GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יחזקאל סיבק: בשפה ברורה ופשוטה, יש איזה ניסוח כזה שהכניסו לנושא האזהרה – זה בכל מקרה חייב להיות הפתיח, שלא יהיה בן-אדם שמגיע לאמצע תיק, ואומר, חשבתי ש- , כי פה חשבתי ש- , המשמעות יכולה להיות חמורה מאוד.
<יחזקאל סיבק: מעבר לזה, ברור שיש עדיפות בטיפול של עורכי-הדין בטענות פרעתי, ואולי גם בתיק בכלל, אבל זה לא מובנה לתוך ההליך עצמו.
<יחזקאל סיבק: כלומר, זוכה באופן תיאורטי יכולה לקחת על עצמה את האחריות ולהגיד, כן, אני יודעת שאני עובדת במסלול המזונות, ואני אחת ל- יוצאת מתוך המסלול, מנהלת טענת פרעתי, יש לי כסף, יש לי הרבה חשק להתנגח ויש לי מוטיבציה ולחזור לתוך המסלול - - -
דוד רותם: כמו שזה מקובל אצל הזוכות.
<יחזקאל סיבק: כמו שזה מקובל, בהחלט, אדוני, בגלל זה אני גם מציג את זה בצורה כזאת.
<יחזקאל סיבק: העניין הוא שלא כל זוכה היא כזו, כי הרבה מאוד מהזוכות יהיו כאלה שלא מדמיינות בפתיחת התיק - -
שולי מועלם-רפאלי: מה מצפה להן.
<יחזקאל סיבק: - - מה מצפה מבחינת טענות הפרעתי בהמשך שלו, זה עסק מורכב וזה עסק יקר.
<תמי סלע: צריך רק לזכור שגם היום 60% מהזוכות האלה לא מיוצגות.
<תמי סלע: לא שהיום כולן מסתובבות עם עורכות-דין ועונות לטענת הפרעתי.
<דוד מדיוני: בדיוק.
<יוסף ויצמן: וכמה טענות פרעתי יש בתיקים?
<יוסף ויצמן: זה נתון שלא קיבלנו עדיין.
<יוסף ויצמן: אין את הנתון הזה עד עכשיו, לא קיבלנו אותו.
<תמי סלע: 60% לא מיוצגות איכשהו, אני לא יודעת בדיוק איך זה עובד, או שהן מייצגות את עצמן.
דוד רותם: אני מניח שאתם, עורכי-הדין שמטפלים במזונות, יודעים.
<יוסף ויצמן: כמה תיקי מזונות הוגשו שנטען טענת פרעתי?
<יוסף ויצמן: פניתי לפי כל החוקים, אתה יודע, אין חוק שלא ביקשתי.
<ענת ליברמן: על-פי רוב מדובר בעובדות, אם הוא שילם או לא שילם.
<תמי סלע: אגב, עוד דבר שקבעו פה, שאם נטענת טענת פרעתי - - -
מרב מיכאלי: למה באמת אין כזה נתון?
<דוד מדיוני: לא שומע.
מרב מיכאלי: למה באמת אין את הנתון הזה?
<דוד מדיוני: אריה, הוא ביקש את זה?
<ענת ליברמן: כמה טענות פרעתי יש.
<יוסף ויצמן: לא קיבלנו.
<תמי סלע: איזה נתון?
מרב מיכאלי: לא, באמת.
<ענת ליברמן: לא התבקש - - -
<יוסף ויצמן: מה לא ביקשנו?
<יוסף ויצמן: פנייה רשמית של הלשכה, אריה, הייתה.
<דורית ואג: סליחה, ככה אין פרוטוקול, שיהיה ברור לכולם.
<יוסף ויצמן: הייתה פנייה רשמית של הלשכה לקבל נתונים: בכמה תיקים נטענות טענות פרעתי - - -
<דוד מדיוני: בסדר, אין בעיה, תקבלו.
<חנה קומט: אנחנו לא יודעים בכמה תיקים.
<יוסף ויצמן: למה לא הגיע עד עכשיו?
<דוד מדיוני: לא יודע.
<יוסף ויצמן: דיון ראשון, שני, שלישי - - -
דוד רותם: מתי ביקשתם?
<חנה קומט: הרבה לפני הדיון בוועדה.
<יוסף ויצמן: ודאי.
<יוסף ויצמן: לפני הוועדה הראשונה, לפני שנה, פנייה אישית שלי גם לאריה, גם - - -
<חנה קומט: יש לי פה את המכתב.
<דוד מדיוני: אבל מאז המסלול כבר אושר.
<דוד מדיוני: אנחנו כאן רק במקצה – בזמן סיום.
<יוסף ויצמן: מה זה משנה?
<יוסף ויצמן: אתם - - - ועדה אחת אחרי השנייה - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא משנה, את הנתונים צריך לספק, על זה אין ויכוח.
<דוד מדיוני: תמיד אנחנו - - - בשבילם, אין בעיה.
<יוסף ויצמן: ביקשו עובדים, איפה הנתונים?
<יוסף ויצמן: למה אתם לא מציגים אותם?
<יוסף ויצמן: למה לא מציגים את הנתונים האלה?
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אם הוא רוצה את זה, ניתן לו את זה, שלא תהיה לו סיבה להתנגח פה.
<יוסף ויצמן: זה נתון שלא מיטיב אתכם פשוט, אתם לא מוציאים את זה.
<ענת ליברמן: זה לא נכון, אבל זה גם לא משנה.
