GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: זאת אומרת, גם המחשבה על יציבות שמביאה ליתר אפקטיביות של ממשלה, היא הרי באה על חשבון הפרלמנט, היא באה על חשבון היכולת של הפרלמנט לייצג את האינטרסים בהם הנציגות והנציגים שנבחרו אליו מאמינות ומאמינים, ואנחנו בעיצומו של כזה רגע באופן קלאסי לגמרי, כמובן, כשיש בפרלמנט היום רוב נגד החוק הזה, אבל בגלל המבנה של הממשלה ומשום שלממשלה יש יכולת משילות טובה מאוד, שלא לומר, בעצם יש סירוס של הפרלמנט והיכולת שלו לא לאפשר את הדבר הזה, שהממשלה עכשיו מתעקשת להעביר.
מרב מיכאלי: ואני שוב רוצה להפנות את תשומת לבך שהמבנה של מפלגות בינוניות, בניגוד למפלגות קטנות לתמהיל של מפלגות גדולות-מפלגות קטנות, מסכן את יכולת הפרלמנט עוד יותר, בהמשך, למלא את תפקידו ולהיות ערכאה משמעותית, דמוקרטית, ייצוגית.
רונן הופמן: למה המפלגות הבינוניות?
מרב מיכאלי: כי היא לא יכולה להגיע לפרלמנט, כי זה לוקח מהפרלמנט את הכוח לעמוד מול הממשלה.
רונן הופמן: כן, אבל בבסיס הטיעון שלך – מפלגות בינוניות ממילא מייצגות ציבור הרבה יותר רחב.
מרב מיכאלי: בכלל לא, זה בדיוק העניין.
מרב מיכאלי: זה שוב הסופרמרקטים האלה, כי קל להם יותר לעשות דילים על דברים שפחות נוגעים לחלקים שלמים של האוכלוסייה שלא מיוצגים בהם כראוי.
דוד רותם: מיקי?
מיקי רוזנטל: בכוונותיך, חבר הכנסת הופמן, אני לא מטיל ספק.
מיקי רוזנטל: אני לא חושב שיש לך כוונות רעות, אני חושב שאתה לא עוצר לרגע לחשוב על המשמעויות האמיתיות של המהלך הזה.
רונן הופמן: אני כבר שנים חושב על זה, ושנה כבר רץ עם זה בשטח.
דוד רותם: למה אתה צריך לענות לו?
דוד רותם: הוא עכשיו בזכות הדיבור.
אברהם מיכאלי: לא הבנתי, אתה שולט בו גם למי יענה.
מיקי רוזנטל: אני מרשה לו לענות לי.
רונן הופמן: זה דיון, אני פשוט מתקן אותו.
מיקי רוזנטל: כן, הוא רוצה לתקן אותי וזו זכותו.
מיקי רוזנטל: אני מקבל באהבה הערות ממנו.
מיקי רוזנטל: אם היית מביא לי את הדבר הבא: אי אפשר לעצור ולתקן את ההיחלשות של הדמוקרטיות המערביות כולן, בכללן גם במדינת ישראל, באמצעים טכניים, באמצעים של תתי סעיפים.
מיקי רוזנטל: יש משבר, והוא משבר תרבותי, אידאולוגי, משבר תקשורתי, ויש לו הרבה מאוד נדבכים.
מיקי רוזנטל: והפתרונות, שאם נזיז את אחוז החסימה לכאן או לכאן זה יפתור את הבעיות, זו הנחה שגויה שאין בה ראייה מתכללת של כל הסוגיות.
מיקי רוזנטל: ולצערי, אין לי זמן להסביר את כל המורכבות של הנושא כפי שאני רואה אותו.
מיקי רוזנטל: אני כן יכול לומר את הדבר הבא: אין בעיית משילות במדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: יש בעיה קשה מאוד של כנסת מוחלשת, כנסת שיש לה יכולת תפקודית מאוד-מאוד מינורית; בניגוד לממשלה שיש לה יכולת להעביר כמעט כל דבר – כנסת שהיא מאוד-מאוד חלשה.
מיקי רוזנטל: ואם יש בעיה, ויש בעיה, היא בכלים שיש לחברי הכנסת, בכלים הפרלמנטריים, ביכולות לשמר את המהלכים הדמוקרטיים כראוי, איך אנחנו מונעים את הדורסנות של הרוב, איך אנחנו הופכים את כנסת ישראל למקום שמפקח על עבודת הממשלה.
מיקי רוזנטל: ויש בעיות, יש בעיות באי האמון המרובה ובשימוש הלא-נכון בו, יש בעיות רבות בהצעות חוק, אבל זה נובע רק מדבר אחד: מהעובדה שלחברי כנסת אין מספיק כלים ראויים, ואתה יודע את זה היטב.
מיקי רוזנטל: במקום לבוא ולהגיד, תראו, יש לנו הצעה שלמה, מלאה, שבאה להתמודד עם הסוגיות כולן, אז הבאתם איזה פרגמנטים, אמרתם, נתחיל בזה.
מיקי רוזנטל: תתחילו בזה, זה יסתיים בזה.
מיקי רוזנטל: אם תצליחו חלילה, תעשו רק דבר אחד, תצליחו אולי, וגם זה בספק, לפגוע בדמוקרטיה הישראלית ובייצוג של חלק מהאוכלוסיות.
