GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנן ארליך: לכן לפי זה שירותי הכבאות וההצלה לא צריכים להיכלל בהצעת החוק אלא צריך לנהוג כלפיהם כמו כל שאר ההתקשרויות כי הם לא היו בתהליך הקודם – הם היו במשרד הפנים.
<חנן ארליך: ולכן גם מהבחינה הזו וגם מהעניין שמה הם לא מוחרגים מה-GPA ולכן אנחנו סותרים אמנה בינלאומית אם אנחנו מכלילים אותם.
<חנן ארליך: אני חושב שכדאי להוציא אותם מהתחולה – אני כרגע לא מדבר על ההיבט הערכי, התכליתי, של החוק אלא מבחינה משפטית – בכל מקרה, גם אם לא יאמר במפורש, מכיוון שיש לנו תקנות שאומרות בדיוק מהם הפריטים עד לרמה מאוד מסוימת שכלולים באותה העדפה, אז צריך יהיה לכתוב שם.
<חנן ארליך: בכל מקרה, התקנות לפי סעיף 5, כפופות להסכמים בינלאומיים, אבל כדאי להבהיר את הדבר הזה במפורש והייתה הצעה אפשרית מבחינתנו להחליף את המילים ובמקום לכתוב "המשרד לביטחון פנים", לכתוב: "משטרה ושירות בתי הסוהר", שהם הגופים המשמעותיים, כמעט היחידים מבחינת ההשלכה שלהם על הרכש.
שלי יחימוביץ': אין שום סיבה להכניס ולו שינוי של פסיק בחוק.
שלי יחימוביץ': החוק הוא חוק עקרוני – הוא מדבר על התקשרות של כוחות ביטחון עם ספקים בישראל.
שלי יחימוביץ': אנחנו ביקשנו שהתקנות ימשיכו כפי שהן ולכן אם תעתרו לבקשה שלנו שהתקנות ימשיכו כפי שהן באופן מפורש אז ממילא הבקשה הזו מתייתרת – היא לא כלולה בתקנות.
<חנן ארליך: אם אנחנו יודעים מראש על דבר שטמון בתקנות וסותר את האמנות הבינלאומיות – אנחנו נשתדל להרחיק אותו כדי שלא יהיו תקלות, כדי שלא יהיה מצב שבו כיבוי אש יעדיפו התקשרות שיטענו כלפיה שהיא סותרת אמנה בינלאומית ונגיע למקומות שאנחנו לא רוצים להגיע אליהם.
שלי יחימוביץ': אני סומכת עליכם.
<חנן ארליך: במקרים כאלה, כשאנחנו מודעים מראש, אנחנו מעדיפים להבהיר את הדברים בחקיקה.
<חנן ארליך: לפעמים לא מודעים ואז מגיעים לפרשנויות.
שלי יחימוביץ': זה רק מחזק את התמריץ שלכם להשאיר את התקנות כפי שהן.
אורי מקלב: כמה ישבתם כדי לפתור את הבעיה לפני שאמרתם – אנחנו נבוא לכאן, לכנסת, נבקש לבטל את זה ובזה נגמר הסיפור.
אורי מקלב: ישבתם בישיבות שלכם ביחד, עם היועץ המשפטי של הוועדה כדי לראות איך אפשר לפתור את זה.
אורי מקלב: הדרך הקלה היא לבוא לוועדה, לחשוב שלא יבינו חברי הכנסת או שיוזמת החוק לא נמצאת פה כדי לעמוד על הדברים ולא תיתן לשנות פסיק ואז תחריגו את זה ובזה ייגמר הסיפור.
אורי מקלב: אחרי שישבתם והיו כנים דבריכם והייתם מראים מה עושים במדינות אחרות ורק אז הייתם אומרים שאתם לא יכולים – אולי היינו דנים בזה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים בדיוק איך זה קרה: אתם מסדרים כאן את הדברים בתוך הוועדה אחרי שאתם אומרים שהדרך הקלה להחריג את זה ובזה נגמר הסיפור.
<חיים אמיגה: כפי שציין הנציג של משרד המשפטים, הנושא נמצא בבדיקה.
<חיים אמיגה: ככל שיש באמת סתירה בין החלת החוק על רשות הכבאות וההצלה לבין הסכמים בינלאומיים – אני מניח שתיקון החוק מתבקש.
<חיים אמיגה: ככל שאין סתירה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם הדברים ואני מניחה שזה יעלה שוב בסוף הבדיקה שלכם לקראת הקריאות הבאות.
<רונית פרל: אני מהתאחדות התעשיינים.
<רונית פרל: קודם כל, יש התייחסות גם בתקנה עצמה, תקנה 3א, כתוב במפורש בסעיף (ב): "ככל שאינה סותרת התחייבויות של מדינת ישראל".
שולי מועלם-רפאלי: נכון, נכון.
<רונית פרל: לכן, גם אם מוצאים שזה כן – לא צריך להעביר את זה מחדש כי ברגע שהמשרד לביטחון פנים, אם היה וימצא שזה לא חל, זה לא מחייב עכשיו את העיכוב של התקנות כי יש התייחסות ספציפית.
