GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אתה לא יכול להעלות אותו בלי לתת איזשהו פתרון אחר.
ג'מאל זחאלקה: הפתרון האחר לא נמצא כי היה צריך פה לשנות דברים, לשים איזה קווטה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא הסתדר.
ג'מאל זחאלקה: אבל אף אחד, אף דמוקרט אמיתי, לא העז לבוא להגיד: תעלו אחוז חסימה בלי לדאוג מה יקרה, מה התוצאה האמיתית בשטח.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, התוצאה של המתווה ההדרגתי היא תוצאה קטסטרופלית מבחינת הייצוג.
ג'מאל זחאלקה: זה יביא לתת-ייצוג.
ג'מאל זחאלקה: ההצעה שמאפשרת - זה לא בהכרח יביא לאחדות, זה יכול להביא לנידוי של מפלגות שמייצגות ציבור גדול.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול להסתכל רק על המפה הפוליטית הישראלית, צריך לראות גם את המפה הפוליטית בין החרדים, בין הערבים, ואז לראות את התוצאה האמיתית.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם אנשים היו מסתכלים על זה בצורה כזו זה לא היה מגיע להצעה כזו שהיא הצעה חפוזה.
ג'מאל זחאלקה: חשוב מאוד, וזו מסקנה גם מדיונים רבים שהייתי נוכח בהם, שאת הדיון הזה לא ננהל בחופזה, לא במחטף, אלא בשיקול דעת.
ג'מאל זחאלקה: לזמן מומחים רבים, לעשות סקרים.
ג'מאל זחאלקה: זה לא דברים פשוטים, הם יכולים לשנות סדרי עולם.
ג'מאל זחאלקה: אם רוצים לשנות את כללי המשחק אז זה דבר שלא עושים כך כלאחר יד.
ג'מאל זחאלקה: נדמה לי שההצעה נעשתה כאן משיקולים, לצערנו, פופוליסטים.
ג'מאל זחאלקה: לא נלקחו בה כל האפשרויות השונות, הדעות השונות אני קורא כאן לפחות למפלגת יש עתיד.
ג'מאל זחאלקה: אני פונה אליכם, אני מציע למפלגת יש עתיד לשבת עם נציגי הציבור הערבי, עם חברי כנסת הערבים.
ג'מאל זחאלקה: תשמעו אותנו, תשמעו מה יש לנו להגיד.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו נסביר לכם בפרטי פרטים למה אנחנו מתנגדים ומה התוצאה שתהיה.
ג'מאל זחאלקה: אני פונה גם למכון הישראלי לדמוקרטיה.
ג'מאל זחאלקה: לא מאוחר, למרות שננקטה העמדה ונפל הפור.
ג'מאל זחאלקה: אני גם לכם אומר, תשמעו אותנו.
ג'מאל זחאלקה: יש לנו טענות.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר שזה פוגע פגיעה ללא צורך, ללא מטרה ראויה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא מקדם שום דבר, זה רק פוגע בנו, פוגע בציבור הערבי וזהו.
ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא נהנה מזה, רק אנחנו ניזוקים.
ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שמפלגות מסוימות ייהנו מכך שיהיו פחות ערבים בכנסת, אבל אני לא חושב שאדם סביר יכול להגיד שזו מטרה ראויה.
דוד רותם: פרופ' רהט.
<גידי רהט: אני רוצה לציין, קודם כל, שאני מציג עמדה שבעיניי לפחות מנסה להיות עמדה מקצועית, מבוססת על מחקר והשוואה.
<גידי רהט: שמי גידי רהט ואני פרופסור חבר במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית, ועמית בכיר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
<גידי רהט: העמדה שלי נובעת מהעבודה של צוות של כעשרה חוקרות וחוקרים שעבדו על הנושא ומשם אני בא.
<גידי רהט: כל הטיעונים שנשמעו פה הם כמובן טובים ולגיטימיים.
<גידי רהט: אני מנסה להביע איזושהי עמדה.
ג'מאל זחאלקה: האם שמעו את חברי הכנסת הערבים?
ג'מאל זחאלקה: האם שמעו אותנו?
ג'מאל זחאלקה: מישהו דיבר איתנו?
ג'מאל זחאלקה: איתי לא דיברו?
ג'מאל זחאלקה: איתך דיברו, חנא?
ג'מאל זחאלקה: הרי אנחנו נציגי ציבור, זה פוגע בנו.
ג'מאל זחאלקה: אתם המכון הישראלי לדמוקרטיה, ותאמין לי, אני הייתי במקומך לא מרגיש טוב בפני השאלה שאני עומד בפניך.
<גידי רהט: התקיימו דיונים בנושא לא מעט במכון הישראלי לדמוקרטיה ובדיונים השתתפו גם נציגים מכל הקשת שבחברה הישראלית.
דב חנין: אדוני לא עונה על השאלה המאוד מדויקת שחבר הכנסת זחאלקה שאל.
<גידי רהט: אני אנסה להגיע לזה.
<גידי רהט: הוא טען שלא היה ייצוג.
<גידי רהט: אני כרגע מנסה להציג.
ג'מאל זחאלקה: לא, אמרתי שלא התייעצו עם חברי הכנסת הערבים, עם הסיעות הערביות, עם המפלגות.
ג'מאל זחאלקה: זה בעלי העניין.
<גידי רהט: גם לא התייעצנו עם סיעות אחרות, לצורך העניין.