מיקי רוזנטל: אבל בגלל שאתם מספיק טיפשים, אז אתם אפילו לא מצליחים לבלום את הדבר שהתכוון אליו חבר הכנסת רותם, שזה לא דומה לכוונות שלך.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת רותם, כל מטרתו היא לפגוע בייצוג הערבי של ערביי ישראל בכנסת ישראל.
דוד רותם: איזה שטויות.
מיקי רוזנטל: זכותי לומר את השטויות שלי - -
דוד רותם: ואגיד לך שאתה מדבר שטויות.
מיקי רוזנטל: - - ואתה לא תפריע לי לומר את השטויות שלי.
דוד רותם: אני אפריע לך, ואני אגיד לך שאתה מדבר שטויות.
מיקי רוזנטל: אתה לא תפריע לי לומר את השטויות שלי, ואני עומד על זכותי לומר את השטויות שלי.
דוד רותם: כן, אתה באמת אומר שטויות.
מיקי רוזנטל: וכל כוונותיו של חבר הכנסת רותם ושל האבא הרוחני שלו, ליברמן, הן לבלום את הייצוג של המפלגות הערביות.
מיקי רוזנטל: אלא מאי?
מיקי רוזנטל: אלה ייאלצו להתאחד לפני הבחירות ויתפרקו אחרי הבחירות - -
ג'מאל זחאלקה: יתפלגו, לא יתפרקו.
מיקי רוזנטל: ומה שנקרא, בא - - - הגואל.
מיקי רוזנטל: לא תעשו בזה שום דבר, זה לא יתרום דבר וחצי דבר למשילות.
מיקי רוזנטל: כי משילות זה קודם כל מנהיגות, ומנהיגות - - -
דוד רותם: יש רק אצלכם, רק אצלכם יש מנהיגות.
מיקי רוזנטל: לא, חס וחלילה.
מיקי רוזנטל: אדוני הנכבד, יש ריק מנהיגותי בכל המערכת הפוליטית במדינת ישראל.
דוד רותם: אצלכם אין ריק, אצלכם יש מנהיגות אמיתית.
מיקי רוזנטל: אתה מפריע לי.
מיקי רוזנטל: איך זה יכול להיות שאתה מתערב לי באמצע?
מיקי רוזנטל: בכל מקרה, בגלל שהבעיה היא הרבה יותר מורכבת והיא, בין היתר, בעיה של מנהיגות, אין בזה שום דבר שעשוי לתרום באמת לדיון.
מיקי רוזנטל: ולקיחת פרגמנטים כאלה, מהנוסח הזה שלקחתם פה, ניקח קצת מכאן וקצת מכאן, ונעשה איזה שעטנז, ונקרא לו: חוק משילות, הוא ביזיון לתהליך החקיקה.
מיקי רוזנטל: אין לי מילים אחרות.
מיקי רוזנטל: ואני מציע לך בשביל כבודך וכבוד המפלגה שלך, עכשיו ברגע הזה, למשוך את הצעת החוק, לא לחבור לכוחות הרעים והאפלים שיש בכנסת הזאת, לא לחבור אליהם, פשוט להתרחק מהם, אם אתה מבקש שיהיה לך איזשהו עתיד פוליטי.
מיקי רוזנטל: ובעיקר, תסתכל במצפונך ותראה למי אתה חובר.
מיקי רוזנטל: ומדובר אפילו לא במהות - - -
דוד רותם: מכיוון שאתה יושב די קרוב - - - תתרחק.
מיקי רוזנטל: לא במהות, אלא אפילו בפרוצדורה.
מיקי רוזנטל: הפרוצדורה, גם אתה זז מולה באי נוחות, ואתה אומר, רגע, מה המהירות הזאת לכם, זה הוא.
מיקי רוזנטל: לא, זה לא הוא, זה יירשם גם על שמך, המהלך הדורסני הזה, זה לא יעזור לך.
מיקי רוזנטל: אומנם אתה לא מתכוון לזה – ואני אומר לך, אני מאמין בכנות כוונותיך, אבל אתה חובר לכוחות אפלים, וחבל.
רונן הופמן: אפרופו החולשה של הכנסת כפרלמנט, ואני מסכים אתך – אבל אם אתה מאמין בכנות כוונותי, הרי ישבנו יחד, ואנחנו יכולים וצריכים להמשיך לחוקק, כפי שעשינו כאן, את חיזוק היציבות השלטונית של הממשלה, אנחנו אמורים להמשיך גם בעניין של חיזוק הפרלמנט.
רונן הופמן: הדברים אינם קשורים זה לזה.
רונן הופמן: זאת לא הצעת חוק שמחלישה את הכנסת.
מרב מיכאלי: אבל בטח שהם קשורים זה לזה.
מיקי רוזנטל: אבל אתה תמים.
מיקי רוזנטל: הוא ייתן לך לקדם משהו?
מיקי רוזנטל: אתה לא מבין שאתה כלי בידיו של האיש הזה?
מיקי רוזנטל: אתה לא מבין?
רונן הופמן: אני מצטער, אני חולק עליך.
מיקי רוזנטל: וגם הוא כלי במשחק שהוא חושב שהוא משחק.
מיקי רוזנטל: אני חולק עליך.
מיקי רוזנטל: זאת הצעה שאנחנו הבאנו מלכתחילה, איך יכול להיות - - -
מרב מיכאלי: אבל רונן, הם קשורים רק זה לזה.