<רונית פרל: לדברים של משרד הביטחון: גם התקנות עצמן מתייחסות לאומדנים חריגים והעלאות מכוונות של מחירים, גם לזה התייחסנו ונתנו 25% חריגה משיעור אומדן העסקה ואז הם לא מחויבים להעדפה הזו – זאת אומרת שגם לזה יש פתרון פה.
שולי מועלם-רפאלי: הוא דיבר על העלאה של 400%.
שולי מועלם-רפאלי: אין לו למה להשוות.
<יצחק וכטל: הבעיה שאין עסקה קודמת.
<יצחק וכטל: בפגישה אתנו הם הסכימו.
<יצחק וכטל: בדיון הסכמתם לטענות שלנו.
<רונית פרל: לא.
<רונית פרל: על אחת כמה וכמה.
<רונית פרל: ברגע שאנחנו שמנו מגבלה, התייחסנו לאפשרות הזאת ושמנו מגבלה, אם זה 400% אז בטח שהם יכולים להחריג.
<רונית פרל: הכול נמצא פה ויש פתרון.
שולי מועלם-רפאלי: זה ברור.
שולי מועלם-רפאלי: זה בלשון החוק.
<רונית פרל: אנחנו עשינו איזונים וגם אנחנו עשינו הרבה ויתורים בחוק הזה.
<רונית פרל: הם דרשו להוציא מהחוק הזה – ואנחנו החרגנו – הרבה מוצרים שחבל לנו והיינו רוצים להחיל אותם בתקנות האלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מניחה שכשהגיעו ללשון החוק וחברת הכנסת יחימוביץ הייתה - - -
שלי יחימוביץ': היינו אחרי מאות שעות, מאות שעות.
שולי מועלם-רפאלי: כולכם הייתם הרבה ביחד בדיון העקרוני הזה.
שולי מועלם-רפאלי: נציג משרד הכלכלה, בבקשה.
<יאיר שירן: בקצרה אומר שגם משרדנו תומך בהארכת החוק בשנתיים.
<יאיר שירן: יש לנו שר חדש ומן הסתם הוא מעוניין ללמוד את הנושא גם בהיבטים של תעסוקה.
אורי מקלב: חברת הכנסת מיכאלי אולי תרצה לדבר על עצם הוראת השעה, אבל אני רוצה לדבר על הזמן – מדוע שכשמבקשים 5 שנים – אומר השר שנתיים.
אורי מקלב: בבלימה אנחנו יודעים להיות טובים מאוד, אם יש לך תכניות ויש לך ועדות, אז כשיהיו תוצאות תשנה את הדברים האלה.
אורי מקלב: ייווצר שוב מצב בעוד שנתיים שייקח זמן עד שיביא את זה ואז שוב יגידו: אתה כן עושה רטרואקטיבית, לא עושה, ומה יהיה עם התקנות.
אורי מקלב: אני חושב ששנתיים, על פי הניסיון שיש לנו, זה לא מספיק זמן בשביל כל הוועדות האלה לעשות את זה.
אורי מקלב: הזמן של שנתיים הוא קצר מאוד בשביל לשנות את הדברים האלה ואחרי זה אנחנו יושבים עוד פעם.
שלי יחימוביץ': אורי, אני כמובן מסכימה אתך, אני ביקשתי להאריך את החוק ב-5 שנים, אבל אני מכבדת את ההסכמות שהושגו עם השר ואני לא רוצה - - -
אורי מקלב: את מחויבת לזה.
אורי מקלב: אני לא מחויב לזה.
שלי יחימוביץ': כן, אבל אני חושבת שניהלתי את המשא ומתן גם בשמכם.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא רוצים שבסופו של דבר החוק לא יעבור – אנחנו רוצים שהוא יעבור ומהר ובהסכמה.
שולי מועלם-רפאלי: ושזה יהיה מוחל, המשכי ורציף.
שלי יחימוביץ': אני מסכימה אתך לחלוטין, שלא יהיו אי הבנות.
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.
מרב מיכאלי: אני מבינה שאנחנו לא מעבירות את זה לחקיקת קבע כי באוצר או משרד הביטחון יושבת איזו ועדה ובודקת וכמובן הם לא השכילו להתכנס לתאריך שבו נגמרת הוראת השעה ולבוא עם מסקנות קבועות.
מרב מיכאלי: מספר הוראות השעה שיצא לי להצביע עליהן מאז שהגעתי לכנסת, בשלושה חודשים וחצי, זה דבר שהוא פשוט מופרך בכל קנה מידה.
מרב מיכאלי: זה שמשרדי ממשלה, ותסלחו לי שאני אומרת לכם את זה ביחד, כי בוועדות השונות בנושאים השונים לא מתארגנים לקראת סופן של הוראות שעה עם ההחלטות של מה צריכה להיות חקיקת הקבע.
מרב מיכאלי: זה פשוט דבר שאולי אנחנו ככנסת צריכות להתחיל לחשוב עליו ביחסים בין כנסת לממשלה.
מרב מיכאלי: עברו כבר מספיק שנים שאפשר היה שתסיים הוועדה את עבודה ותקבל הסכמות כדי שאפשר יהיה לעשות חקיקת קבע.
אורי מקלב: מסתכלים על חברי הכנסת כהוראת שעה.
מרב מיכאלי: כן, בדיוק.