<גידי רהט: תן לי, אני מדבר כרגע על הדברים.
<גידי רהט: חוק המשילות - יש בו אלמנטים מאוד חיוביים.
אורית סטרוק: אגב, לא התייעצו גם איתי.
<גידי רהט: כן, אני מתנצל בפני כולם.
ג'מאל זחאלקה: זה לא אותו הדבר.
מיקי רוזנטל: חברת הכנסת סטרוק, את לא כל כך תמימה.
ג'מאל זחאלקה: הם התייעצו עם יהודים.
אורית סטרוק: על מה?
אורית סטרוק: מישהו גירש פה ערבי אחד מהבית בשנים האחרונות?
ג'מאל זחאלקה: מה את צועקת?
אורית סטרוק: מותר לי לצעוק עליך.
ג'מאל זחאלקה: לא, לא.
ג'מאל זחאלקה: לצעוק עליי מותר לך?
דוד רותם: אורית, תירגעי.
ג'מאל זחאלקה: למה?
ג'מאל זחאלקה: את אדוני הארץ?
ג'מאל זחאלקה: את הגברת ואני העבד אצלך?
אורית סטרוק: - - - מותר לי לצעוק - - -, לא תיקח לי את זכות הצעקה, בסדר?
ג'מאל זחאלקה: אני בז לך.
אורית סטרוק: זה אני יודעת - - -
דוד רותם: טוב, נו, בסדר.
דוד רותם: אנחנו בינתיים בדמוקרטיה.
דב חנין: אתם מטפלים בזה, חבר הכנסת רותם.
זהבה גלאון: הדגש על הבינתיים הוא נכון.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שחבר כנסת שאומר לחבר כנסת אחר:
ג'מאל זחאלקה: מותר לי לצעוק עליך, לא מותר לי לצעוק, מותר לי לצעוק עליך, איך אומרים?
ג'מאל זחאלקה: יש גבול לנומך שאפשר להגיע.
שולי מועלם-רפאלי: כשחבר כנסת אומר לחברת הכנסת: תסתמי את הפה, אתה לא מגיב על זה.
דוד רותם: למה אתה צועק?
אורית סטרוק: גם כשאני צועקת אני לא מגיעה לטונים שאתה רק מדבר.
זהבה גלאון: תגיד תודה שלא שופכים עליך מים.
זהבה גלאון: בכנסת הקודמת שפכו מים על ערבים.
רונן הופמן: אדוני היושב-ראש, אני חושש שלא נספיק להגיע להצגת הדברים.
דוד רותם: אל תדאג, אנחנו נספיק.
דב חנין: יש עתיד תמיד מתגייסים כדי לקדם את העניין.
מיקי רוזנטל: עוד שתי דקות תחיו בלי - - -.
מיקי רוזנטל: מה הבעיה?
מיקי רוזנטל: לאן אתם ממהרים?
רונן הופמן: אני אומר שהדיון נגמר בשתים-עשרה.
דוד רותם: מי אמר שהדיון נגמר בשתים-עשרה?
דוד רותם: הדיון לא נגמר בשתים-עשרה?
דב חנין: זו הפוליטיקה החדשה?
דב חנין: אולי בכלל תקצוב לנו זמן בשניות, חבר הכנסת הופמן?
דוד רותם: רונן, תירגע.
חנא סוייד: יש עתיד, יש זמן.
מיקי רוזנטל: חוץ מהתחרות הסמויה על מי יירשם ההישג הזה - - -?
מיקי רוזנטל: מה יש פה חוץ מזה?
מיקי רוזנטל: די.
דוד רותם: מיקי, גם אתה תירגע.
מיקי רוזנטל: אני מאוד רגוע.
דוד רותם: אתה לא.
מיקי רוזנטל: למה אתה חושב שלא, אדוני?
מיקי רוזנטל: אתה לא ראית אותי כשאני לא רגוע, חכה.
זהבה גלאון: אני ראיתי אותו שהוא לא רגוע.
זהבה גלאון: אני אומרת לך, תירגע.
<גידי רהט: בהצעה יש אלמנטים שלא התייחסו אליהם, כנראה יש הסכמה שהם טובים.
<גידי רהט: ראשית, צמצום גודל הממשלה שלא רק יועיל למשילות, אלא יועיל מאוד לכנסת כי הוא ישחרר הרבה מאוד אנשים מהקואליציה לעבודת הכנסת.
חנא סוייד: אין הסכמה לגבי המספר.
חנא סוייד: כפי שאני מבין, מדובר - אחד ב-18 ואחד 19?
דוד רותם: 19 זה כולל ראש הממשלה.
זהבה גלאון: מה זה משנה?
זהבה גלאון: אז תעשו חוק נפרד.
זהבה גלאון: למה צריך לשנות את הממשל?
זהבה גלאון: תגישו חוק נפרד 18 שרים, כולנו נתמוך בו.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיש הסתייגות שיהיה 18 וחצי.
דוד רותם: כשנגיע להסתייגויות אנחנו נצביע עליה.
<גידי רהט: אם כן, גודל הממשלה.
<גידי רהט: ניתוק הרעיון של התקציב כשהתקציב הוא הבעת אי-אמון, נראה לי גם כן רעיון מבורך.
<גידי רהט: אנחנו בדקנו, לא מצאנו עוד מדינה שבה באופן חוקי יש קשר בין התקציב לאמון בממשלה.