מרב מיכאלי: יציבות הממשלה ויציבות הכנסת - - -
רונן הופמן: אז כאן אנחנו מחזקים, נכון, ואנחנו צריכים להמשיך - - -
מרב מיכאלי: אבל אתה מחזק את יציבות הממשלה על חשבון הכנסת.
מיקי רוזנטל: אז אדרבה, בוא נביא חוק מסודר, משולב, שכולו מקשה אחת, ואז באמת אפשר יהיה לחשוב שאתה רואה אתנו עין בעין, ושהדאגה שלך היא אמיתית וכנה.
מרב מיכאלי: מה הרעיון לעשות משהו שמחליש את הכנסת, ואחר-כך להגיד, טוב, עכשיו נעבוד על חיזוק הכנסת?
רונן הופמן: לא, זה לא מחליש את הכנסת.
מיקי רוזנטל: זה מחליש.
מיקי רוזנטל: אתה יודע טוב מאוד שזה מחליש.
מרב מיכאלי: זה מחליש את הכנסת, חד-משמעית.
דוד רותם: חבר הכנסת אברהם מיכאלי.
ג'מאל זחאלקה: אחריו זחאלקה?
דוד רותם: אה, סליחה, מיכאלי.
אברהם מיכאלי: צודק, צודק.
ג'מאל זחאלקה: כששמעתי את שני הסעיפים שהקריאה היועצת המשפטית, אמרתי, אני תומך בהם, הם בסדר גמור.
ג'מאל זחאלקה: ואני נזכרתי, היות שאני חבר כנסת ותיק, שאחד העקרונות שנקבעו בדיונים מעין אלה בוועדת החוקה, כבוד היושב-ראש, הוא העיקרון של חקיקה בהסכמה.
ג'מאל זחאלקה: אחר-כך זה שוּנה לחקיקה בהסכמה רחבה, כלומר, סעיפים מעין קונסטיטוציוניים, שקובעים את כללי המשחק, לא ייקבעו ברוב מזדמן של שבע נגד שש.
ג'מאל זחאלקה: אני יכול להחזיר אותך אפילו לפרשנות שניתנה, של השר דהיום גדעון סער, כאשר הוא דיבר בוועדה, והיה ויכוח על מהות מה זה הסכמה ומה זה הסכמה רחבה, ונאמר שהסכמה רחבה היא בוודאי לא רוב של אחד, אלא רוב של לפחות שלושה, ארבעה, חמישה חברי כנסת.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שסעיפים כאלה, והקשבתי היטב לדבריה של היועצת שאמרה שצריך לקיים דיון – ותקני אותי – בנושא התפלגויות של סיעות ושל חברי כנסת, שזה נושא ראוי, שזה נושא שנעשתה בו חקיקה קוניונקטורלית, חקיקה ad personam, not ad principium, וחקיקה שהיא בעצם לא ראויה ואין לה מקום, וגם חקיקה חפוזה, כל הדברים הרעים היו בחקיקה הזאת.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שמן הראוי – חבר הכנסת דב חנין, אני רוצה שתקשיב למה שאני אומר - - -
דב חנין: כן, כן, מקשיב.
ג'מאל זחאלקה: מה שהציעה היועצת המשפטית, אם שמעת, שאמרה שבנושא של התפלגויות של סיעות ושל ח"כים צריך לקיים דיון רציני, ממצה, שיביא את התמונה בכללותה, ולא לדחוף סעיף פה, לבטל סעיף שם.
ג'מאל זחאלקה: אני אפילו מעלה את השאלה הרטורית כיצד הצביע חבר הכנסת רותם בנושא של "חוק מופז" – הרי אתה תמכת בו.
דוד רותם: אני תמכתי בו.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו אתה חוזר - -
ג'מאל זחאלקה: - - כי זה עזר לך בקואליציה, עכשיו זה עוזר לך במקומות אחרים.
ג'מאל זחאלקה: התנהל דיון כאן, ואתה כעסת על חבר הכנסת רוזנטל שאמר שאתה רוצה לפגוע בסיעות הערביות.
ג'מאל זחאלקה: אני טוען שזו מחמאה גדולה שניתנת לך.
מיקי רוזנטל: טוב, כי אני עדין.
ג'מאל זחאלקה: תן לי להסביר.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד עכשיו לא כדי לפגוע בחבר הכנסת רותם, אלא אני מנסה לנתח את כוונותיו.
ג'מאל זחאלקה: מדי פעם אמרתי, איפה הגזענות של פעם?
ג'מאל זחאלקה: פעם גזען היה גזען, אם זה פופולארי, לא פופולארי, לא אכפת לו, לא דפק חשבון.
ג'מאל זחאלקה: היום הם סתם אופורטוניסטים.
ג'מאל זחאלקה: הם מדברים גזענות כדי לזכות בפופולאריות.
ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת רותם, כשהביא את החקיקה הזאת, הוא לא חשב לפגוע בערבים, בסוגריים, הוא חשב שזה פופולארי בציבור הישראלי.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, מבחינתו, אם יהיה פופולארי לתמוך בערבים הוא יעשה את זה.