<ענת ליברמן: זה לא משנה כמה, אדוני - - -
שולי מועלם-רפאלי: למרות שאנחנו חדשים, אנחנו מבינים שפרעתי, זה לא שילמתי – מה המשחק פה?
<חנה קומט: סליחה, הייתי רוצה רק לטובת השאלה שנשאלה פה.
<חנה קומט: יצאו מכתבים מלשכת עורכי-הדין בבקשה לנתונים האלה, אני מחזיקה מכתב מ-5 באפריל 2012, אנחנו לא קיבלנו את הנתונים, שלחנו תזכורות מספר, יש לי פה עוד מכתב אחד מאוקטובר 2012.
דוד רותם: בינתיים זה עבר.
<עדי בלוטנר: גם בדיונים ביקשו.
<יוסף ויצמן: גם בדיונים ביקשנו.
<חנה קומט: לא קיבלנו את הנתונים.
אברהם מיכאלי: היו בחירות בדרך, לכן היו עסוקים.
<עדי בלוטנר: בהוצאה לפועל הם עסוקים בבחירות?
<ענת ליברמן: אדוני, אני יכולה להשיב על הטענות שהועלו?
<ענת ליברמן: כי אשמח להשיב.
דוד רותם: מה יש לך תשובה לזה שלא נתתם נתונים?
<ענת ליברמן: פרט לנתון הזה, כי כל נתון שיש לנו נשמח לתת.
דוד רותם: על זה אני רוצה.
<ענת ליברמן: אז הנה, אריה יצא החוצה כדי לברר אם יש לנו את הנתון הזה, וכמובן, אין לנו שום מניעה לתת.
<ענת ליברמן: אני אגב חושבת שזה לא כל כך משנה כמה טענות פרעתי יש.
<חנה קומט: זה מאוד משנה.
<ענת ליברמן: אגב, גם אזכיר שבמסלול המקוצר שדנו בזה, בטענות הפרעתי, כי גם שם - - -
דוד רותם: את חושבת שאין בזה חשיבות?
דוד רותם: הם חושבים שיש.
<ענת ליברמן: אז בסדר, בגלל זה יצאנו לברר את הנתון.
<ענת ליברמן: אני רק אומרת - -
דוד רותם: אצלכם תמיד זה בשליפה מהמותן.
<ענת ליברמן: לא.
<ענת ליברמן: - - שזה פחות משנה אם יש בתיק טענת פרעתי אחת או שתי טענות פרעתי, כי העניין מהותי יותר.
<ענת ליברמן: גם במסלול המקוצר, בזמנו, טענו על העניין הזה של טענת פרעתי – אם אתם זוכרים, במסלול המקוצר בגרסה הראשונה שלו – טענת פרעתי הוציאה את התיק מהמסלול המקוצר, והעניין הזה גרם הרבה פעמים לחייבים להוציא את התיק באמצעות טענת פרעתי.
<ענת ליברמן: כלומר, הם ראו כי טוב, אפשר להגיש טענת פרעתי ולצאת מהמסלול המקוצר, נהדר, מצוין, אפשר לטעון טענת פרעתי.
<ענת ליברמן: בסופו של דבר בגרסה האחרונה הכנסנו את טענת פרעתי, וגם כתבנו שזה יהיה על-ידי רשם אחר, כדי למנוע, לכאורה, את הנראות לפחות של ניגוד העניינים של הרשמים, ואין עם זה שום בעיה, וזה פועל נהדר.
<ענת ליברמן: אגב, גם ככה הרשמים דנים בעניין, וזה ממשיך להתנהל במסלול ולא יוצא מהמסלול.
<ענת ליברמן: אין מניעה שהדברים יתנהלו ככה גם במסלול מזונות, כי אחרת מה שיקרה, זה שחייב פשוט כדי להוציא את התיק ממסלול המזונות, ששם הרבה פעמים פועלים נגדו בצורה הרבה יותר אינטנסיבית והרבה יותר שיטתית מאשר כשהזוכה לא מיוצגת ולא יודעת איך לפעול, אז הדרך שלו להתחמק מהעניין הזה תהיה על-ידי טענת פרעתי.
<ענת ליברמן: בהיבט הזה, ואנחנו טענו את זה גם בדיונים הקודמים, לא תהיה מניעה שאם עדיין אין לה עורך-דין – אגב, אם זו תהיה טענת הפרעתי השלישית והרביעית, מן הסתם כבר יהיה לה איזשהו עורך-דין שמלווה אותה והיא תוכל לפנות אליו – אבל בפעם הראשונה אם פתאום הוא טען טענת פרעתי, ואין עדיין עורך-דין, הרי תמיד אפשר לבקש דחייה של מועד הדיון, ורשמים ייתנו על כזה עניין דחייה, כדי שהיא תהיה מיוצגת, כדי שהיא תוכל להגיע עם עורך-דין.
<ענת ליברמן: בכזו מניעה הוא גם יקבל עורך-דין.
דוד רותם: צודק בנושא הזה עורך-דין סיבק, שכאשר אישה באה צריכים ליידע אותה.
שולי מועלם-רפאלי: ליידע אותה על האפשרות הזאת.
<דוד מדיוני: רשמנו את זה, רשמנו.
<ענת ליברמן: על זה לא השבתי.
<ענת ליברמן: אנחנו כבר גם כתבנו.
<דוד מדיוני: כתבנו את זה.
<ענת ליברמן: הגענו הפעם אחרי שכבר הייתה לנו חצי שנה וכבר הכנו את הדברים.