<גידי רהט: יכול להיות שראש ממשלה מחליט שזו הצבעת אמון בו, אבל זה משהו אחר.
רונן הופמן: סליחה, אתה יכול לחדד?
רונן הופמן: אני רק רוצה להבין את הנקודה.
<גידי רהט: כן.
<גידי רהט: עד עכשיו, אם אני לא טועה, אם לא מצליחים להעביר את התקציב אחרי שלושה חודשים הכנסת מתפזרת.
<גידי רהט: העמדה שלנו היא שאפשר לנתק את הסיפור של התקציב מהסיפור של אי-האמון.
<גידי רהט: ברמה החוקית עדיין יכול לבוא ראש ממשלה ולהגיד: אם לא תצביעו בעד התקציב, אני קורא לבחירות.
<גידי רהט: אבל זה לא משהו בתוך החוק.
<גידי רהט: הניתוק הזה נראה לנו סביר.
<גידי רהט: אין באף מדינה שבדקנו חיבור כזה בצורה חוקית.
<גידי רהט: הרעיון של אי-אמון קונסטרוקטיבי, קרי שאי-אפשר להפיל ממשלה באי-אמון אלא אם כן מוצגת ממשלה חליפית, גם כן נראה לנו סביר משום שמנגנון אי-האמון שקיים כעת מאפשר עדיין כל מיני תרגילים דוגמת התרגיל המסריח.
<גידי רהט: היכן שיש לנו הסתייגויות חד משמעיות, זה לגבי הגשת אי-האמון.
<סיגל קוגוט: סליחה, איך המנגנון שיש היום מאפשר את התרגיל המסריח?
<גידי רהט: המנגנון שקיים היום מאפשר למעשה לחברי הכנסת להצביע ברוב בעד מה איך שאני מרכיב את החוק, מרכיב ממשלה.
<גידי רהט: אבל אחרי זה הם לא חייבים לתמוך בו.
<סיגל קוגוט: ואז הם הולכים הביתה, הולכים לבחירות.
<גידי רהט: לא, אחרי זה אפשר להיכנס לאיזושהי סיטואציה - - -
ג'מאל זחאלקה: הוא מציע לפתור את הבעיות של האתמול, לפתור בעיות של לפני שלושים שנה.
זהבה גלאון: מתי התרגיל המסריח בפעם האחרונה?
דוד רותם: רבותי, רציתם מומחים.
דוד רותם: תנו למומחים לדבר.
<גידי רהט: לגבי הבעיות של האתמול - אני מסכים שהסיטואציה הזו היתה חד-פעמית.
<גידי רהט: אבל עד היום אנחנו סובלים מפירותיה במובנים מסוימים, כולל הבחירה של ראש ממשלה שלא היתה עוברת לולא זה.
<גידי רהט: אז לא לזלזל גם באירועים שקורים פעם בשלושים שנה, אבל משאירים אחרי זה הרבה מאוד עבודה לנקות אחרי.
<גידי רהט: הרעיון של הצורך ב-61 חתימות לטובת אי-אמון הוא רעיון שנראה לנו פגום.
<גידי רהט: לאופוזיציה צריכה להיות האפשרות להביע אי-אמון גם אם אין לה סיכוי ריאלי.
<גידי רהט: איך שאני מבין את זה, הרעיון הזה כבר מאחורינו.
דוד רותם: בוטל.
<גידי רהט: הרעיון של 65 חברי כנסת בהצבעה אי-אמון - אני לא יכול להבין אותו.
<גידי רהט: אני פשוט לא מבין אותו.
<גידי רהט: הנימוק שהעלה פה חבר הכנסת דב חנין צודק לחלוטין.
<גידי רהט: זה חוק אנטי משילות.
<גידי רהט: לא יכול להיות שתהיה ממשלה שנתמכת על-ידי 56 חברי כנסת.
<גידי רהט: אי-אפשר להעיף אותה, אבל היא לא יכולה להעביר שום דבר בכנסת.
<גידי רהט: איפה המשילות פה?
<גידי רהט: איפה ההיגיון?
<גידי רהט: אין דבר כזה בעולם הדמוקרטי.
<גידי רהט: יש דבר אחד.
<גידי רהט: רוב מיוחס זה רוב שצריך לעשות אותו רק בדברים חוקתיים, לא לגבי ממשלה - הקמתה והפלתה.
<גידי רהט: לצערי הרב, מדברים רק על אחוז החסימה.
<גידי רהט: אני חייב להגיד שה-65 הזה מטריד אותי לא פחות.
<גידי רהט: לגבי אחוז החסימה - אחוז החסימה הוא ללא ספק נושא רגיש ואם יש משהו שמדיר שינה מעיניי כשאני אומר:
<גידי רהט: צריך להעלות את אחוז החסימה, זה בדיוק הפחד שלי שזה יחסום את הייצוג של ערבים בישראל, זה ללא ספק.
<גידי רהט: אבל אני מסתכל על מערכות אחרות, ואנחנו עכשיו יושבים פה, ועם כל הכבוד, מגינים על איזשהו מצב קיים, וזה בסדר.
<גידי רהט: מצד שני, כשאני מסתכל אז אפשר לתת תמיד דוגמאות כאלה.
<גידי רהט: אני יכול לתת דוגמאות אחרות, חבל שדב חנין לא נמצא פה.
<גידי רהט: איפה נמצאת המפלגה הירוקה החזקה ביותר באירופה?