ג'מאל זחאלקה: מדובר בתמהיל מסוכן , מהסוג של הפוליטיקה הנמוכה, ואני עומד על דעתי שזה ניתוח אמיתי ולא סתם קנטרנות.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע, שמעתי חברי כנסת שעמדו והסיתו נגד ח"כים ערבים ונגד ערבים, ואחר-כך מאחורי הקלעים, אומרים לי, תסלח לי, זה מחזק את מעמדי, יש לי יותר קולות במרכז, אומנם אין מרכז, אבל זה משביע את רצונו של היושב-ראש של המרכז שלי, - - - ואם הוא עומד בתנאים של גזען ראשי או גזען ראשון, אז זה נותן לו יותר קרדיט אצל מר ליברמן, ויש לו סיכוי גדול יותר להיבחר או לקבל תפקידים.
משה מזרחי: זה יותר מסוכן מגזענות אידאולוגית?
ג'מאל זחאלקה: הרבה יותר.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך למה - - -
משה מזרחי: אופורטוניסטית יותר מסוכנת מגזענות - - -
ג'מאל זחאלקה: לא, זו גזענות אופורטוניסטית, זה תמהיל של שתיהן.
ג'מאל זחאלקה: רוב הגזענים הגדולים בהיסטוריה, הם היו כאלה.
ג'מאל זחאלקה: ואני מוכן להראות איפה ולאן הובילו אנשים כאלה.
דוד רותם: אני רוצה להבין, אני צריך להיעלב ממך או שאני צריך להיעלב ממיקי?
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע, אתה תחליט.
מיקי רוזנטל: אתה צריך להיעלב מעצמך בעיקר.
מיקי רוזנטל: כי אתה צריך לראות את עצמך כל יום בראי.
ג'מאל זחאלקה: מישהו אמר שהחוק לא נועד לפגוע בערבים, החוק נועד לזכות בפופולאריות זולה ברחוב.
ג'מאל זחאלקה: להגיד, אנחנו הבטחנו לבוחר 4%, אנחנו נותנים לו 4%.
ג'מאל זחאלקה: ומבלבלים את הראש של הציבור בדמגוגיה ש-4% זה מביא יציבות, ולא ניתן אפילו דיון ציבורי רציני כדי להראות אם אכן מגדיל את היציבות או לא מגדיל את היציבות.
ג'מאל זחאלקה: זה פוגע בערבים, זה תוצאה נסבלת, לא צריך לדאוג לזה.
ג'מאל זחאלקה: לפעמים העלמת עין או קריצת עין היא יותר גרועה מכוונה תחילה, אפילו אם לא הייתה כוונה תחילה, אפילו אם זו לא הייתה כוונתו של המשורר, או של המחוקק, אפילו זה.
ג'מאל זחאלקה: אתה ראית שהתוצאה היא כזאת, אז מה אתה עושה?
ג'מאל זחאלקה: זו השאלה, זו השאלה המוסרית שעומדת בפני חברי כנסת ביש עתיד.
ג'מאל זחאלקה: הם צריכים לשאול, לאחר שנוכחו שהחוק שלהם פוגע בייצוג של הציבור הערבי, הם צריכים להחליט מה הם עושים עם זה, אפילו אם כוונתם הייתה צחה כשלג.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה הולך בדרך מסוימת, אתה דורך על הרגל שלי פעם אחת, אתה ממשיך – אני לא התכוונתי לדרוך על הרגל שלך, לא הייתה כוונתי – אבל אתה חוזר על זה פעם אחר פעם, שלוש פעמים אתה עושה את זה, אז אני מתחיל לחשוד בך.
ג'מאל זחאלקה: לא רציתי לחשוד, באמת לא רציתי, אבל אני מתחיל לחשוד.
ג'מאל זחאלקה: באים עם הצעה כזאת, והאנשים שמביאים את ההצעה הזאת מתעלמים או לא רוצים לשמוע כיצד ובאיזה אופן מיוצגים מיעוטים בעולם, בפרלמנטים בעולם.
ג'מאל זחאלקה: הרי דמוקרטיה היא לא רק שלטון הרוב, אלא זכויות המיעוט.
ג'מאל זחאלקה: אין דמוקרטיה שהיא שלטון רוב.
ג'מאל זחאלקה: שלטון רוב יכול להיות טיראניות של רוב, זה מיוריזציה, זה יכול להיות דברים רעים מאוד, במיוחד רוב שתומך בחבר הכנסת רותם, אז זה רוב מצבע מסוים בסופו של דבר.
ג'מאל זחאלקה: אז אני אומר, צריך להבטיח זכויות מיעוט, ואחת מהן היא הזכות לייצוג.
ג'מאל זחאלקה: ובייצוג של מיעוט בעולם, מקובל במדינות מסוימות שיש בהן אחוז חסימה גבוה, אז יש קווטה למיעוטים.
ג'מאל זחאלקה: בפרלמנט הירדני יש ייצוג לצ'רקסים, בפרלמנט הפלסטיני יש ייצוג לשומרונים.
דב חנין: בפרלמנט האיראני יש ייצוג ליהודים.
דוד רותם: גם בפרלמנט הפלסטיני יש ייצוג ליהודים.
ג'מאל זחאלקה: לשומרונים.
דוד רותם: לא, ליהודים.
ג'מאל זחאלקה: לא, עדיין לא.
דוד רותם: הנטורי-קרתא הם חברים בפרלמנט שלכם.
ג'מאל זחאלקה: היה שר.
דב חנין: אגב, בסרביה, שהיא לא מדינה שידועה ברוחב הלב שלה כלפי מיעוטים לאומיים, אפרופו מדינות שאין להם רוחב לב למיעוטים לאומיים, יש כלל סרבי שאומר שאחוז החסימה למפלגות של המיעוט הלאומי הוא אחר.