<ענת ליברמן: כמו שתמי הקריאה בסעיפים הראשונים, כל אישה שמגיעה ומבקשת להגיש בקשה לביצוע פסק-דין למזונות אמורה לקבל מידע לגבי הגבייה באמצעות מסלול המזונות לעומת המסלול הרגיל.
<ענת ליברמן: כמו כן, אישה שכבר התיק שלה מתנהל במסלול הרגיל, כהכנה לקראת הוראת השעה בשלב השני, אמורה לקבל את המיידע הזה, ובאיגרת שהכנו לזוכה, והכנו כבר כזו איגרת, יש סעיף - - -
<עדי בלוטנר: אפשר לראות?
<יוסף ויצמן: אפשר לראות את זה?
דוד רותם: לא, לא, אתן לא מפקחות עליהם.
דוד רותם: יש גבול, אתן לא מפקחות עליהם.
<מאירה בסוק: זה לא פיקוח.
<עדי בלוטנר: זה לא פיקוח.
דוד רותם: לא "אפשר לראות".
<ענת ליברמן: אפשר הרי לבצע את היידוע הזה פרונטלית, אפשר לבצע את היידוע הזה באמצעות איגרת, אנחנו יכולים לבצע את היידוע הזה בכל צורה שהיא, אבל אנחנו בפירוש הכנסנו את הסעיף, כי גם לנו יש עניין שהיא לא תופתע פתאום במהלך הדרך כשהיא מקבלת טענת פרעתי, ואנחנו אומרים לה: גברתי, בשלב הזה את צריכה לבוא ולהתמודד בעצמך.
<ענת ליברמן: גם אנחנו רוצים שהיא תדע את הדברים האלה מראש.
<ענת ליברמן: יש לנו את אותו אינטרס.
<ענת ליברמן: על כן הדברים האלה ברורים, כל הדברים האלה מובהרים לה מראש בשלב הראשון.
<ענת ליברמן: כי גם ההיגיון שלנו מחייב שכשהיא בוחרת את מסלול המזונות, היא תהיה מודעת לכל הדברים שכלולים במסגרת המסלול הזה ותעשה בחירה מושכלת, והיא לא תגיע ואחר כך תבוא ותפיל עלינו את האשמה, ותגיד: רגע, אבל אני לא ידעתי שבכזה שלב אתם לא מייצגים אותי.
<ענת ליברמן: גם לנו יש כזה עניין, לכן אנחנו בהחלט ניידע אותה בכל הדברים האלה, שכרוכים בבחירה במסלול הזה.
מרב מיכאלי: אדוני, היושב-ראש, אני רואה שהמכונה "אריה" חזר, אולי יש לו נתונים כבר.
<אריה כהן: נמסרו ללשכת עורכי-הדין הנתונים, היה להם מסמך ארוך שבו הם שלחו לדוברות שלנו, הדוברות הגיבה ללשכת עורכי-הדין על כל הטענות, אבל אין שום בעיה, אנחנו נמציא את אותם הנתונים שנתנו, שוב - - -
<יוסף ויצמן: אריה, לא קיבלנו את הנתון הזה.
<יוסף ויצמן: הכול הגיע אלי.
<יוסף ויצמן: לא קיבלנו שום נתון.
<אריה כהן: כרגע, אמור להגיע אלי גם כן לאי-מייל אותו מכתב שנתנו.
<יוסף ויצמן: אריה, לא קיבלנו.
<יוסף ויצמן: גם בוועדה הקודמת זה עלה, אתם אמרתם - - -
<דוד מדיוני: בסדר, אז יוציאו לך.
<אריה כהן: אין שום בעיה להוציא לכם - - -
<יוסף ויצמן: מה זה יוציאו?
<יוסף ויצמן: למה עכשיו?
דוד רותם: יש לך את הנתונים?
<שירן ברזילי גלוטר: אין לנו נתונים - - -
<ענת ליברמן: הוא אמור לקבל למייל.
<דוד מדיוני: לא, אם היה לו, הוא היה נותן את זה עכשיו.
<יוסף ויצמן: יש דבר שאין לך במחשב, אריה?
<יוסף ויצמן: הכול אצלך במחשב.
<יוסף ויצמן: אם כן, תשלח לי את זה עכשיו.
<יוסף ויצמן: הכול יש לו במחשב.
<אריה כהן: אני אומר, עכשיו ביקשתי שינסו לתת מה - - -
<יוסף ויצמן: אני לא קיבלתי את זה עד עכשיו, מה הדמגוגיה הזאת?
<חנה קומט: אין להם נתונים.
<אריה כהן: אבל אין שום בעיה להמציא את הנתונים שוב.
<ענת ליברמן: אבל שוב, אנחנו חוזרים על הטענה שאין לזה - - -
דוד רותם: בבקשה, עורך-דין סיבק.
<חוה תמר הר-פז: אנחנו חושבים שכן.
<תמי סלע: טענת פרעתי לא מצדיק להוציא את זה מהמסלול הזה.
<ענת ליברמן: אז הוא ימציא את הנתונים.
<יוסף ויצמן: למה לא עכשיו?
<יוסף ויצמן: התכנסנו.
<יוסף ויצמן: זה רלוונטי לעניין הטענת פרעתי שזה יצא - - -
<ענת ליברמן: הוא טוען ששלחו את זה.
<ענת ליברמן: עורך-דין ויצמן, אני חושבת שמי שפנה בזמנו זה ליאור שפירא - -
<יוסף ויצמן: נכון.
<ענת ליברמן: - - ואני כמעט בטוחה שהוא קיבל את התגובה.
<יוסף ויצמן: הוא לא קיבל.