מרב מיכאלי: זה באמת לא יתואר.
מרב מיכאלי: לדיון הזה זה כאמור לא רלוונטי משום שיש הסכמות.
מרב מיכאלי: כולנו מכבדים את ההסכמות והכול בסדר גמור.
מרב מיכאלי: אבל כלל - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל זאת קריאה עקרונית בקול רם על-ידי כל חברי הכנסת לדעתי.
מרב מיכאלי: תודה לך.
שולי מועלם-רפאלי: כן, אדוני.
<צבי ליברמן: אני מנהל את איגוד הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים.
<צבי ליברמן: רציתי לציין בני היושבת-ראש ובפני חברי הוועדה, חברי הכנסת המכובדים, כמה טוב עשה החוק הזה למדינת ישראל.
<צבי ליברמן: פשוט תהיו אנשים מהשטח – אני לא מבין בבעיות המשפטיות, בהחרגות ובסיפורים – תדעו לכם שפשוט לראות בעיניים איך אנשים עובדים, מה שלא היה לפני כן.
<צבי ליברמן: רק לידיעתכם, אתם בוודאי קראתם את זה גם בעיתונים, בזמנו כל השוטרים במדינת ישראל לבשו בגדים תוצרת סין.
<צבי ליברמן: היום, ברוך השם, הם לובשים תוצרת הארץ.
<צבי ליברמן: יש לזה משמעות אדירה – יושב לידי בעל מפעל סלטקס מקרית שמונה שמעסיק כמעט 100 עובדים ונמצאים פה חברה מבית ג'ן שמעסיקה 150 עובדים – והם עובדים עבור כוחות הביטחון בלבד.
<צבי ליברמן: זה פשוט תענוג לראות את זה.
<צבי ליברמן: אילולא חוק הזה זה לא היה.
<צבי ליברמן: היום, משטרת ישראל, 30,000 שוטרים, לובשים מדים מתוצרת הארץ.
<צבי ליברמן: זה דבר פנטסטי.
<צבי ליברמן: אותו דבר לגבי משרד הביטחון.
<צבי ליברמן: צריך לדאוג להמשכיות של העניין.
<צבי ליברמן: אם יש בעיה פרוצדורלית שצריך להסדיר אותה – זו פרוצדורה, זה ביורוקרטיה - - -
אורי מקלב: בקלפי זה לא בא לידי ביטוי – כל אלה שמציעים את זה נמצאים באופוזיציה.
<צבי ליברמן: בשטח יש פריחה וזה פשוט נהדר לראות זה.
<צבי ליברמן: אני מזמין גם את יושבת-ראש הוועדה ואת חברי הוועדה, אני מוכן לקח אתכם לסיור בכמה מפעלים באזור הצפון.
<צבי ליברמן: אתם תיהנו לראות את פרי מעשה ידכם.
<צבי ליברמן: תודה.
שולי מועלם-רפאלי: כמו שאמרתי בתחילת דברי לחברת הכנסת יחימוביץ ולחבר הכנסת נחמן שי, זה חוק שהוא גם מוסרי, גם הגיוני, גם צודק, גם ציוני, גם חברתי.
שולי מועלם-רפאלי: יש בו פשוט את כל הדברים הטובים בזכותם ובעזרת השם זה ימשיך בתמיכה של הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: נלך להצבעה.
שולי מועלם-רפאלי: אלעזר, בבקשה לקרוא.
אלעזר שטרן: אני קורא את החוק: "הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 20 – הוראת שעה) (תיקון – העדפת תוצרת הארץ במכרזי מערכת הביטחון – הארכת הוראת שעה), התשע"ג-2013 סעיף 1.
אלעזר שטרן: בחוק חובת המכרזים (תיקון מס' 20 – הוראת שעה), התשע"א-2010, בסעיף 1, במקום "שנתיים" יבוא – צריך להיות ארבע שנים לפי ההסכמות - - -
שולי מועלם-רפאלי: כיוון שזה מוארך בשנתיים, אז בלשון החוק יופיע "ארבע שנים".
אלעזר שטרן: "סעיף 2.
אלעזר שטרן: תחילתו של חוק זה ביום י' באייר התשע"ג (20 באפריל 2013)".
שולי מועלם-רפאלי: מי בעד?
<חנן ארליך: אפשר להעיר לגבי סעיף התחילה?
<חנן ארליך: סעיף התחילה צריך להיות ביום שלמחרת הפקיעה של החוק הקודם.
שולי מועלם-רפאלי: 23 באפריל, לפיכך.
<דורית ואג: מי מצביע מהעבודה?
שולי מועלם-רפאלי: מי מצביעים פה?
שולי מועלם-רפאלי: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד
שולי מועלם-רפאלי: נמנעים – אין הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 20 - הוראת שעה) (תיקון) (הארכת הוראת שעה), התשע"ג-2013, כולל התיקונים שהוצעו, נתקבלה.
שולי מועלם-רפאלי: חמישה בעד, אין מתנגדים – פה אחד.
שולי מועלם-רפאלי: החוק עבר.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם, יישר כוח גדול.
שולי מועלם-רפאלי: הישיבה נעולה.
יריב לוין: שלום.