ג'מאל זחאלקה: אכן, וזו הצעה שעלתה.
ג'מאל זחאלקה: אני זוכר, בדיונים שנערכו, ואני רוצה שישמעו את זה גם אנשי התנועה וגם אנשי יש עתיד - - -
אלעזר שטרן: אני באתי לשמוע אם אתה מציע גם לדרוזים אחוז חסימה אחר.
ג'מאל זחאלקה: לא הבנתי.
אלעזר שטרן: למה לא?
ג'מאל זחאלקה: הדרוזים הם חלק מהציבור הערבי, הם מיוצגים, הם יכולים להיות מיוצגים, אף פעם לא סבלו מתת ייצוג.
ג'מאל זחאלקה: בפעם שעברה היו שישה חברי כנסת דרוזים.
ג'מאל זחאלקה: לא צריך לפתור בעיה שלא קיימת.
ג'מאל זחאלקה: העלאת אחוז החסימה לא באה לפתור בעיה שקיימת.
ג'מאל זחאלקה: היא יוצרת בעיה שאין היום.
ג'מאל זחאלקה: זה פשוט, ולכן השכל הישר אומר: לא, מבחינה זאת, מבחינת הדברים הראויים, ולא האינטרסים של מפלגה מסוימת שרוצה להיראות גיבורה בפני הציבור – אנחנו העלינו והגדרנו את המשילות, כשזה כולו לא בא להרחיב זכויות של אדם, אלא לצמצם אותן.
ג'מאל זחאלקה: הכוונה היא כוונה אופורטוניסטית, הכוונה היא כוונה פופוליסטית, הכוונה היא לזכות בפופולאריות.
ג'מאל זחאלקה: ואם הערבים נפגעים על הדרך, זה עוד יותר טוב, זה רק מוסיף.
ג'מאל זחאלקה: אם אין מנגנונים לייצוג מיעוט, העלאת אחוז החסימה בעצם מחסלת את הייצוג האמיתי של הציבור הערבי, ואני רוצה לעמוד על השאלה למה?
ג'מאל זחאלקה: משום שהציבור שלנו כמו כל ציבור בעולם הוא ציבור מגוון פוליטית.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה אומר, הערבים יהיו מיוצגים – מה זה, "הערבים יהיו מיוצגים"?
ג'מאל זחאלקה: אני אדם חילוני, אני אדם לאומי, אני דמוקרט, אני אדם נאור, אני אדם שיש לו חילוקי דעות עם קומוניסטים, למשל.
ג'מאל זחאלקה: יש חילוקי דעות ביני לבין חברי התנועה האסלאמית; יש חילוקי דעות מהותיים יותר מחילוקי הדעות בין חברת הכנסת קול לחבר הכנסת מיכאלי, יותר עמוקים, לא פשוטים, ביני לבין חבר הכנסת צרצור, מבחינה אידאולוגית, מבחינת זכויות נשים ומבחינה חברתית, ומבחינת מה מותר, מה אסור, דברים רבים.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו שתי תפיסות עולם שונות.
ג'מאל זחאלקה: אתה אומר, אתם תלכו ביחד, במין פטרנליזם כזה, אז בצורה זאת אתה בעצם מעוות את הייצוג שלי.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה רק להיות מיוצג על-ידי ערבים, אלא על-ידי אותם זרמים פוליטיים שקיימים בציבור הערבי.
ג'מאל זחאלקה: העלאת אחוז החסימה תעוות את הייצוג, אפילו אם נלך בדרכם של אלה שאומרים: תתאחדו, אתה בעצם תעוות את הייצוג.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לכם איך יעוות הייצוג בדיוק, חשוב שתשמעו את זה לפני שאתם מקבלים החלטה, חשוב שתדעו מה אתם עושים לנו.
ג'מאל זחאלקה: הנה, למשל, נביא תסריט אמיתי – אתם מעלים אחוז חסימה ל-4%; אין אף מפלגה ערבית שעוברת את אחוז החסימה, אז אומר הפטרנליסט בפרלמנט הישראלי, תלכו ותתאחדו.
ג'מאל זחאלקה: נלך ונתאחד, ננהל משא ומתן – אני אומר דברים שקרו – ננהל משא ומתן על אחדות, ואני רואה שבמשא ומתן הזה מגיעים למסקנה שהתחברות של שני כוחות תעבור את ה-4%, השלישי יכול להישאר בחוץ וליפול.
ג'מאל זחאלקה: ונגיד שהתחברו שתי מפלגות, חד"ש ובל"ד, שזה אפשרי, שתי מפלגות חילוניות בעליל.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שפה קבור הכלב ופה עצם העניין.
ג'מאל זחאלקה: אני רציתי לשבת עם המכון הישראלי לדמוקרטיה, הם פנו אלינו כי הם היו מהשושבינים של ההצעה, אני רציתי להסביר להם – אתם לא נותנים לי את האפשרות הזאת, אתם ככה, ככה, מהר, מהר, מהר, כמו הארנב מאליס בארץ הפלאות.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו תבינו את התסריט הזה, זה יכול לקרות בהחלט, זה התסריט הכי ריאלי.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו התאחדנו, בל"ד וחד"ש, שתי מפלגות חילוניות בהחלט.