<ענת ליברמן: אז עוד מעט נראה אם יש עותק.
<ענת ליברמן: באמת, אי-אפשר להתווכח על זה.
<ענת ליברמן: כשנראה אם יש, שנראה שיש - - - , אז תוכל להוכיח.
<יוסף ויצמן: יש לנו פה את התכתובת.
<יוסף ויצמן: התכתובת נמצאת פה.
<יוסף ויצמן: כל התכתובת לפנינו.
<דוד מדיוני: אבל למה זה כל כך חשוב?
<יוסף ויצמן: חשוב לראות כמה תיקים כן יש להם טענת פרעתי.
<יוסף ויצמן: זה חשוב כמה תיקים יש טענת פרעתי.
<חוה תמר הר-פז: ומה הטעם, אם רוב התיקים במילא יעברו לטענת פרעתי, אז מה מראש הטענה - - -
<ענת ליברמן: כי הטענה נקודתית.
<חוה תמר הר-פז: כל פעם - - - להחריג ולהחריג ולהחריג ולהחריג, - - -
<ענת ליברמן: אבל עורכת-דין הר-פז, בכל תיק מזונות יש עניין של טענת הפרעתי, בין לבין טענות הפרעתי אפשר להמשיך בהליכי גבייה.
<דוד מדיוני: נכון.
<ענת ליברמן: טענת הפרעתי היא משהו נקודתי.
<ענת ליברמן: הוא אומר: אני שילמתי את הנעליים או את רופא השיניים, והיא אומרת: לא, אתה לא שילמת.
<ענת ליברמן: זה מתברר ואפשר לחזור ולדון בתיק ולגבות.
<חנה קומט: סליחה, סליחה, יש לך טעות אחת גדולה, כי כאשר מוגשת טענת פרעתי בדרך כלל מעוכבים ההליכים כולם או מקצתם - -
<ענת ליברמן: בסדר.
<שירן ברזילי גלוטר: אין בעיה.
<ענת ליברמן: אין בעיה.
<חנה קומט: - - אז אי-אפשר בהם - - -
<ענת ליברמן: ומייד לאחר מכן אפשר להמשיך בהליכים.
<תמי סלע: בעניין הזה יש בחוק הוראה מיוחדת שאומרת שההליכים לא יעוכבו אם הוא הגיש - - -
<יוסף ויצמן: אבל זה עושה עוול.
<יוסף ויצמן: זה עושה עוול לחייב.
<יוסף ויצמן: אם לא יעוכבו ההליכים ויש לו טענת פרעתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: למה זה עושה עוול?
שולי מועלם-רפאלי: או שהוא שילם או שהוא לא שילם.
<יוסף ויצמן: יפה, עד שמתברר, בינתיים יש עיכוב הליכים.
דוד רותם: אפשר להפסיק?
דוד רותם: אני נתתי לעורך-דין סיבק.
<תמי סלע: אבל אסביר את ההוראה.
דוד רותם: סליחה, לא, את לא מסבירה כלום.
דוד רותם: עורך-דין סיבק, בבקשה.
<יחזקאל סיבק: אחד, אני לא כל כך מבין את הוויכוח על הנתונים, הרי את הנתונים האלה אפשר לתת בטח בעשר דקות לפקס פה.
<חנה קומט: אבל הם לא רוצים.
<יוסף ויצמן: במייל אפילו.
<יחזקאל סיבק: לא, אני לא חושב שהם לא רוצים, אבל זו הערה כללית, לא לזה התכוונתי.
<יחזקאל סיבק: ענת התייחסה לנושא של מתכונת היידוע.
<יחזקאל סיבק: היות ואני מנסה לחשוב מהצד של המדינה בהקשר הזה, המדינה – מעבר לוויכוח האם הרשות יכולה להיות פלטפורמת גבייה כן או לא – משמשת פה כפלטפורמת גבייה, וככזו, יש לה חובת זהירות כלפי הזוכות, זה כמעט כמו יחסים של עורך-דין ולקוח.
<יחזקאל סיבק: ואני חושב שיידוע באמצעות איגרת הוא יידוע לא מתאים מבחינת המדינה.
<יחזקאל סיבק: הרי כשאני בתור - - -
<ענת ליברמן: זה בנוסף ליידוע בעל-פה.
<יחזקאל סיבק: יידוע בעל-פה זה עוד יותר גרוע.
<קריאה: עוד יותר גרוע, כי המסמך - - -
<דוד מדיוני: בנוסף.
<ענת ליברמן: בנוסף.
<יחזקאל סיבק: אני מזכיר לך, ענת, בהקשרים אחרים, בהקשרים הרבה יותר פשוטים, כשהמדינה לא הייתה מעורבת באחריות כזאת כמו תיקון לחוק הערבות, למשל, בנושא של מסמך גילוי או מסמכים מהסוג הזה, או כשעורך-דין בא וקולט לקוח, הדברים נעשים בכתב והלקוח חותם עליהם.
<יחזקאל סיבק: אני אומר את זה בשבילכם.
דוד רותם: זה יהיה מסמך כתוב.
<ענת ליברמן: אדוני, זה מסמך כתוב.
<ענת ליברמן: אנחנו כבר הכנו.
דוד רותם: יופי לכם.
<ענת ליברמן: היא גם חותמת עליו, היא גם מציינת על כל סעיף וסעיף שהיא הבינה, הפקיד גם אמור - -
<ענת ליברמן: - - להקריא לה, והפקיד חותם בעצמו שהוא הקריא לה והסביר לה.
דוד רותם: מצוין, אז זה טוב מאוד.