<גידי רהט: בגרמניה.
<גידי רהט: כמה אחוז החסימה בגרמניה? 5%.
<גידי רהט: אני מנסה לרמוז שכשאתה מעלה את אחוז החסימה משתנה גם התנהגות הפוליטיקאים.
<גידי רהט: המצב הנוכחי הוא באמת נוח.
זהבה גלאון: סליחה שאני קוטעת אותך.
זהבה גלאון: זה לא בר השוואה לגרמניה, לא גודל האוכלוסייה, לא סוג האוכלוסייה.
זהבה גלאון: זה לא בר השוואה.
מיקי רוזנטל: יש מדינות בגרמניה, יש בונדסטאג ובונדסראט.
מיקי רוזנטל: זה בכלל לא דומה.
דוד רותם: מיקי, עוד מעט תדבר.
<גידי רהט: סליחה, זו היתה אך ורק דוגמה לזה שאחוז החסימה יכול לעבוד לשני הכיוונים.
<גידי רהט: יש לנו דוגמה היסטורית ממדינת ישראל.
חנא סוייד: הירוקים בגרמניה הם לא מיעוט.
חנא סוייד: מה אתה משווה?
חנא סוייד: למה אתה משווה?
<גידי רהט: קודם כל, בואו נחליט עכשיו שאנחנו רוצים לתת ייצוג לכל אזרח ישראלי באופן מדויק.
<גידי רהט: אי לכך, מעתה הכנסת כוללת את כל אזרחי ישראל.
<גידי רהט: זה עניין של מידה והוויכוח פה הוא על מידתיות.
<גידי רהט: אני מסתכל על העולם הדמוקרטי ובעולם הדמוקרטי המידה הזו נעה בין 0.67% - הולנד, לבין 5% בגרמניה.
<גידי רהט: שאף אחד לא יחלום מעל 5%.
<גידי רהט: לפחות בעיניי זה נראה לי טעות מרה.
<גידי רהט: הדוגמה הטורקית היא דוגמה נוראית.
<גידי רהט: הרעיון של העלאת אחוז החסימה לא בא לחסום מיעוטים.
ג'מאל זחאלקה: לא בא, אבל הוא יחסום.
<גידי רהט: עוד פעם, , אני מעמיד את עמדתי.
<גידי רהט: התפיסה שלי אומרת שיכול להיות שהוא יעודד חבירה של כוחות שכרגע לא רצים יחד כדי לעשות משהו שונה ואולי אפילו להעצים אותם.
<גידי רהט: בעיניי, הוויכוח הוא על המידה כי מלכתחילה יש אחוז חסימה טבעי ויש אחוז חסימה - - -.
<גידי רהט: אגב, אם היתה שיטת בחירות יחסית בארצות-הברית, אני מבטיח לך שברק אובמה לא היה מגיע להיות נשיא.
<גידי רהט: בארצות-הברית האילוצים הם רוביים, אבל יש פה - - -
זהבה גלאון: בארצות-הברית יש גם מגילת זכויות אדם שאין פה.
זהבה גלאון: לפני שמשנים את הממשל צריך לדאוג להגנה על זכויות האדם, ולא לתת את הדוגמה האמריקאית שהכול מעוגן שם בחוקה.
זהבה גלאון: איך זה בר השוואה, פרופ' רהט?
זהבה גלאון: אני שואל אותך ברצינות.
<גידי רהט: כל אחד מדבר פה מדם ליבו על אחוז החסימה.
<גידי רהט: בסופו של דבר, בעיניי זה ויכוח על מידה.
<גידי רהט: לגבי השאלה האם המיעוט הערבי ייפגע מאחוז החסימה - בעיניי, אם באמת הייצוג של המיעוט הערבי ייפגע בגלל העלאת אחוז החסימה אז אני לא הייתי מעלה אותו.
<גידי רהט: אבל אני מניח שכאשר יעלה אחוז החסימה לפתע פתאום יתגלו - - -.
<גידי רהט: אגב, אני לא חושב שכל הערבים הם גוש אחד, תשכח מזה.
<גידי רהט: יש הרבה מאוד ויכוחים פנימיים.
<גידי רהט: אין לי בכלל דיון בזה.
<גידי רהט: אבל אני שואל את עצמי האם המוטיבציות לחבור ביחד גם עם כוחות אחרים לא יועילו בסופו של דבר לייצוג, אני לא בטוח שלא.
<גידי רהט: אנחנו נמצאים פה בתוך מצב קיים ושווה לחשוב על זה.
<גידי רהט: עמדתי היא שהעלאת אחוז החסימה זה לא הדבר הנכון לעשות.
<גידי רהט: הייתי עושה שינויים אחרים בשיטת הבחירות שלא היו פוגעים בייצוג מיעוטים, כמו שיטת בחירות אזורית יחסית וכמו אלמנטים אחרים.
<גידי רהט: אבל הדברים האלה לא נמצאים כרגע על סדר היום.
<גידי רהט: עוד פעם, יש פה מרכיבים טובים בחוק, יש פה מרכיבים בעייתיים מאוד, ויש פה את עניין אחוז החסימה שהבעתי את עמדתי.
<גידי רהט: תודה רבה.
זהבה גלאון: חבר הכנסת רותם, חבר הכנסת גפני הגיע.
זהבה גלאון: הוא לא שמע את מה שאמרת, למה אתה רוצה לשנות.
