לחלוטין לא נועד למנוע מלקוחות להגיע אליכם – להפך.
<טל ציקורל: איפה שרוצים, נותנים הקלות, ואיפה שרוצים מקשים.
<טל ציקורל: מצד אחד, את נותנת לי הקלה, שאומרת: תהיה בדיוק כמו בבנק או כמו בנק הדואר, אבל מצד שני, אם הוא רוצה לעשות עסקה אמתית, שיביא גם פספורט וגם עוד תעודה; גם רשיון נהיגה וגם תעודת זהות.
<טל ציקורל: אז איפה שרוצים יש הקלות, ואיפה שרוצים, אין הקלות.
<מאיה לדרמן: זה לא הקלה.
<מאיה לדרמן: זה קיים כיום.
<טל ציקורל: בשטח, יש צו חדש- - -
<מאיה לדרמן: יש הוראות, איזה מסמכים דורשים.
<טל ציקורל: אתם מקשים.
<טל ציקורל: אתם יוצרים מצב שאנשים הולכים למקום אחר, לעשות את העסקאות.
<מאיה לדרמן: בכל מקום אחר יש זיהוי ואימות.
<נטע דורפמן-רביב: אתה מעיר לסעיף 4.
<נטע דורפמן-רביב: אנחנו רוצים להתקדם לסעיף 4.
<יצחק מימון: לפני כן, סעיף 3ג, יש פה חידוש.
<יצחק מימון: אני אנסה להסביר, ואני מקווה שהוועדה תבין.
<יצחק מימון: ההגדרה של נותני שירותי מטבע באה בחוק איסור הלבנת הון על דרך השירותים ששירותי מטבע נותנים, על דרך העיסוק.
<יצחק מימון: הבעיה עם ההגדרה הזאת, שהיא הגדרה די אמורפית.
<יצחק מימון: היא לא ברורה.
<יצחק מימון: ביקשנו בדיון הקודם ובדיונים שנערכו באוצר, שבדומה לצו הבנקאי, בתוספת תהיה רשימת הפעולות באופן מדויק – בבנק נקבו ב-25 פעולות - ביקשנו שזה יהיה גם אצלנו, כדי שאנחנו נדע בדיוק, אילו פעולות שאנחנו עושים, נכללות בגדר מתן שירותי מטבע.
<יצחק מימון: אני מסתכל על סעיף 3ג, וכתוב פה שבפעולה של העברה אלקטרונית מחוץ לארץ אל ישראל בסכום שעולה על 5,000 שקל, שאומרים שנותן שירותי מטבע מקבל פה בארץ כסף עבור לקוח שלו, זה גם 11ג(א)(3) לחוק.
<יצחק מימון: בסעיף הזה כתוב שזה קבלת נכסים פיננסיים במדינה אחרת כנגד העמדת נכסים פיננסיים במדינה אחרת.
<יצחק מימון: קח את הסעיף הזה, תפרק אותו.
<יצחק מימון: אני צריך לעשות פעולה שבה אני מקבל כסף בישראל, ומעמיד נכס פיננסי כהגדרתו בסעיף 11ג במדינה אחרת.
<יצחק מימון: אני לא עושה כלום במדינה אחרת פה.
<יצחק מימון: אני מקבל כסף בישראל.
דוד רותם: מישהו אחר העמיד את הפיננסים במדינה אחרת, ואתה קיבלת כאן.
<יצחק מימון: אני קיבלתי, רשמתי קבלה, קיבלתי 5,000 דולר עבור לקוח.
<יצחק מימון: עכשיו הלקוח הזה יכול לבוא.
<יצחק מימון: אם הוא רוצה להמיר- ארשום את הזיהוי שלו.
<יצחק מימון: אני לא עשיתי העמדת נכסים פיננסיים.
<יצחק מימון: לוקחים פה סעיף, שזה רק מראה – קח את הסעיף הזה, נסה ליישם אותו משפטית.
<יצחק מימון: משפטית אני לא עשיתי פה 11ג(א)(3), אז איך יש צו שמורה לי, מה אני צריך לעשות בהינתן מצב שאני מקבל כסף עבור מישהו מחו"ל?
דוד רותם: קראת את סעיף ג?
דוד רותם: כתוב: את פרטי יוזם ההעברה, לרבות שמו, מענו ומספר זהותו, ככל שפרטים אלה ידועים.