<ענת ליברמן: אבל אני חושבת שהנוכחים חייבים גם להבין שהמדינה מבינה – כשהמדינה הציעה את הצעת החוק הממשלתית היא כמובן דנה וערכה הכנות לפני כן – והיא מבינה את האחריות שגלומה בתוך הצעת חוק כזאת.
דוד רותם: המדינה מבינה, השאלה אם רשות האכיפה והגבייה מבינה.
<דוד מדיוני: זה אותו דבר.
<ענת ליברמן: הרשות מבינה והאוצר מבין - -
<ענת ליברמן: - - ונעשו עבודות שטח, והדברים האלה יובהרו והיא גם תחתום עליהם, ואנחנו נוודא שהיא מבינה לפני שהיא נכנסת למסלול המזונות.
<יוסף ויצמן: אנחנו הגשנו את הצעת החוק.
<ענת ליברמן: לנו יש את האינטרס הגדול ביותר, כי אנחנו עלולים להיתבע בסופו של דבר בנזיקין.
<מאירה בסוק: אבל למה הטופס לא הובא לידיעתנו?
<ענת ליברמן: למה הוא אמור להיות מובא, גברתי?
<מאירה בסוק: צריך לראות מה שכתוב שם.
דוד רותם: רגע, רגע, מי צריך לבוא ולראות?
<עדי בלוטנר: הוועדה.
דוד רותם: סליחה, אל תדאגו לוועדה.
דוד רותם: אל תדאגו לוועדה, הוועדה תסתדר גם בלי זה.
<ענת ליברמן: יש חוק, יש תקנות, זה מפורסם.
<עדי בלוטנר: אדוני, מנסים לעשות כאן רפורמה, ולנו יש איזשהו ידע ואיזושהי יכולת לייעץ בעניין הזה, אז למה אי-אפשר יהיה לראות את הכללים וגם את הטפסים האלה לפני, כדי שנוכל להגיב.
דוד רותם: משום שאני סומך על הרשות, ואני לא צריך שאתם תייעצו לה.
מרב מיכאלי: אנחנו גם סומכות על הרשות, זה תפקידם.
<תמי סלע: הכללים יתפרסמו ברשומות, ואני מניחה שאם יהיו הערות לאחר מכן - - -
<עדי בלוטנר: אבל אם הם יתפרסמו ביום התחילה?
<מאירה בסוק: אז זה יהיה מאוחר כבר.
דוד רותם: זה מה שקבענו.
<דוד מדיוני: קבענו.
<תמי סלע: שזה לא יהיה יום לפני אלא שיהיה איזשהו זמן - - -
<דוד מדיוני: אין בעיה.
<תמי סלע: הטופס הזה אמור להיות בכלל בנספח של הכללים?
<תמי סלע: זאת אומרת, הוא יהיה?
<תמי סלע: הוא יתפרסם גם?
<תמי סלע: כמו שיש טפסים.
<תמי סלע: אפשר לכלול אותם שם, ואז אפשר יהיה לראות את זה.
דוד רותם: רגע, רגע, רבותי, פה מדברים רק עם רשות דיבור.
<חנה קומט: אנחנו פשוט קצת אולי נסחפים עוד פעם הצדה עם טפסים כאלה ואחרים.
<חנה קומט: אני רוצה לחזור ולציין, דיברנו על איזושהי נקודה שהיא נקודה מאוד חשובה, רבותי, תיקי המזונות הרי מתחדשים בחיוב חודשי מדי חודש בחודשו.
<חנה קומט: כאשר מוגשת טענת פרעתי – כל טענת פרעתי כזאת זה כמו תיק בבית-משפט – אני מבקשת לא להקל ראש בעניין הזה, מפני שאם לא תהיה איזושהי פיגורה שתעמוד מאחורי העניין הזה ותדע כיצד להדוף טענות חוזרות ונשנות לעיכוב הליכים, לא תהיה גבייה של מזונות.
<חנה קומט: המדינה לא יכולה להגן על זוכות בתיקי מזונות כאשר הבעל יאתר את אותה חולשה, שהאישה לא מיוצגת, שיש איזושהי בעיה, שיש לוח זמנים מאוד קצר, מאוד קצר, כי הרשם אומר:
<חנה קומט: תגובה תוך שלושה ימים, תגובה תוך שבעה ימים, האישה תצטרך ייצוג חדש בתיק, היא לא תדע אולי שהיא צריכה - - -
דוד רותם: אף אחד לא מונע מהאישה לקחת ייצוג בתיק.
<דוד מדיוני: או סיוע משפטי.
מרב מיכאלי: אז מה כל הרעיון?
<חנה קומט: לא, אבל לוח הזמנים מאוד בעייתי.
<חנה קומט: בינתיים יש עיכוב הליכים, הגבייה תושהה לתקופות ממושכות, היא לא תהיה אפקטיבית.
<ענת ליברמן: לא חייב להשהות.
<חנה קומט: אני חוששת מאוד שיכול להיות שאנחנו פה חוטאים – רוצים לעזור לאותן נשים, ואנחנו עושים את זה אולי בצורה שלא תסייע להן, לא להן ולא לילדים.
<חנה קומט: יכול להיות שהיה צריך קצת לשנות את החשיבה – בתיקי מזונות יכול להיות שהיה צריך לעשות איזשהו שילוב כוחות בין עורכי-הדין ובין המדינה על מנת לתת ייצוג בצורה לגמרי אחרת – - -
דוד רותם: עם עורכי-הדין?