יריב לוין: הגיעו זמנים טובים שיש כזה קונצנזוס על החוק הזה שאף אחד לא בא - - -
<יצחק קדמן: אל תהיה רגוע מדי.
שולי מועלם-רפאלי: חז"ל כבר אמרו: אשרי אדם מפחד תמיד.
יריב לוין: זה בדרך כלל סימן שהסערה מתקרבת אז כדאי להספיק ולמהר לפני שזה יקרה.
יריב לוין: על סדר-היום דיון בסוגיית החלת דין רציפות על הצעת חוק גיל הנישואין (תיקון מס' 6 - העלאת גיל הנישואין המותר), התשע"ב-2012.
יריב לוין: אני מודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד רותם, שבהעדרו הסמיך אותי לנהל את הישיבה הזאת על מנת שנוכל לקדם את הנושא.
יריב לוין: אני אזכיר שהצעת החוק החשובה הזאת שהייתה יוזמה של שורה של הצעות חוק פרטיות בכנסת הקודמת, מקשת רחבה של סיעות בבית, היא התחילה בעקבות מהלך של סגנית השר דאז, גילה גמליאל, שהצליחה בפעם הראשונה אחרי הרבה שנים של ניסיונות להביא למצב שגויסה תמיכה מספקת בוועדת שרים לחקיקה כדי לתמוך בהצעות האלה.
יריב לוין: ההצעות עברו בקריאה ראשונה, כבר היו דיונים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית אבל התעוררו כאן כמה בעיות באמת לא פשוטות שמצריכות פתרון ובעודנו יושבים על המדוכה התפזרה הכנסת.
יריב לוין: לאחר שהכנסת ה-19 נכנסה לתפקידה, פניתי ליושב-ראש הוועדה ובקשתי ממנו שהוועדה תיזום ותקיים דיון בעניין הזה ותחדש את הדיון בחוק על-ידי החלת דין רציפות.
יריב לוין: נעשתה פנייה לממשלה.
יריב לוין: ועדת שרים לחקיקה קבעה שהממשלה תומכת בחוק בכפוף לתאומים שונים שצריכים להתבצע.
יריב לוין: אני אפילו לא מציע שניכנס לפרטי המחלוקות כי אנחנו בוודאי נלבן אותן אם וכאשר החוק הזה יגיע להכנה לקריאה השנייה והשלישית.
יריב לוין: לפיכך אנחנו עומדים כאן היום להביא את ההצעה הזאת לדיון ובמידה והיא תאושר היא תבוא להצבעה במליאה ואז נוכל לחזור לכאן לדיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית ולקיים את הדיון המהותי.
יריב לוין: אני חושב שאין צורך להכביר מילים על החשיבות של הנושא.
יריב לוין: כל הדברים נאמרו כבר באופן רחב מאוד בדיונים הקודמים ובוודאי יאמרו גם במליאה כאשר הנושא הזה יובא לשם.
יריב לוין: אני רק רוצה להעיר הערה אחת: נשמעות כל הזמן טענות של מה לנו ולחוק הזה בשעה שאין אכיפה אפילו של ההסדר הקיים.
יריב לוין: אין ספק שבעיית האכיפה היא בעיה קשה מאוד.
יריב לוין: אני חשוב שאנחנו צריכים כולנו כאן לעשות איזשהו מאמץ משותף, אולי דרך הוועדה לקידום מעמד האישה, להביא את הנושא הזה של האכיפה ולנסות לוודא שיינתן פתרון גם בהקשר הזה.
יריב לוין: אגב, אני חושב שבעיית האכיפה היא בכלל בהגנה על נשים בהרבה מאוד היבטים, אבל נדמה לי שבסוגיה הזאת אנחנו צריכים להשקיע מאמץ גדול בנושא של האכיפה, אבל זה לא פוטר אותנו מלקבוע את הנורמה הנכונה והראויה בחוק פעם אחת.
יריב לוין: ופעם שנייה, בעיני לא פחות חשוב, אני חושב שברגע אתה קובע את הנורמה אתה גם יכול לקיים הסברה מתאימה, אתה יכול להטמיע את העניין הזה.
יריב לוין: בסופו של דבר רוב האנשים הם אנשים נורמטיביים, וכאשר יש נורמה הם פועלים על פיה ולכן אני חושב שהמלאכה הזו היא באמת מלאכה חשובה, גם אם הרגל השנייה של העניין – הרגל של האכיפה – טעונה שינוי יסודי.
יריב לוין: עד כאן מבחינתי.
יריב לוין: אולי ברשותכם, נציגי הממשלה רוצים להעיר איזושהי הערה?
<סימונה שטיינמץ: בינתיים הכול מקובל.
יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
שולי מועלם-רפאלי: קראתי את הפרוטוקולים של הדיונים הקודמים בעניין הזה וגם את כל ניירות העמדה שהוגשו.
שולי מועלם-רפאלי: זה נראה טבעי, נכון, הגיוני, מוסרי, גם ביחד לחברה בכלל ולאחריות שלנו להמשכיות וגם ביחס לנערות והנערים שעליהם מדובר.
שולי מועלם-רפאלי: מטבע הדברים, לפי רוב המחקרים שהובאו, לרוב מדובר בנערות, כמובן.