דוד רותם: אז גפני לא שמע.
דוד רותם: אני לא מבין, אני חי בזכותו של גפני?
משה גפני: אני מציע שתבדוק את העניין הזה.
דוד רותם: יש לי בעיה גדולה כי גפני הוא אנטי דתי.
זהבה גלאון: חבר הכנסת גפני, אמר חבר הכנסת רותם: למה הוא רוצה לשנות את שיטת הממשל?
זהבה גלאון: כי כשהוא מגיע למליאה והוא שומע את הצעת האי-אמון שיהדות התורה תומכת במרצ אז הבטן שלו מצטמקת.
זהבה גלאון: הוא לא יכול לעמוד בזה.
משה גפני: אני מבקש רשות דיבור.
דוד רותם: אתה היית צריך להיות פה כשאמרתי את זה.
דוד רותם: לא היית, הפסדת את רשות הדיבור.
משה גפני: אבל זהבה גלאון אמרה לי.
משה גפני: היא לא מקובלת עליך?
דוד רותם: מה אכפת לי מה שזהבה גלאון אמרה לך.
משה גפני: אני אבקש רשות דיבור.
משה גפני: אני רשום?
מיקי רוזנטל: זה לא משנה איך אתה נרשם.
מיקי רוזנטל: הוא פשוט נותן לפי איך שבא לו.
מיקי רוזנטל: אבל זו פררוגטיבה שלו.
עדי קול: אני רוצה להגיד שאני מתנגדת באופן נחרץ להליך המהיר הזה.
עדי קול: אני חושבת שזו פגיעה קשה בדמוקרטיה.
<קריאה: כל הכבוד, עדי.
עדי קול: אני חושבת שבמסווה של חוק משילות או חיזוק הדמוקרטיה אנחנו עושים משהו שלא ייעשה, למעשה סתימת פיות של הכנסת, ובעיניי חתירה נגד כל מעמדה.
עדי קול: דיברתם על אחוז החסימה, דיברו על ה-65.
עדי קול: לא דיברתם על המניעה של מימון מפלגות ממפלגות שלא יעברו את אחוז החסימה.
עדי קול: אני חושבת שיש בחוק הזה דברים שדורשים דיון עמוק, ציבורי, לשמוע לא רק את המכון הישראלי לדמוקרטיה, אלא נציגים רבים של הציבור ושל הכנסת.
עדי קול: אני חושבת שזה גם ניצול מזעזע של המשמעת הקואליציונית.
עדי קול: אני חברת קואליציה, אני אהיה מחויבת למשמעת אם צריך.
עדי קול: אבל אני אנסה עד הרגע האחרון להימנע מלהצביע על הדבר הזה.
<קריאות: עדי, תודה רבה.
<קריאות: כל הכבוד, עדי.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו בפני לא הצעת חוק, אנחנו בפני הצעת כוח.
חנא סוייד: זה בעצם ניסיון של הקואליציה, של הרוב, במיוחד מרכיבים לא דמוקרטיים שנבחרו בצורה לא דמוקרטית בקרב הקואליציה לכפות על המערכת הפוליטית חוקים שונים ומשונים שהם אנטי-דמוקרטיים ולא מתקבלים על הדעת.
חנא סוייד: כמובן שאני מתנגד לחוק הזה באופן טוטלי בגלל כמו שאמרתי, שהוא חוק אנט-דמוקרטי או עם סממנים אנטי-דמוקרטיים.
חנא סוייד: יחד עם זה, אני רוצה להזכיר שהצעת החוק, הצעת הכוח הזו, היא גם מקבילה לחוקים שפוגעים בדמוקרטיה מהותית, לא בצורה פרוצדוראלית, בישראל.
חנא סוייד: אני רוצה להזכיר כאן שאני מאוד מתנער חוק כמו חוק פראוור יותר מאשר החוק הזה, ואני קורא לעמיתיי באופוזיציה גם לעשות אותו הדבר כמוני, לא להתנגד לפראוור רק בצורה פרוצדוראלית, אלא בצורה מהותית, מכיוון שהוא נושא פגיעה אמיתית ומהותית, והוא באמת תולש אנשים ממקום המגורים שלהם.
חנא סוייד: אני רוצה כאן לשפוך אור על ההבדלים בין דמוקרטיה מהותית אמיתית שמדברת גם על היבטים של שוויון לבין דמוקרטיה בצורתה הפרוצדוראלית.
חנא סוייד: מדאיג אותי שאותן מפלגות: יש עתיד, הליכוד וישראל- ביתנו, תומכות בשני הכיוונים האלו או בשני סוגי החוקים האלו, גם פראוור וגם מה שנקרא חוק המשילות.
חנא סוייד: אני מאוד מתפלא ומודאג מכך.
חנא סוייד: מה הבעיה שיהיו ביום שני הצעות אי-אמון בממשלה?
חנא סוייד: מה זה גורם לכך כל כך להרגיש שהבטן – איך תיארת את זה?
חנא סוייד: מה יש בזה?
משה גפני: הוא אמר, יהדות התורה ומרצ.
דוד רותם: זה מתאים לך.
משה גפני: מאוד.
משה גפני: כשאני רואה את האחרים אני בוחר את מרצ.
דוד רותם: זה מעדיף לך לתמוך בזהבה גלאון לראשות הממשלה.
דוד רותם: אני אוהב את זה.