<חנה קומט: - - זו לא הצעת החוק הזאת, אבל אני חוששת מאוד שאנחנו פה מחטיאים את המטרה.
<תמי סלע: אני רוצה אולי להציע – יש הרי בכללים הוראה שאומרת שיכללו שם סוגי החלטות ועניינים - -
<תמי סלע: - - שצריכים עליהם ליידע את הזוכה במפורש בנפרד, בנוסף לדיווח השנתי.
<תמי סלע: עכשיו די ברור שכשיש טענת פרעתי צריך ליידע אותה וליידע אותה בהקדם.
<ענת ליברמן: ברור.
<תמי סלע: השאלה אם אולי נוסיף את זה במפורש שם – לרבות.
<ענת ליברמן: אבל זה דבר ברור, כי היא תצטרך להגיב, היא תהיה מיודעת בעניינים האלה.
<ענת ליברמן: אגב, אפשר לפתור את הבעיה - - -
<תמי סלע: אפשר לסמוך על זה, אפשר לכתוב את זה במפורש, לא יודעת, אתם תחליטו, זה עניין אחד.
<ענת ליברמן: אין שום מניעה בעניין הזה.
<תמי סלע: בנוסף, כמובן צריך לזכור שזאת הוראת שעה, ואחת לשנה יהיה דיווח, והוועדה תוכל לקיים דיון ולהחליט - - -
<יוסף ויצמן: הוראת שעה, אבל החוק לשש שנים.
<יוסף ויצמן: זה לשש שנים.
<יוסף ויצמן: מילא שעה-שעתיים, זה לא שעה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל פעם בשנה יהיה דיון על זה.
<תמי סלע: בכנסת יכולים לחוקק ולתקן במהלך שש השנים האלה, ואם יראו שמתעוררות בעיות וטענות וקשיים - -
שולי מועלם-רפאלי: סביב הטענה הזאת.
<תמי סלע: - - אז ניתן לתקן.
<תמי סלע: כאמור, 60% גם היום לא מיוצגות ומתמודדות עם הסיטואציה הזו.
<יוסף ויצמן: אבל אם רואים מראש, אי-אפשר לתקן את זה?
<יוסף ויצמן: אבל אם רואים את הטענה מראש – רואים את זה בטרם שזה יהיה, רואים את הבעיה.
<תמי סלע: ולגבי עיכוב ההליכים, מה שניסיתי להגיד קודם - -
<חנה קומט: אין לנו את הנתונים.
<תמי סלע: - - שיש הוראה מיוחדת – כיוון שהחייב עכשיו - -
<ענת ליברמן: חייב לדווח.
<תמי סלע: - - על-פי החוק הזה מחויב לדווח על כל תשלום שהוא משלם מחוץ ללשכה, אז אם הוא טוען טענת פרעתי לגבי תשלום שהוא לא דיווח לגביו, זאת אומרת שהוא לא קיים את חובת הדיווח שלו, ועכשיו הוא טוען: כבר שילמתי, ולא דיווחת - -
<יוסף ויצמן: אם זה בטרם פתיחת התיק?
<יוסף ויצמן: אם זה בטרם פתיחת התיק, זה גם פרעתי.
<תמי סלע: - - אז לא יהיה עיכוב הליכים אוטומטית, אלא בנסיבות חריגות.
<יוסף ויצמן: בטרם פתיחת התיק זה גם פרעתי.
<יוסף ויצמן: זה לא מחייב רק כשהתיק פתוח.
<יוסף ויצמן: פרעתי זה גם לפני פתיחת התיק, רק שהוא לא היה חייב לדווח.
<חנה קומט: תראו, רבותי, סליחה, אפילו אם אנחנו מניחים - - -
<תמי סלע: אם עוד לא נפתח התיק, אז אנחנו עוד לא בשום מסלול.
<חנה קומט: למה?
<חנה קומט: יש פסק-דין.
<יוסף ויצמן: זה גם פרעתי.
<יוסף ויצמן: טענת פרעתי יכולה להיות גם לפני פתיחת התיק על פסק-הדין, ואז הוא לא חייב לדווח על זה לתיק.
<תמי סלע: בסדר, אז יש את המקרה האחד הזה.
<יוסף ויצמן: אז יש בעיה, אז בוא נחריג את זה.
דוד רותם: לא נחריג שום דבר.
<יוסף ויצמן: אדוני, פשוט עבר זמן, צריך לבדוק אם הנתונים הגיעו, כי אמרו שהנתונים צריכים להגיע מהרשות, אולי הם כבר הגיעו, כי עבר זמן.
דוד רותם: אני לא יודע, ואם ייתנו לך את הנתונים עכשיו, אתה ברגע יכול להגיב?
<דוד מדיוני: מה זה משנה?
<יוסף ויצמן: שנוכל לראות בכמה תיקים יש טענות פרעתי.
<יוסף ויצמן: אם באמת זו תהיה כמות גדולה מאוד, הלוא אשנה דעה בעניין, וכן אחליט שזה אחרת.
<דוד מדיוני: כן, וגם בכמה תיקי פרעתי אין בכלל ייצוג משפטי.
<יוסף ויצמן: מה אכפת לכם להציג את הנתונים האלה?
<יוסף ויצמן: מה אכפת לכם להציג נתונים?
<ענת ליברמן: אבל שוב, אם אישה רואה שנטענות, שמועלות הרבה טענות פרעתי, יש לה את הזכות לעבור למסלול הרגיל.
<ענת ליברמן: אם היא חושבת שזה מעכב אותה או שזה יפתור לה איזוהי בעיה, שתעבור למסלול הרגיל.