שולי מועלם-רפאלי: על החשיבות של הזכות שלהן להתפתחות אישית נכונה – גם השכלתית, גם התפתחות נפשית, גם הנושא של התפתחות רגשית והזכויות שלהן בהסכמי נישואין כאלה ואחרים.
שולי מועלם-רפאלי: בעיקר ראיתי כי השינוי המוצע מתייחס לאותן חברות שבהן אנחנו מבינים שיש רצון לפעול בדך יותר מסורתית.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאני מאוד מתחברת לדברים שלך שהחוכמה בעיני היא להציב את היעד גבוה – את צרות האכיפה אני מניחה שהוותיקים ממני מכירים יותר טוב – ולא להתבזבז על המקומות הקשים אלא לשים את החץ קרוב לירח כדי להגיע בסוף לכוכבים בנושא שהוא באמת באחריות של כל אחד מאתנו:
שולי מועלם-רפאלי: גם הזכויות של אותם נערות ונערים וגם ההמשכיות של הנושא המשפחתי וגילויי האלימות והגירושים שעולים באופן קורלטיבי ככל שגיל הנישואין מוקדם.
שולי מועלם-רפאלי: אז מתוך כך, אני ממש מקווה שנקבל פה את ההחלטה להחיל את דין הרציפות ובעזרת השם להביא את החוק לידי גמר.
יריב לוין: חברת הכנסת זועבי, בבקשה.
חנין זועבי: תודה רבה.
חנין זועבי: אני רק אתמקד בנושא של החריגים.
חנין זועבי: אני רוצה לשאול אותך מתי אפשר לבצע תיקונים?
חנין זועבי: כי המשפט הזה חשוב, אם כי לא מספיק: "בית המשפט ייתן היתרים לאחר ששמע את הנער או הנערה".
חנין זועבי: לפני התיקון הזה אני חושבת שהיו מסתפקים בדברים של ההורים ואז על-ידי החריגים האלה היינו מתירים נישואי כפייה.
חנין זועבי: בחוות דעת שאני הגשתי ליושב-ראש הקודם אני גם אמרתי שצריך לבקש חוות דעת מקצועית מטעם עובד סוציאלי ושהנער או הנערה הם בעצמם יבקשו את היתר הנישואין החריג הזה ולא על-ידי ההורים שלהם.
חנין זועבי: כלומר, כדי לבצע את החריג ובאמת לצמצם אותו למעמד של חריג, אולי צריכים לפרט.
יריב לוין: כן, כן, בוודאי.
יריב לוין: אני אומר לך בדיוק: אנחנו נמצאים כרגע בהליך שבו אנחנו צריכים להחיל דין רציפות על החוק כמו שהוא ואז לחזור לכאן להכנה לקריאה שנייה ושלישית ובעצם נחזור לנקודה שבה סיימנו בקדנציה הקודמת ואז אנחנו ניכנס בדיוק לכל התיקונים האלה וננסה לייצר נוסחה שעונה על מה שצריך.
יריב לוין: לכן, הרי, לא הצלחנו לגמור את זה בפעם הקודמת.
יריב לוין: היו לנו שם פערים.
יריב לוין: אנחנו כרגע בצד הטכני ולא יכולים לגעת במה שיש כאן אלא רוצים לאשר אותו כמו שהוא.
יריב לוין: מראש אני אומר שזה ברור לגמרי שאנחנו לפני קריאה ושלישית נדון פה לעומק וננסה ליצור באמת את המנגנון הנכון כדי שנשיג את התוצאה.
יריב לוין: נדמה לי שעל התוצאה אין בכלל מחלוקת – צריך למצוא את הדרך הטכנית הנכונה להגיע אליה.
יריב לוין: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: תודה לך אדוני היושב-ראש, אני לא הייתי שותף בהרבה דיונים של חלות חוק הרציפות בכנסת הקודמת.
אורי מקלב: אבל בכנסת הזו היו כבר כמה מקרים, אני רוצה להגיד לך שלצערי, שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית יש איזו בהילות ומהירות ולא תמיד אנחנו דנים לעומקם של דברים.
אורי מקלב: יושבי-ראש הוועדות, לפעמים בגלל הצבעה ולפעמים זה בגלל דברים אחרים, מאיצים את הדיונים.
אורי מקלב: אנחנו לפעמים חוטאים לאמת ועושים חקיקה חפוזה.
אורי מקלב: החלת דין רציפות זה דבר חשוב, זה דבר שיכול להקל על דברים שנעשו, אבל אני לא חושב שבכל המקרים זה נכון.
אורי מקלב: אני סמוך ובטוח שאם אתה היית יושב-ראש הוועדה היית נותן לי בהכנה לקריאה שנייה ושלישית את מירב תשומת הלב, לוקח דברים אחורנית ודן בהם שוב.
אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שבפעמים הספורות שאני הייתי בוועדות השונות כאן בכנסת בקדנציה הזאת, שכאשר הדברים מגיעים לקריאה שנייה ושלישית אומרים: כבר אישרנו בקריאה ראשונה אז לא ניכנס לזה.
יריב לוין: זה לא יקרה כאן.
יריב לוין: אנחנו למודי ניסיון עם אותו יושב-ראש שעצר את החקיקה בקדנציה הקודמת כי באמת למרות שכולנו רצינו והיה רוב הייתה לנו התלבטות אמתית איך עושים את זה נכון.