ג'מאל זחאלקה: מה יקרה עם המפלגה השלישית?
ג'מאל זחאלקה: איפה הייצוג של התנועה האסלאמית?
ג'מאל זחאלקה: לא יהיה ייצוג של התנועה האסלאמית.
ג'מאל זחאלקה: מה זה יביא?
ג'מאל זחאלקה: יש לך ציבור שלם שיראה שאין לו כל ייצוג.
דוד רותם: אתה אפילו לא נותן לנציג שלהם לדבר פה.
ג'מאל זחאלקה: מי זה הנציג שלהם?
דב חנין: הנציג שלהם לא מגיע.
דב חנין: לא נתתם לו אפשרות להגיע, הוא ברמדאן, וצם היום.
ג'מאל זחאלקה: ציבור שלם, כמעט מחצית הציבור הערבי, יהיה לא מיוצג.
ג'מאל זחאלקה: תיקח בחשבון שישנן קריאות חזקות מאוד בציבור הערבי לא להשתתף בבחירות, להחרים את הבחירות.
ג'מאל זחאלקה: ההשתתפות של הציבור הערבי תרד פלאים.
ג'מאל זחאלקה: לא, חכה שנייה.
דוד רותם: די, אני צריך לתת גם למיכאלי לדבר.
ג'מאל זחאלקה: לא, אתה לא תיתן למיכאלי.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להמשיך לדבר כי אתה פוגע פה – בכל החוק הזה, אני הנפגע העיקרי, אני הנפגע העיקרי.
דוד רותם: אתה, בעוד דקה, גומר לדבר.
ג'מאל זחאלקה: אני צריך להמשיך לדבר על הנושא הזה כי זה בנפשי.
דוד רותם: בעוד דקה נגמר לך הזמן.
ג'מאל זחאלקה: התסריט השני הוא אחר.
ג'מאל זחאלקה: נגיד שמפלגת בל"ד מגיעה להסכם עם התנועה האסלאמית לרוץ ביחד, מה יקרה למפלגה ותיקה כמו חד"ש.
ג'מאל זחאלקה: האם אתם יכולים לתאר לעצמכם כנסת בלי חד"ש?
ג'מאל זחאלקה: האם אתם יכולים?
ג'מאל זחאלקה: אתם פשוט גוזרים גזר דין מוות על מפלגה שיש לה ציבור גדול, שמייצגת כמעט שליש מהציבור הערבי, שיש לה קו פוליטי ומשקל פוליטי גדול מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אתם לא יודעים מה אתם עושים כאן.
משה מזרחי: למה, הם יודעם מצוין מה הם עושים.
ג'מאל זחאלקה: אל תגיד: הערבים מיוצגים.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רק ערבי, אני גם אדם עם אידאולוגיה, עם עמדות, עם ראיית עולם, לא פחות מאף חבר כנסת יהודי כאן, אפילו יותר מגובש רעיונית, עם משנה סדורה.
ג'מאל זחאלקה: בנושא הזה אתם מעבירים מסר לציבור הערבי, אתם משאירים לנו את האופציה או לא להיות מיוצגים בכלל, או להיות מיוצגים בצורה מעוותת.
ג'מאל זחאלקה: אתם באים כאן וקובעים את גורלנו.
ג'מאל זחאלקה: העלאת אחוז החסימה בצורה הבאה היא מפנה לא פשוט בכלל שיכול להביא לחיסול מוחלט של הייצוג הערבי בכנסת.
ג'מאל זחאלקה: העלאת אחוז החסימה היא לגיטימית לפעמים, אם מטבע הדברים של הייצוג הפוליטי, של המבנה הפוליטי, יש אפשרות לייצוג בתוך המפלגות הגדולות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שהמפלגות הציוניות, מבחינתי, הן לא בשלות – הבעיה היא לא שלי, הבעיה היא שלהן – הן לא בשלות להכיל אותי.
ג'מאל זחאלקה: להכיל לא אותי כג'מאל זחאלקה, אבל כציבור ערבי רחב, הוא לא יכול להיות חבר פעיל ושווה זכויות.
ג'מאל זחאלקה: כמו נגיד שהמפלגה הדמוקרטית באמריקה, עם כל הבעיות שלה, הכילה את השחורים, הכילה מיעוטים רבים, הכילה אפילו את "הפנתרים השחורים" של אנג'לה דייויס, ובסופו של דבר כולם נקלטו אל תוך המפלגה הדמוקרטית.
ג'מאל זחאלקה: גם במדינות אחרות – מפלגת הקונגרס בהודו מכילה את כל המוסלמים כמעט.
ג'מאל זחאלקה: 200 מיליון מוסלמים, 90% מהם מצביעים עבור מפלגת הקונגרס בהודו, כי היא מכילה אותם, היא מפנה להם מקום בתוכה.
ג'מאל זחאלקה: לכן אין מפלגות מוסלמיות בהודו, כי המפלגות הגדולות יכולות להכיל אותם.
ג'מאל זחאלקה: כאן במפלגות הישראליות אתה לא משאיר לי את המפלט.
ג'מאל זחאלקה: תגיד לי, אני לא יכול להיות מיוצג על-ידי מפלגות ערביות פרופר, לא יכול לעבור את אחוז החסימה, אבל יש לי אפשרות להצטרף למפלגות האחרות – אין אפשרות פוליטית אמיתית לדבר הזה.