משה גפני: נכון, אני בעד לתמוך ב - - -
זהבה גלאון: גם אני אוהבת את זה.
חנא סוייד: אז מה זה מפריע לך כל כך?
משה גפני: אני מתגאה בזה.
משה גפני: אתה יודע מה זה זהבה גלאון תומכת בליצמן?
משה גפני: אתה בדקת את הדבר הזה?
דוד רותם: זהבה גלאון אף פעם לא תומכת בכם.
דוד רותם: אתם תומכים בה.
משה גפני: אנחנו תומכים בה, אנחנו מתגאים בזה.
משה גפני: מה, אני אתמוך בך?
זהבה גלאון: אני מבקשת שזה יהיה לפרוטוקול.
משה גפני: זה בפרוטוקול.
זהבה גלאון: להם אין פריימריז, לנו יש פריימריז.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אתה אישית אמרת את זה.
חנא סוייד: מה זה מפריע?
חנא סוייד: זו הזדמנות לאופוזיציה להשמיע את הדעה שלה בנושאים שונים.
חנא סוייד: זו ההזדמנות שמישהו מהקואליציה, מהממשלה, יבוא ויענה.
חנא סוייד: זה דיון ציבורי.
חנא סוייד: מה אתם רוצים?
חנא סוייד: מה האלטרנטיבה לדיון הזה שלכם?
חנא סוייד: אני כבר אמרתי, אז למה שתהיה חקיקה פרטית?
חנא סוייד: כי בחקיקה פרטית בעצם אין לך רוב מובטח אז בוא נבטל גם את החקיקה הפרטית.
חנא סוייד: לא ניתן פתחון פה לחברי הכנסת.
חנא סוייד: איזה חוכמה?
חנא סוייד: אני מתפלא מהגישה האנטי-דמוקרטית בחוקים האלו.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני לא אמשיך עד שאתה תשמע.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני שומע כאן בדמוקרטיה הישראלית כשמדברים על מפלגות איסלאמיסטיות שרוצות להגיע לשלטון, ואחרי שמגיעות לשלטון בשיטה דמוקרטית הן אומרות: אין דמוקרטיה, לא ניתן בחירות.
חנא סוייד: מה שאתם רוצים לעשות זה אותו דבר - להגיע כאילו בבחירות לשלטון ואחר כך להגיד: לא, זה לא הרוב עכשיו.
חנא סוייד: אתה צריך 64, 65 חברי כנסת.
חנא סוייד: זו אותה שיטה ברוטאלית שאי-אפשר להסכים לה, בשום פנים ואופן, אם זה באלג'יריה, אם זה במצרים, אם זה בסוריה ואם זה בישראל.
חנא סוייד: אתם דומים בדיוק לאותם כוחות חושך שרוצים להגיע לשלטון בדרך כלשהי ואחר כך להגיד: זהו, סיימנו עם הדמוקרטיה.
חנא סוייד: אני רוצה להגיד ליש עתיד, אם החוק הזה יעבור ויצא משהו טוב מהחוק הזה, אתם לא תקצרו שום דבר.
חנא סוייד: הרי ידוע שהחוק הזה תפור על המידות של ליברמן, של ישראל ביתנו.
חנא סוייד: כל דבר טוב שיצא ממנו אתם אפס.
חנא סוייד: הוא הגיבור, ליברמן הוא הגיבור.
חנא סוייד: אז אחרי מה אתם רצים?
חנא סוייד: מה אתם מחפשים בחוק הזה?
חנא סוייד: הרי הוא כישלון טוטלי.
חנא סוייד: וגם אם יש בו היבטים טובים זה לא נחשב לכם.
חנא סוייד: כולנו יודעים שעכשיו יש אולטימטום של ליברמן: תעבירו את החוק הזה, אנחנו נתמוך בתקציב.
חנא סוייד: המשחק הוא גלוי לחלוטין.
חנא סוייד: אז מה אתם משחקים?
חנא סוייד: איזה משחק אתם משחקים?
חנא סוייד: אני רוצה להגיד את המילה האחרונה למכון הישראלי לדמוקרטיה.
חנא סוייד: נציג המכון יצא?
מיקי רוזנטל: הדמוקרטיה יצאה החוצה.
מיקי רוזנטל: היא פשוט מתביישת.
חנא סוייד: יש לי אהדה בעיקרון למכון הישראלי לדמוקרטיה.
חנא סוייד: אבל בתקופה האחרונה המכון הישראלי לדמוקרטיה הפך להיות המכון לדמוקרטיה ישראלית יהודית.
חנא סוייד: הוא מוציא מחוץ לטווח שלו את האוכלוסייה הערבית.
חנא סוייד: אני אתן לך דוגמה שאני עוקב אחריה שנתיים.
דוד רותם: המכון הישראלי לדמוקרטיה הוא לא הדבר החשוב היום.
חנא סוייד: זו הזדמנות להשמיע קול, במיוחד בנושא שהוא שייך לאוכלוסייה הערבית כי יודעים שההשלכה העיקרית של העלאת אחוז החסימה זה על הציבור הערבי ולא אכפת לכם.
חנא סוייד: אומרים: בסדר, זה ערבים.
חנא סוייד: אבל זה במסגרת קונטקסט או במסגרת מהלך של עניינים.
חנא סוייד: אתם בתקופה האחרונה, בשנתיים-שלוש האחרונות, בוחרים חברי כנסת שהם מצטיינים.