<רות גורדין: היא באה לידי ביטוי בדברי ההסבר.
אורי מקלב: אני אומר שגם היום אנחנו יודעים שגמרנו באי-בהירות.
אורי מקלב: אני לא הייתי מודע לזה.
אורי מקלב: ידוע, אולי, שלא תמכנו בהעלאת הגיל ל-18 אבל דווקא מסיבות טובות ולא מסיבות לא טובות, בשונה ממה שנתגלה לי.
אורי מקלב: הופתעתי לראות עולם ומלואו של בעיות של נישואין בגיל מוקדם בגלל מצוקות, לחץ משפחתי, נישואי כפייה ועוד בעיות שהגיע עד לשאלת חיים – זאת לא סתם שאלה של גיל נישואין, מאחורי הנישואין האלה יש שאלות חיים ממש.
אורי מקלב: הדברים מאוד חשובים ומסובכים עד כדי כך שאנחנו ביטלנו את האפשרות והסמכות מבית המשפט לאפשר נישואין מתחת לגיל 16.
אורי מקלב: עד עכשיו החוק התיר זאת.
יריב לוין: גם זה נושא שנצטרך ללבן אותו כי יש מחלוקת מקצועית גם, כפי שאני מבין, בתוך הגורמים הרלוונטיים בממשלה.
יריב לוין: לכן אני אומר שנידרש כאן לדיון מעמיק, זאת סוגיה כבדת משקל.
אורי מקלב: לכן אני לא ממליץ היום לאשר את החלת חוק הרציפות ובכל לדון בקריאה שנייה ושלישית או בכל אופן לקיים איזה דיון מקדמי בעניין הזה.
יריב לוין: היום כולם יודעים, אנחנו גם הודענו, שאין יכולת להיכנס היום לפרטי ההסדר.
יריב לוין: זה עניין טכני – הסמכות שלנו היא להביא את זה כפי שזה וכל הדיון הוא האקדמי.
יריב לוין: ברגע שזה יבוא להכנה לקריאה שנייה ושלישית, שם אנחנו ניקח את כל מה שעשינו בקדנציה הקודמת ונפרוט הכול לפרטים.
יריב לוין: היקף הסוגיות הוא לא גדול.
יריב לוין: יש כאן שתי שאלות: יש את השאלה, בסך הכול שאלה אחת, שנוגעת לנושא הזה של הגיל וכן הלאה ושאלה שנייה נוגעת להליך הטכני – איך מוגשת הבקשה ואיך אנחנו מוודאים את מקסימום היכולת להבטיח שהנער או הנערה שבאים בפני בית המשפט עושים את זה מרצון חופשי אמתי ולא בדרך אחרת.
יריב לוין: שתי השאלות האלה הן שאלות קשות, הן כבדות משקל ולא פשוטות, אבל הן רק שתיים – זאת לא יריעה בלתי נגמרת.
יריב לוין: לכן, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית אני משוכנע שנוכל להתמודד עם זה גם אם נידרש ליותר מישיבה אחת.
אורי מקלב: אני שואל כאן שאלה משפטית יותר – אחת הדוגמאות, נניח שמדובר בנושא חדש – אם אנחנו דנים עכשיו, לכאורה לא שייך להגיד שזה נושא חדש מה שאין כן בנושא שאנחנו לא דנים עכשיו, כשנגיע לקריאה שנייה ושלישית, אפשר לטעון שזה נושא חדש.
יריב לוין: זה תמיד נכון.
יריב לוין: אפשר לקיים כאן דיון אל תוך הלילה עכשיו.
אורי מקלב: אני לא יודע מה הפרשנות של הרציפות – האם לפני - - -
<דורית ואג: זאת קריאה ראשונה, חדשה, של החוק.
<דורית ואג: אפשר להתייחס לדיונים בכנסת הקודמת כאילו הם הדיונים שלך הכנסת הזאת.
אורי מקלב: דהיינו, כמו שלקראת קריאה ראשונה אפשר לדון בדברים ולהכניס דברים לחוק ואז זה לא ייחשב בעתיד כנושא חדש, לכאורה, הפתיחה היום של הנושא הזה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני לא הבנתי את הרצף של ההסבר שלך.
שולי מועלם-רפאלי: זה שיש נושא חדש כבר למדתי, אבל תסביר לי.
אורי מקלב: אני מעלה נושא בכל אופן ולא מחכה לקריאה השנייה והשלישית.
אורי מקלב: הציע היושב-ראש לחכות ולדיון בכל בקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אני מבקש בכל אופן להעלות נושא אחד כדי שלא יחשב אחר כך כנושא חדש לקראת קריאה שנייה ושלישית ואני מוכן שנדון אז בהרחבה במכלול נושאים וגם בנושא הזה של ההיתר והאפשרות לבית הדין הגדול - - -
אורי מקלב: לתת היתרים לבית הדין הגדול לדון גם לא בגיל 16 אלא כפי האפשרות שהייתה בחוק הקודם במקרים מיוחדים בגיל 17.
יריב לוין: בכובעי הקודם כיושב-ראש ועדת הכנסת לשעבר, אני אומר לך שזה לא נושא חדש.