דוד רותם: אם לא ידועים לך, אתה כותב: לא ידוע לי.
<יצחק מימון: אבל יש לי צו איסור הלבנת הון, חובות זיהוי על פעולות של מתן שירותי מטבע.
<יצחק מימון: לא יכול להיות שבתוך הצו הזה יכניסו הוראות על פעולות שהן לא מתן שירותי מטבע, ואנחנו חוזרים לדרישה שלנו: כדי שתהיה בהירות תגידו מה זה הדברים האלה, כי עובדה - אתם מיישמים את זה לא נכון, לשיטתי.
<רון דרור: אם אני לא יודע את מספר תעודת הזהות של הנמען – יודע רק שם ונותן לו קוד העברה, הם שכחו להוסיף- - -
דוד רותם: ככל שפרטים אלה ידועים לו.
<רון דרור: וגם המקבל.
דוד רותם: וכן את פרטי מקבל השירות – זה כתוב אחר כך.
דוד רותם: אתה לא יודע מי המקבל?
<רון דרור: אני יודע שם שלו ויש לי קוד זיהוי לתת לו.
<נטע דורפמן-רביב: בסעיף 3ב, כשהוא בחו"ל- - -
<יצחק מימון: זה לא עונה להגדרה.
<יצחק מימון: אתם מבקשים פה דיווח על משהו שהוא לא שירות מטבע בכלל.
<יצחק מימון: מה זה קשור?
<יצחק מימון: מחר אמכור מכונית, ותגידו שאני צריך לדווח על זה.
<יצחק מימון: קבעתם מהם שירותי מטבע.
<יצחק מימון: יש שמונה סעיפים.
<יצחק מימון: מה שכתבתם פה זה לא שירות מטבע.
<יצחק מימון: למה אני צריך להתייחס לזה?
<יעל גרוסמן: ברמת העיקרון, כשדובר פה על נושא הסכומים, למשל, כאשר נטען שבנושא מסוים הסכום הוא נמוך מדי, התשובה היא, מדוע שאדם לא יוכל לבצע פעולה מסוימת בבנק הדואר וכן יוכל לבצע אותה אצל נותן שירותי מטבע?
<יעל גרוסמן: אני רוצה לומר פה הערה כללית.
<יעל גרוסמן: הצו הזה הוא לא דרך להסדיר את השוק או לפגוע בתחרות או לעודד את התחרות; מטרת הצו הזה, להילחם בנושא איסור הלבנת הון, ולכן הדברים צריכים להיבחן לגופם - האם לגבי נותן שירותי מטבע סביר או לא סביר לקבוע רף מסוים.
<יעל גרוסמן: העובדה שבכללים הבין-לאומיים וגם בישראל ביחס לגופים פיננסיים אחרים יש מקובלות מסוימות, לא יכולה להיות הסטנדרט לגבי נותני שירותי מטבע, כשהתשובה היא: למה שילכו לנותן שירותי מטבע ולא לגוף פיננסי אחר?
<יעל גרוסמן: זו לא המטרה.
<יעל גרוסמן: לנותני שירותי מטבע יש יתרונות, יש חסרונות, יש סיכוני הלבנת הון, ויש דברים שבהם אין סיכוני הלבנת הון, אז אם סכום שהוא מעבר ל-10,000 ש"ח הוא לא סיכון הלבנת הון, אין סיבה שהוא ייכנס לצו הזה, גם אם בבנק הדואר הוא כן קיים.
אורי מקלב: לדעתם, הלבנות הון מתבצעות ב-10,000, וזה נכנס לסטנדרט של הלבנת הון.
אורי מקלב: אתם עושים זילות בכל הנושא של הלבנת הון והמלחמה בכך.
אורי מקלב: 10,000 שקל, להציג בפני ועדת חוקה, ולומר שאתם נלחמים בהלבנת הון ב-10,000 שקל– אתם עושים זילות.
אורי מקלב: יש חוקים מיוחדים שיוצאים מהסטנדרטים שהיו נהוגים עד היום.
אורי מקלב: באנו לקראת.
אורי מקלב: 10,000 - במעלימי מס אפילו לא.
אורי מקלב: חלק גדול מתוך מקבלי ה-10,000 שקל הם לא מעלימי מס.