חנא סוייד: אוקיי, הבחירה, בסדר.
חנא סוייד: אתם בוחרים לפי קריטריונים מסוימים.
חנא סוייד: אבל גם בוועדת הבחירה אתם לא מדברים עם ערבים, אין בה חברים ערבים - כאילו האוכלוסייה הערבית והפוליטיקה הערבית והמפלגות הערביות כבר מחוץ לטווח שלכם.
חנא סוייד: לכן, אני לא מתפלא בכלל איך אתם מגיעים למסקנות כאלה בעניין.
דוד רותם: חבר הכנסת מזרחי.
משה גפני: אני אקבל בסוף רשות דיבור.
דוד רותם: אני לא יודע, אני אשקול את זה.
ג'מאל זחאלקה: מגיע לגפני, למה לא?
משה גפני: כדאי שתשקול.
משה גפני: אנחנו נתקן דברים אחרים ש- - -
ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה לומר מה אמר מיקי איתן על גפני.
ג'מאל זחאלקה: הוא אמר: נתקף גל און.
דוד רותם: אני לא הרשיתי לו לדבר, אני הולך לפי סדר.
משה מזרחי: אנחנו לא ממהרים לשום מקום, אין לנו דברים יותר דחופים.
משה מזרחי: אני חושב שזה אחד הדברים היותר דחופים שיושב פה על המדוכה במשכן.
משה מזרחי: אנחנו בעד אחדות ישראל.
משה מזרחי: אנחנו מתפלא שלא מעודדים את ההרמוניה הזאת בין גפני לגלאון.
משה מזרחי: זה נשמע כאילו לא מהעולם הזה.
משה מזרחי: כולנו בעד.
משה מזרחי: אני לא מתפלא על יש עתיד עד שעדי קול שאני מצדיע לה - האמירה המאוד נכונה והמדויקת שלה.
משה מזרחי: היא השמיעה את דעתה, ואני לא אגיד אני לא מתפלא על יש עתיד.
משה מזרחי: אני מודה לך על התיקון הזה שאת עשית.
אברהם מיכאלי: את תצביעי כמו שאת חושבת באמת?
משה מזרחי: לא, לא.
משה מזרחי: אני לא רוצה לחמם את הגזרה.
משה מזרחי: אני חושב שזה אומץ לב אזרחי ראוי וצריך להחמיא לזה.
אברהם מיכאלי: היא לא תצביע - - -, מה זה משנה?
זהבה גלאון: הוא מחמיא לה, היא הרוויחה את זה.
משה מזרחי: גם להביע את הדעה כהלכתה וכמו שחושבים בפנים, אני חושב שבמקום הזה זה חשוב מאין כמותו גם אם מכופפים לך את היד לעשות את מה שאתה לא רוצה לעשות.
משה מזרחי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר על דרך הניהול של הדיון המאוד חשוב והקריטי הזה שהוא מעיד גם על התפיסה.
משה מזרחי: אני מתפלא עליך, חבר הכנסת הופמן, שבמידה מסוימת היית שותף לזה, בלדחוק בנו כדי לסיים את הדיון כי אתה ממהר לאיזשהו מקום.
משה מזרחי: אני חושב שזה נושא מכריע, בליבת הדמוקרטיה שלנו, וגם מצופה מיושב-ראש.
משה מזרחי: קיבלת מחמאות שתוכך כברך.
משה מזרחי: המחמאה הזאת לפעמים לא צריכה לקחת אותך למקום הלא נכון.
משה מזרחי: בכל זאת כיושב-ראש שעוסק בענייך כל כך חשוב נתבע איזשהו סוג של ממלכתיות.
משה מזרחי: כמובן שאתה תצא בדיוק בשלב שאני אומר את זה.
דוד רותם: לא, אני יודע שאתה מחפש את הממלכתיות שלי.
משה מזרחי: אני כן מחפש בתפקיד שאתה יושב בו בנושא כל כך רגיש.
משה מזרחי: כשאתה אומר: יש לי סמכויות ובינתיים דמוקרטיה, זה בדיוק מעיד על תפיסת העולם שמסתתרת מאחורי העניין הכל כך חשוב של איך אתה רואה את זה.
משה מזרחי: חד וחלק, בינתיים דמוקרטיה, זה פיליבסטר - כאילו צריך לנהל על הנושא הזה פיליבסטר?
משה מזרחי: צריך לדבר בו ימים שלמים, והיו פה דיונים ארוכים, תיאר את זה חבר הכנסת זחאלקה.
משה מזרחי: ישבו פה ארוכות על המדוכה הזו והוא ממהר, הוא קורא לזה פיליבסטר.
ג'מאל זחאלקה: עשרות ישיבות.
משה מזרחי: כך הוא תופס את הדמוקרטיה.
משה מזרחי: זה מאוד מטריד כשברקע החוקתי הזה, ומביאים לי מהמכון הישראלי לדמוקרטיה כל מיני דוגמאות מכל מיני מקומות.
משה מזרחי: איך זה יכול להיות שחוקי יסודי שהיו אמורים להוות את התשתית החוקתית שלנו – היא הזכירה את החוקה האמריקאית ששם כובלת את הידיים לכל אלה שקמים בבוקר ורוצים להשתגע, אין לנו את זה פה.
משה מזרחי: איך זה יכול להיות שקמים בבוקר אחד ובוער להם ומנהלים דיון מהסוג הזה במשהו שהוא כל כך חשוב?