ג'מאל זחאלקה: לכן, כשאתה בא להציע חקיקה – אנחנו לא מחוקקים אחוז חסימה עבור פינלנד, אנחנו מחוקקים אחוז חסימה במציאות הישראלית.
ג'מאל זחאלקה: ולכן אני קובע שני דברים, ואני פונה ליושב-ראש, ללכת בעקבות קודמיו; אני מציע לך לשבת עם פרופסור ישראל בן-ששון שהוא לא קוטל קנים, הוא מבין משהו; אני מציע לך לשבת עם מיקי איתן, שגם הוא מבין משהו ויש לו ניסיון; שניהם הסכימו שבנושאים מעין אלה אין רוב ומיעוט בצורה אוטומטית כבשאר הדברים, אלא יש לשאוף – אפילו את השאיפה הזאת, אפילו את מראית העין לא ראינו, אתה לא הראית לנו מראית עין.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך איך אתה עושה מראית עין - - -
דוד רותם: די, אני לא רוצה להראות לך מראית עין - - -
ג'מאל זחאלקה: לא, לא, אני אמשיך לדבר.
ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה להשתיק, תשתיק אותי.
דוד רותם: אני אשתיק אותך כי - - -
ג'מאל זחאלקה: כי אני פה מעלה את הנושאים שפעם ראשונה אתם שומעים אותם.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע לחברי הכנסת להגיד לי אם אני אומר לך - - -
ג'מאל זחאלקה: מה אתה רוצה?
דוד רותם: אני רוצה שתפסיק לדבר.
דוד רותם: ואם יהיה צורך, אני אקרא גם לסדרן כדי שאתה תפסיק לדבר.
דב חנין: זו המחשה שמה שנכון בתוצאה, יהיה נכון בתהליך.
ג'מאל זחאלקה: אני לא הבנתי, מה אתה רוצה, כותרות, שגירשת את זחאלקה?
ג'מאל זחאלקה: שליברמן ייתן לך יותר נקודות?
דוד רותם: אני רוצה שתגמור לדבר.
ג'מאל זחאלקה: זה חלק מהטקסים שלך?
ג'מאל זחאלקה: אני לא קורבן של הטקסים שלך מול ליברמן.
דוד רותם: אני נתתי לך - - -
ג'מאל זחאלקה: אני לא קורבן שלך.
ג'מאל זחאלקה: אתה אומר לזרוק את זחאלקה, ותזכה באהדתו של ליברמן - -
ג'מאל זחאלקה: - - הוא ייתן לך יותר, כמו אלוהים - -
דוד רותם: אני קורא לך לסדר - - -
ג'מאל זחאלקה: - - אתה נותן ערבי, ככה, כקורבן.
ג'מאל זחאלקה: אני לא מוכן.
ג'מאל זחאלקה: אתה פה קובע את גורלי.
ג'מאל זחאלקה: אני צועק זעקה אמיתית.
ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לחסל את הייצוג הערבי בכנסת.
דוד רותם: אני קורא לך לסדר פעם שלישית.
ג'מאל זחאלקה: אתם רוצים אותנו - - -
דוד רותם: מיכאלי, אתה רוצה לדבר?
אברהם מיכאלי: מתוך כעס אתה אומר לי את זה?
אברהם מיכאלי: אם אתה כועס עלי, אני לא יודע למה.
דוד רותם: למה אתה צריך לדבר עכשיו?
מיקי רוזנטל: הוא לא סובל את כל העניין הזה של דיבורים.
מיקי רוזנטל: זה נראה לו מיותר.
אברהם מיכאלי: אם ככה, אז אני אדבר.
אברהם מיכאלי: אם הוא כועס עלי, זו ההזדמנות שלי.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לחסל אותנו מצד אחד, ולבוא להגיד אל תדבר.
משה מזרחי: מה זה הדיבור הזה?
מיקי רוזנטל: הדיבורים מפריעים לו.
מיקי רוזנטל: זה כל העניין.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש - - -
דוד רותם: יש לך חמש דקות.
אברהם מיכאלי: אתה מוותיקי הבית, לפחות כמוני, אתה יודע שהדיונים האלה התנהלו לא בצורה הזאת.
אברהם מיכאלי: אתה יודע מצוין.
אברהם מיכאלי: הדיונים בסוגיות האלה לא התנהלו בישיבה אחת או שתיים, לא לקריאה ראשונה, ובוודאי לא לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לבטל את הסיסמה הזאת של פוליטיקה חדשה שמבטלת את כל הדברים החיוביים שהיו בבית הזה.
אברהם מיכאלי: בבית הזה נכנסו לדיונים כאלה בדחילו ורחימו ובכובד ראש, ושמענו דעות שלא שמענו פה, חוץ מדעה אחת היום, זה היה חידוש גדול של פרופסור דיסקין שהגיע לפה.
אברהם מיכאלי: לא שמענו דעות, לא לפה ולא לפה.
אברהם מיכאלי: אפילו הייעוץ המשפטי העיר לנו היום כמה הערות שאנחנו רואים שהן מהותיות בשבילנו, אלא אם נגיד בסוף, בסדר, אנחנו לא מתחשבים בשום דבר.
אברהם מיכאלי: אפילו הביאו לנו היום מסמך יפה של ועדת הבחירות המרכזית.