<ענת ליברמן: מה הבעיה?
<יוסף ויצמן: אדוני, אם זה 90% מהתיקים, אדוני יחשוב אחרת?
<קריאה: בוא נשאל.
<שירן ברזילי גלוטר: ראשית, היא יכולה לקבל ייצוג.
<ענת ליברמן: כן, יש לה את כל האופציות.
<חנה קומט: סליחה, אני רק רוצה להפנות את תשומה הלב שבסעיף 26כב, כשמדובר על הבחינה של תוצאות החקיקה הזאת, שהיא הוראת שעה, אין שם דרישה להציג נתונים לגבי סוגי הבקשות שמוגשות בתיקים.
<חנה קומט: זאת אומרת שגם בעוד שש שנים אנחנו לא נדע כמה טענות פרעתי הוגשו, ואותן זוכות, או שיקבלו את הכסף או שלא.
מרב מיכאלי: בדיווח נוסיף את - - - מצוין.
<תמי סלע: יש שני דברים שאני רואה שגם היושב-ראש רוצה להוסיף וחברי הכנסת.
<תמי סלע: אחד זה לציין בסעיף 20 טו(ב) שמדבר על סוגי ההחלטות שיועברו לידיעת הזוכה – אז בעצם זה לא רק החלטות, זו גם הודעה על בקשות שמוגשות, גם הודעה לרבות טענת פרעתי.
<תמי סלע: ולעניין הנושאים שצריכים להיכלל בדיווח, גם התייחסות לטענות פרעתי - - -
<ענת ליברמן: הטענה או ההחלטה?
<ענת ליברמן: מה את רוצה לכלול?
<תמי סלע: ברור שלא ההחלטה – זה שהוגשה הבקשה.
<ענת ליברמן: הטענה, הבירור.
<תמי סלע: זה השלב שצריכים להודיע.
<תמי סלע: ובהוראת הדיווח לכלול גם התייחסות לטענות פרעתי שנטענו גם במסלול הזה.
מרב מיכאלי: בדיווח אלינו.
<תמי סלע: כן, בדיווח אלינו.
מרב מיכאלי: לבקשות שיוגשו בתיקים.
<תמי סלע: כן.
<עדי בלוטנר: אם אפשר שבטופס שמסבירים לזוכה על המסלולים, אז שיהיה אולי הסבר בשתי שורות מה זה "טענת פרעתי", כדי שכשהיא תקבל את המכתב הזה שהוגשה טענת פרעתי והיא לא מיוצגת, היא תבין על מה מדובר.
<יוסף ויצמן: גם טענת פרעתי כוללת עוד כמה טענות.
שולי מועלם-רפאלי: בכלל אם הבנתי נכון, אז הטופס הזה יפורסם - -
<תמי סלע: יחד אם הכללים.
שולי מועלם-רפאלי: - - ואני מניחה שלרשות יהיה עניין לשמוע גם את האמירות שלכם, שיש להן משמעות.
<יחזקאל סיבק: לנקודה הספציפית הזאת או בכלל?
<תמי סלע: על הצעת החוק הספציפית הזאת.
<יחזקאל סיבק: הערה כללית, אדוני, שהערתי אותה גם בדיון שעבר, אני לא נכנס לשאלת העדיפות שניתנת לזוכות המזונות, אני לוקח את זה כנתון מובנה מבחינת חוק ההוצאה לפועל.
<יחזקאל סיבק: אני רק חוזר ומזכיר את העיוות שנוצר בסעיף 76 לחוק בחלוקת תקבולים, כשהעדיפות הזאת ניתנת גם לתיקי מל"ל וגם לשכר טרחת עורך-דין בתוך תיקי המזונות.
<יחזקאל סיבק: כלומר, בעל המכולת הוא האחרון בתור.
<יחזקאל סיבק: הצגתי לקראת הדיון שעבר מצבים שבהם זוכים, שהם אנשים רגילים לחלוטין, פועלים, משקיעים מאמצים, משקיעים הרבה כסף, גובים כסף בהוצאה לפועל, וכל הכסף עד הגרוש האחרון נשתה מתוך הסכום, מתוך התיק לטובת תיק המזונות – לפעמים כשזוכת המזונות אפילו לא ביקשה וכשהמל"ל לא ביקש.
<יחזקאל סיבק: ברור שזה לא פה, זה הרי נעצר בגזברות.
<יחזקאל סיבק: אתה בתור זוכה רגיל לא רואה את הכסף אצלך אפילו.
<יחזקאל סיבק: אחד הדברים שביקשנו – ביקשנו למתן במשהו את זה, בשעתו זו גישה שלא התקבלה בוועדה.
<יחזקאל סיבק: אחר כך העלנו את הנקודה של ניצול לרעה, וישנו באמת תיקון בעניין הזה.
<יחזקאל סיבק: אבל הנקודה השלישית שהעלנו, שאני חושב שהיא קריטית, יחד עם התיקון הזה שמתבצע כרגע, זו שאלת היידוע של זוכים רגילים ביחס לקיומו של תיק מזונות של החייב.
<יחזקאל סיבק: העלנו את הנושא הזה, אדוני, בשעתו בבג"ץ, וישנה החלטה של הבג"ץ שאמרה שהנושא הזה, זה נושא שצריך להיות מטופל.
<יחזקאל סיבק: יש הצהרה של הרשות בבג"ץ שהנושא יטופל.
<דוד מדיוני: זה מטופל.
<שירן ברזילי גלוטר: והנושא אכן מטופל.