משה מזרחי: זה פשוט לא נורמלי, לפחות מראית עין שלנו, של התעמקות בסוגיות האלה.
משה מזרחי: איך זה יכול להיות "לחפף" כך?
משה מזרחי: אני שמעתי אותך היום בבוקר, חבר הכנסת הופמן, כשדיברת על הנושא הזה ואמרת שאתה נשען בהצעת החוק שלך על מיטב המכונים שזה המכון הישראלי לדמוקרטיה.
משה מזרחי: הנה, אתה שומע את המומחה.
משה מזרחי: הוא הלך, הוא הביא מומחה.
משה מזרחי: הוא ישב פה, הוא לא מסכים איתך עם חלקים דרמטיים בהצעת החוק שלך.
משה מזרחי: הוא לא מסכים איתך.
משה מזרחי: שמעתי את אריק כרמון היום ברדיו מדבר, ושכנראה התחיל לקבל ברכיים קרות מזה שהוא נתן רוח גבית למהלך הזה והוא גמגם שם, שמעתי אותו, כולל על אחוז החסימה.
משה מזרחי: הוא אומר שמה שאתה עושה למשל, כמו הדוגמה הזאת של ה-65, זה אנומליה ופגיעה אנושה בדמוקרטיה.
משה מזרחי: גם הוא אומר את זה פה.
משה מזרחי: איך אתה הולך עם הדבר הזה?
משה מזרחי: לאן אתה ממהר?
משה מזרחי: לאן אתם ממהרים עם הסיפור הזה?
משה מזרחי: אני ממש לא מצליח להבין למה זה בוער לנו.
משה מזרחי: מה השתנה מאתמול?
משה מזרחי: אתם, יש עתיד, למה זה בוער בעצמותכם?
משה מזרחי: אני לא אומר שאתם קבלנים, יש לכם דעה עצמאית שזה עוד יותר מטריד אותי.
משה מזרחי: אתם לא קבלני משנה.
משה מזרחי: זה מאוד מטריד אותי.
משה מזרחי: אתם באתם באופן עצמאי עם הסיפור הזה.
משה מזרחי: עכשיו תתמודד עם המומחים שאומרים לך שמה שאתה מציע פה הוא פרובלמטי.
משה מזרחי: אם המומחים שעומדים מאחורי הצעת החוק מגמגמים, האם כך צריך להיראות הדיון אצלנו בסוגיות האלה?
משה מזרחי: ככה "לחפף"?
משה מזרחי: באמת, חברת הכנסת מועלם, אני מאוד מעריך את הדברים שאת אמרת.
משה מזרחי: הם נכונים גם אם את מתכוונת לדברים אחרים, אבל זה נכון.
משה מזרחי: אני גם מסכים כמובן עם כל מילה מנומקת של חבר הכנסת דב חנין, עם כל מילה.
משה מזרחי: אבל צריך לשבת פה ולדון בזה.
משה מזרחי: הרי אחוז החסימה - הבעיה שלנו היא לא הניואנסים עם הרוב היהודי, אם "עלה ירוק" ייכנס או לא ייכנס, לא זו הבעיה שלנו.
משה מזרחי: זה לא שאם אנחנו נחסום אותם עכשיו זה ישנה את המשילות.
משה מזרחי: איך בכלל כל הסיפור קשור למשילות?
משה מזרחי: אפילו הם לא מצליחים להסביר את זה, המכון שהמציא את הפטנט הזה, מה זה קשור למשילות.
שולי מועלם-רפאלי: אולי עכשיו, כשהיושב-ראש חזר, אני אגיד שאולי נציע לו אחר כך לפצל כמה נושאים שהם מהותיים.
משה מזרחי: אגב, אני לא נגטיבי.
משה מזרחי: יש דברים טובים שאני מסכים איתם שצריך לעגן אותם.
משה מזרחי: לא צריך לזרוק הכול לפח.
משה מזרחי: אבל לא דברים שנוגעים בליבה של הנושאים.
משה מזרחי: אולי זה נכון.
משה מזרחי: לפעמים זה בעיניי מביש אולי העניין הזה.
משה מזרחי: הנה אני אומר, מר רותם.
משה מזרחי: לא בגלל החיבור הזה, החיבור הזה הוא קסום בעיניי.
משה מזרחי: הוא מופלא, אל תקלקל אותו.
משה מזרחי: אני אומר את זה משום שבאמת לפעמים המראית של זה, גם אני לא אוהב אותה.
משה מזרחי: אני מודה ואני חדש פה בבית הזה.
משה מזרחי: אבל את זה לא צריך לנצח באמצעים ובכלים כאלה.
משה מזרחי: אלוהים אדירים, עם גרזנים?
משה מזרחי: תשנו, תעשו כמו בשאילתות - - -
חנא סוייד: זה שינוי תקנון, לא שינוי חוק.
משה מזרחי: נכון, תשנו את התקנון בדיוק כמו שכל סיעה מגישה בחודש רק - - -.
משה מזרחי: אני לא יודע כמה, אני לא מכיר את התקנון מספיק.
משה מזרחי: אני לא רוצה לטעות.
משה מזרחי: תגבילו, תגידו: פעמיים בחודש כל סיעה.
משה מזרחי: אם מר גפני ירצה לרקוד טנגו עם זהבה גלאון, למה לא? פעם בחודש.
משה גפני: אפשר למחוק את זה מהפרוטוקול?