יריב לוין: אין שום בעיה גם אם לא היית מעלה – זה בדיוק העניין ולכן אין שום בעיה.
יריב לוין: בעניין הזה אין שום בעיה ואין בכלל שאלה ולא יכול להיטען אחרת.
אורי מקלב: אבל אין כאן את הנושא של בית הדין הגדול.
יריב לוין: זה בדיוק מהות החוק.
אורי מקלב: הסמכות לא רק לבית משפט אלא גם לבית הדין - - -
יריב לוין: שום בעיה – זה לא יכול להיחשב כנושא חדש, זה ברור לחלוטין.
<יצחק קדמן: אני לא רוצה להיכנס לגופו של החוק כי זה לא המקום ולא הזמן לעשות את זה.
<יצחק קדמן: כמו שאמר חבר הכנסת מקלב שלא נחפז, אני רוצה לומר ולהזכיר שאנחנו ניסחנו את הצעת החוק הזאת המקורית בשנת 2004.
<יצחק קדמן: היא הונחה אז על-ידי חבר הכנסת דב חנין.
<יצחק קדמן: אנחנו מתקרבים לעשור מאז שזה הוגש ונדון שוב ושוב.
<יצחק קדמן: מסיבות כאלה ואחרות שלא כדאי להתעכב עליהן לא הצליחו לעשות בכנסות קודמות מה שאני מקווה שהכנסת הנוכחית, בעזרתך אדוני, תצליח.
<יצחק קדמן: אני חושב שצריך לעשות את זה.
<יצחק קדמן: מעבר לכל שאלת האכיפה, שהיא בעיה, יש צורך לקבוע פה נורמה.
<יצחק קדמן: הנורמה שהיום מדינת ישראל אומרת לקטינים שלא יכולים לבד לעבור טיפול רפואי בלי הסכמת הורים, שהם יכולים להקים משפחה בישראל, דווקא מי שמתייחס ברצינות להקמת משפחה בישראל צריך לתמוך בהעברת החוק הזה מפני שילדים מתחת לגיל 18 לא כשירים, לא יכולים, לא מסוגלים, לעשות דבר כל-כך רציני כמו הקמת משפחה.
<יצחק קדמן: למען האבסורד – כדי להגיש את הבקשה להיתר הנישואין, הקטין יצטרך להחתים את הוריו קודם כי הם האפוטרופוסים שלו והם צריכים לחתום.
יריב לוין: אחר כך, אם הוא ירצה לקנות דירה, הוא צריך שוב פעם לאשר את זה בבית משפט.
<יצחק קדמן: לכן אני אומר בין אם ההכרעה לגבי השאלות שאתה מעלה תהיה בדרך זו או אחרת, בין אם יש מספיק אכיפה או אין – אני אומר לכם שאין – הגיע הזמן לקבוע נורמה ראויה, וראויה הכנסת הזאת שתעשה את זה, מה שלא הצליחו כל הכנסות הקודמות מאז 2004.
שולי מועלם-רפאלי: ותתחבר לחז"ל שכבר אמרו: בן 18 לחופה.
אורי מקלב: סליחה, אני רוצה לקרוא קריאת ביניים, ד"ר קדמן.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו מדברים כאן בדיוק הפוך – כל מטרת החוק היא שלא תספיק חתימת ההורים אלא אנחנו רוצים הסכמה.
אורי מקלב: בשונה מטיפול רפואי, אתה אומר שהנערה לא תוכל לקבל טיפול רפואי בלי הסכמת ההורים, כאן אנחנו אומרים שהסכמת ההורים ורצון ההורים לא מספיקים ולא מאפשרים בגלל שאנחנו חושבים - - -
יריב לוין: זה לא שהם לא מספיקים ולא מאפשרים – רצון ההורים לא רלוונטי.
אורי מקלב: וגם כשהם רלבנטיים אנחנו לא חוששים.
אורי מקלב: אז כאן הנושא הוא בדיוק הפוך מהנושאים שאתה מעלה, אבל אי אפשר להתעלם מכך.
אורי מקלב: אני השתתפתי וגם חברת הכנסת זועבי השתתפה והציגה עמדה אחת, בדיונים קשים ולא פשוטים ולא הייתה בהם הסכמה.
אורי מקלב: חבר הכנסת לוין היה אחד הדומיננטיים בעניין הזה.
אורי מקלב: יש כאן שאלות כבדות משקל, שאלות חיים, שאלות מאוד-מאוד אקוטיות לגבי נערה והעתיד שלה והמצב שלה כיום – בהחלטה במצב הקיים, לא במצב הרצוי אל במצב הלא-רצוי בו היא נמצאת.
אורי מקלב: העליתי השגות שמגיעות ממקום אחר לגמרי.
אורי מקלב: היום זה כמעט לא רלבנטי.
אורי מקלב: תמיד מסתכלים עלי שאני בטח מייצג ציבור שמתחתנים בו בגיל צעיר – אני, בכל אופן, לא מכיר ציבור שמתחתנים בו לפני גיל 18.
יריב לוין: אני מכיר הרבה-הרבה גדולי תורה ליטאיים שלא אוהבים את המנהג הזה.