אברהם מיכאלי: בכלל לא נכנסנו לזה היום ולא ניתחנו את המשמעויות של: לו הבחירות היו מתקיימות לפי אחוז החסימה החדש, לאן היינו מגיעים.
אברהם מיכאלי: כל הדברים האלה הם בשביל לעשות V ולהמשיך קדימה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מבקשים ממך, אל תמהר, אל תצביע היום לקריאה ראשונה.
אברהם מיכאלי: נמשיך את הדיון הזה.
אברהם מיכאלי: אני מבטיח לך שרוב החברים יגיעו לדיוני הפגרה כפי שהציעו קודם, לקיים פה דיונים לגופו של עניין.
אברהם מיכאלי: ואם בסוף, אחרי הכול, לפחות תוכל להגיד, קיימתי דיונים לעומק, אנחנו נקבל את הצעת הרוב.
אברהם מיכאלי: אבל היום הרוב שלך הוא טכני.
דוד רותם: אני מבקש לעבור להצבעה.
<סיגל קוגוט: מה הטקסט להתפלגויות?
מרב מיכאלי: אבל אדוני, יש עוד כל מיני דברים שלא הובררו בכלל.
דוד רותם: רבותי, יש נוסח שנקרא, על הנוסח הזה אני מצביע.
מיכל רוזין: - - - אמרת שתיתן לי בסוף הדברים.
מיכל רוזין: מעשר בבוקר ביקשתי, אמרת לי, כשנסיים על הסעיפים, תוכלי לדבר.
דוד רותם: טוב, מה את רוצה להגיד?
דוד רותם: בבקשה, שלוש דקות.
מרב מיכאלי: מר ליצמן, מה, לאן אתה הולך?
מיכל רוזין: בוא, בוא, שב אתנו.
מיכל רוזין: השכנים טובים בעיניך, שב עמנו.
יעקב ליצמן: - - -
מיכל רוזין: כן, חשוב לדבר, להגיד את עמדתנו.
מיכל רוזין: גם לכם יש עמדה.
מיכל רוזין: מקלב עזב אותנו, אז אנחנו צריכים אותך.
יעקב ליצמן: איפה אורי מקלב היה?
מיכל רוזין: זהו, הוא היה והלך, אז אנחנו צריכים אותך אתנו.
יעקב ליצמן: הנה.
מיכל רוזין: מה כל-כך קשה?
מיכל רוזין: אכלנו צהריים.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע לתת לרב ליצמן לדבר.
דוד רותם: הוא לא ידבר.
דוד רותם: מקלב כבר דיבר.
יעקב ליצמן: מה הנושא בכלל?
מיכל רוזין: אני מנסה.
דוד רותם: אני מבקש שתדברי.
מיכל רוזין: אני רוצה בכל זאת לקחת אותנו צעד אחורה כי כבר היינו בסעיפים, ובחלק מהם לא היית כאן, היושב-ראש, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת צעד אחורה.
מיכל רוזין: נעשו פה שינויים לאורך העשור האחרון, שינויים שבהם לכאורה תמכו הרבה – גם המכון הישראלי לדמוקרטיה – בחלקם, בחלקם הוא לא תמך; אנשים אחרים באקדמיה; חברי כנסת לשעבר – בשינויים שאני חושבת שלאחר מכן ראינו שהתוצאה שלהם הייתה הפוכה ממה שהתכוונו אליה.
מיכל רוזין: יצאתי רגע להתראיין מול חברת הכנסת סטרוק בנושא משאל עם – עוד דוגמה לכך שאנחנו רוצים, מצד אחד, משילות ויציבות, ומצד שני, אנחנו מביעים חוסר אמון טוטלי בממשלה ובכנסת שלנו, ורוצים להפריט גם את זה.
מיכל רוזין: יש פה כרוניקה של תוצאה ידועה מראש.
מיכל רוזין: אנחנו מעלים את הדברים, יושב פה פרופסור דיסקין, מעלה חלק מהחששות שבדיוק אומרות שיקרה ההיפך ממה שטוענים שרוצים שיקרה פה, ולמרות זאת, אנחנו מרגישים שיש איזושהי חומה.
אברהם מיכאלי: לכן זקני הבית לא שינו את החוק, כולל ה"זקן" שיושב פה.
אברהם מיכאלי: אבל היום הוא - - -
מיכל רוזין: חבר הכנסת ליצמן הלך?
מיכל רוזין: הדבר החשוב שאפשר להעיד עליו, בכל השנים האחרונות, גם עקב השינויים של חוק הבחירה הישירה ושינויים נוספים בחוק, הוא שהציבור בעצם רואה בכל מה שאנחנו משנים פה חדשות לבקרים את חוסר היציבות העיקרי בשלטון שלנו.
מיכל רוזין: הוא בעצם אומר לנו, אתם בעצמכם לא יודעים מה אתם רוצים, אתם בעצמכם לא מביעים אמון בממשלה ובכנסת, אז למה אנחנו צריכים להביע את האמון הזה.
מיכל רוזין: ואנחנו רואים לכל אורך השנים שאחוז ההצבעה במדינת ישראל הולך ויורד, לצערנו הרב.
מיכל רוזין: נאמר פה בצורה מפורשת שמה שיקרה עכשיו יהיה בעצם עיוות של רצון הבוחר, אובדן של קולות כשרים, שאכן אנחנו רוצים שיהיו חלק מהמערכת, כפי שאמרנו, קולות שדווקא באים מהצד האידאולוגי של המפה.