<יחזקאל סיבק: הנושא מטופל כבר – פסק-הדין ניתן במאי 2012, כל מה שצריך לעשות זה להגיד לנושה הרגיל: יש לחייב שלך תיק מזונות – זה לוקח שנתיים.
<יחזקאל סיבק: בינתיים נושים, מה הם עושים?
<יחזקאל סיבק: אנחנו כבר יודעים הרי שהתיקים במסלול הזה רובם תיקי מל"ל, הנושים הרגילים, בעל המכולת ועורך-הדין שלו עובדים בשביל להביא את הכסף למדינה, זה מה שקורה פה.
<תמי סלע: 55%, כן.
<תמי סלע: נכון שרוב, אבל עדיין יש גם הרבה תיקים של זוכות פרטיות.
<יחזקאל סיבק: נכון.
<יחזקאל סיבק: אבל אני אומר, זה מצב לא תקין.
<יחזקאל סיבק: זכותו של הנושה הרגיל במינימום, זה להחליט אם הוא משקיע את המאמצים האלה.
<יחזקאל סיבק: אין שום זכות למדינה להערים עליו, לקחת את הכסף.
<תמי סלע: זה נכון.
אורית סטרוק: צודק מאה אחוז.
דוד רותם: שיגיש הצעת חוק.
<תמי סלע: אבל בוא נשמע – יש בג"ץ.
דוד רותם: אני לא רוצה לפגוע לא במל"ל ולא בנשים - - -
מרב מיכאלי: אז למה בעצם היידוע הזה לא נעשה?
<ענת ליברמן: זה תהליכי חקיקה.
<דוד מדיוני: אסביר.
<דוד מדיוני: כמו שאתם בוודאי רואים, אנחנו אורחים די קבועים פה, יש לנו הרבה עשייה שאנחנו עושים פה בוועדה הנכבדה, וגם מחלקת ייעוץ וחקיקה, יש תור ארוך של עוד הרבה נושאים ממשלתיים שמטופלים והם נותנים לנו עדיפות ככל יכולתם.
<דוד מדיוני: אני יודע שזה נמצא בישורת האחרונה, שירן, נכון?
<תמי סלע: מה התיקון בעצם שהם רוצים?
<שירן ברזילי גלוטר: אני רק רוצה להבהיר שזה קצת יותר מורכב ממה שהצגת את זה.
<שירן ברזילי גלוטר: נכון שיש את הזכות של זוכה לדעת - -
מרב מיכאלי: נושה.
שולי מועלם-רפאלי: של נושה.
<שירן ברזילי גלוטר: - - של הנושה, סליחה, לדעת איזה עוד תיקים יש כלפי אותו חייב, אבל צריך להבין גם את הצד השני, כל מיני היבטים של הגנת הפרטיות - - -
<יחזקאל סיבק: אין שום – זו המצאה שאתם המצאתם – המצאתם את ההמצאה הזאת.
<גלי עציון: אנחנו יושבים בדיון שבו בוטלה כל ההפרדה הזאת, והיו חייבים להגיד את זה.
דוד רותם: סיבק, מה הבעיה שלך?
דוד רותם: תמצא איזה חבר כנסת, תכין לו הצעת חוק פרטית - - -
<יחזקאל סיבק: לא, אני אומר שהמציאו - - -
<שירן ברזילי גלוטר: אנחנו עובדים על זה, רק אציין ואגיד שאנחנו עובדים על זה.
<דוד מדיוני: אבל זה כבר מוכן, כבר עובדים על זה.
<שירן ברזילי גלוטר: אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים, ואנחנו נגיע לזה.
<יחזקאל סיבק: אז אני רוצה רק להעיר הערה אחת לסיום.
<יחזקאל סיבק: המציאו לצורך העניין "הגנת פרטיות" שלא קיימת בחוק ההוצאה לפועל.
<יחזקאל סיבק: חוק ההוצאה לפועל אומר הפוך: החייב הרגיל היה אמור – לפי סעיף 7א לחוק, שאף אחד לא מתכוון שיקיימו אותו, כי בעצם חצי החוק הזה לא מקיימים אותו, וזה לא אכפת לאף אחד, כי כל יומיים מחוקקים פה איזה סעיף חדש בחוק הזה – והוא היה אמור להביא את הרשימה הזאת, כולל תיק המזונות שלו, אלא שהוא לא עושה את זה, ולא אכפת לאף אחד שהוא לא עושה את זה, וככה זה עובד.
<יחזקאל סיבק: ועכשיו לצורך זה גם המציאו לו חסיון.
<יחזקאל סיבק: איזו המצאה?
<יחזקאל סיבק: להפך, יש לו חובת גילוי.
שולי מועלם-רפאלי: זה משהו מאוד הגיוני.
שולי מועלם-רפאלי: הגיוני.
שולי מועלם-רפאלי: הבן-אדם עובד והכסף הולך - - -
<יוסף ויצמן: תעשה על זה ייצוגית.
<יחזקאל סיבק: לא, יש בעיה.
דוד רותם: לוח זמנים.
מרב מיכאלי: לאיזה עניין?
<תמי סלע: לתיקון הזה.
<תמי סלע: עובדים עליו.
<תמי סלע: השאלה מתי מעריכים שזה יגיע.
דוד רותם: צריך לעשות אותו נכון.
שולי מועלם-רפאלי: לוח זמנים מסוים.
<ענת ליברמן: אם אפשר בבקשה להגיב לדברים של עורך-דין סיבק.
<ענת ליברמן: קודם כול, זה לא קשור לתיקון שלנו.