אורי מקלב: אני לא מייצג כאן - - -
יריב לוין: אבל אנחנו לא שם.
יריב לוין: אנחנו נדון בזה, הכול לגיטימי וכל העמדות יישמעו.
אורי מקלב: - - - נישואין שנעשים ברצון ולא בכפייה - - -
יריב לוין: בשביל זה יש דיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: - - - אבל באמת התגלה לי עולם ומלואו בנושא הזה, בבעייתיות קיימת בנישואי כפייה.
אורי מקלב: אמרת שעברו שנים לא מועטות – אנחנו היינו עדים שהיום ילדות בנות 14 הן כבר נערות גדולות, ילדות בנות 12 הן כבר נערות.
אורי מקלב: אנחנו נותנים להן כבר חופשיות והן היום בוגרות לכל דבר ודבר.
אורי מקלב: כשדנו אז הן היו תחת ההורים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על גיל 17-16?
אורי מקלב: אנחנו מדברים על 12 ו-13 ו-14 שאומרות לאבא: היום אתה לא יכול לבוא לישון כי החברים באים היות לבית.
שולי מועלם-רפאלי: ממה נפשך, בוא נעלה את הנורמות.
אורי מקלב: אני לא צריך להגיד לך היום מה זה ילדות.
אורי מקלב: הן עושות אלף ואחד דברים לבד ברשות ההורים, לא ברשות ההורים, אבל אנחנו היום לא דנים בזה ולא עושים על זה חוקים.
אורי מקלב: אבל קרה משהו, ועם כל זה, אנחנו נמצאים עדיין בחוק הזה שהיה מאוד רלוונטי לפני 10 שנים וזה עדיין רלוונטי גם היום – זה החידוש ואולי הדבר הטוב.
יריב לוין: בבקשה, ארגון צוהר.
<ניר ורגון: אני מארגון רבני צוהר.
<ניר ורגון: אני לא רוצה לעכב את הדיון בחקיקה כל-כך חשובה, אני רק רוצה להתייחס לפן הזה שמדבר על המסורת ועל עמדת המסורת היהודית בעניין הזה.
<ניר ורגון: כבר הזכירה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי את מאמר חז"ל "בן 18 לחופה".
<ניר ורגון: נכון שהיו זמנים בעם ישראל וכתוב במקורות שונים להקדים את הנישואין, אבל דובר על תקופות שונות ומה שרלבנטי היום אלו דברי הרמב"ם שאומר: דרך בעלי דעה שייקבע לו אדם מלאכה המפרנסת אותו תחילה ואחר כך יקנה בית דירה ואחר כך יישא אישה.
<ניר ורגון: כלומר, להכין קודם כל את התשתית הכלכלית.
<ניר ורגון: אומר הרמב"ם, דרך בעלי דעה.
<ניר ורגון: אז אנחנו לא מבקשים מאדם לדעת מקצוע אבל לפחות שיגמור בית ספר, שתהיה לו איזושהי תשתית שממנה הוא יוכל להמשיך הלאה בחיים.
<ניר ורגון: דבר שני, אומרים חז"ל: אסור לאדם שיקדש את בתו כשהיא קטנה עד שתגדל ותאמר: בפלוני אני רוצה.
<ניר ורגון: אז מדובר שעד שהנערה היא לא גדולה ועומדת ברשות עצמה אז היא לא יכולה להגיד "בפלוני אני רוצה", כי בעצם היא תחת אפוטרופסות של האבא ואז מופעלים עליה לחצים וזאת לא החלטה אמתית שלה.
<ניר ורגון: מקור נוסף - - -
אורי מקלב: על איזה גיל מדובר?
<ניר ורגון: חז"ל מדברים על גיל 12.
<ניר ורגון: אבל היום קטנה היא מי שהיא - - -
אורי מקלב: אתה נותן פרשנות - - -
יריב לוין: רבותי, אני לא מציע - - -
אורי מקלב: אני מבין שעמדת רבני צוהר היא שקודם כל נותנים דירה לזוג - - -
יריב לוין: רבותי, יש לי הרבה יומרות בחיים, אבל לפסוק הלכה ביניכם אין לי, ולא תהיה לי, כנראה, בעתיד הקרוב.
יריב לוין: וגם אם יהיו לי יומרות – אין לי יכולת.
יריב לוין: חשוב שגם את הדבר הזה נשמע, ושוב אני אומר, נשאיר לדיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית - - -
אורי מקלב: אבל זה כן חשוב שעמדת רבני צוהר, עמדה חשובה ונחרצת, שאי אפשר להשיא זוג לפני שיש להם דירה כפי דברי הרמב"ם.
אורי מקלב: אז זו קריאה לממשלת ישראל – זה מה שהוא ציטט.
יריב לוין: רבותי, אנחנו נעביר את העניין לוועדת הכלכלה בהיבט הזה.
יריב לוין: טוב, אם כך, אני עובר להצבעה – מי בעד ההצעה להחיל דין רציפות על הצעת החוק?
חנין זועבי: אני לא מצביעה.
<דורית ואג: ארבעה.
<דורית ואג: מותר לך במקום זחאלקה.
יריב לוין: במקום זחאלקה מותר לך.
יריב לוין: בעד ההצעה להחלת דין רציפות – פה אחד