GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בתיה כהנא-דרור: יש להניח ש-9,000 של תיקי הגירושין שהצגת פה, זה בכלל תיקים עם הסכם.
<הרב אליהו היישריק: לא נכון.
<הרב אליהו היישריק: פשוט לא נכון.
<הרב אליהו היישריק: אני רוצה להבהיר פה כי יש פה אי-בהירות.
<הרב אליהו היישריק: כשכתוב פה בעמוד הראשון: 11,227 פסקי דין שניתנו לגירושין, הפירוש שבשאר עדיין לא ניתן פסק דין.
<הרב אליהו היישריק: שאלת מה ההבדל בין ה-11,000 ל-17,000 – אלה תיקים בדיון.
<הרב אליהו היישריק: מתוך אותם 11,000 מה שהוזכר כל הזמן אלה ה-9,000.
<הרב אליהו היישריק: אלה אותם 9,000 שניתן בהם גט בתוך חודש, אבל בכולם ניתן גט, למעט 307 שהיו צריכים ללכת לסנקציות.
<בתיה כהנא-דרור: בתוך חודש?
<הרב אליהו היישריק: שיהיה ברור שהפירוש הוא 11,227 מינוס 307 – בכל המקרים האלה ניתן גט.
<הרב אליהו היישריק: לא הבנת.
<הרב אליהו היישריק: ביותר מ-9,000 ניתן בתוך חודש אפילו, ושם לקח עוד קצת זמן, אבל ניתן גט.
<הרב אליהו היישריק: בכול מדובר על פסקי דין בתוך שנה.
<בתיה כהנא-דרור: מה עם הפער בין התיקים שנפתחים?
<הרב אליהו היישריק: מה פירוש "מה הפער"?
<בתיה כהנא-דרור: הרי זה יכול להימשך שנים.
<הרב אליהו היישריק: אלה תיקים בדיון.
<בתיה כהנא-דרור: אני מדברת על הדיון.
<בתיה כהנא-דרור: זה לוקח שנים רבות.
<הרב אליהו היישריק: אין סנקציות על דיונים.
<הרב אליהו היישריק: מה קורה לך?
משה מזרחי: גם כשזה החלטה על גט, אז - - -
אברהם מיכאלי: רוצים לתת סטופר לדיינים כמה זמן לעבוד.
<הרב אליהו היישריק: אי-אפשר, זה לא שייך, זה גם תלוי בצדדים.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת מיכאלי, הסטופר, עם כל הכבוד, הוא לא לדיינים, אלא הסטופר הוא על חיים של נשים שנעות ב-hold.
מרב מיכאלי: אז עם כל הכבוד לדיינים, ויש לי הרבה כבוד לדיינים - - -
אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, לא מעיזים להגיד לשופט בבית משפט: תעבוד לפי סטופר.
מרב מיכאלי: אומרים כל הזמן.
אברהם מיכאלי: בחיים לא.
אברהם מיכאלי: את לא מכירה את המערכת, מה לעשות.
מרב מיכאלי: המערכת פיתחה שלל כלים להתמודד עם הסחבת בבתי המשפט.
אברהם מיכאלי: יש שופטים שדנים בתיקים עשר שנים.
אברהם מיכאלי: לדיינים מותר להגיד הכול, כי הם שק אגרוף.
מרב מיכאלי: מי כבודו?
מרב מיכאלי: יציג את עצמו.
<רון אל אהרון: אני מוסמך לדיינות ויושב-ראש עמותת הטוענים הרבנים.
מרב מיכאלי: האם אתם מייצגים גם את הטוענות או רק את הטוענים?
<רון אל אהרון: ודאי.
<רון אל אהרון: הנה זאת המזכירה שלנו בלשכה, ודאי.
<רון אל אהרון: גם טוענים וגם טוענות.
מרב מיכאלי: מזכירה זה תמיד טוב, זה תמיד מוכיח מה מעמד האישה.
<רון אל אהרון: לא.
<רון אל אהרון: היא לא מזכירה אישית שלי, היא מזכירה של לשכת הטוענים הרבנים ויש לנו גם טוענות, רבות הטוענות.
<רון אל אהרון: דרך אגב, אני עכשיו מעביר קורס ל-30 נשים להכשיר אותן להיות טוענות רבניות חדשות.
<רון אל אהרון: צדקו מה שאמרו קודמי שאנחנו, כמייצגים בבתי הדין הרבניים, יודעים יפה מאוד איזה הרכב ייתן גט ואיזה הרכב לא ייתן גט ויש לנו בעיה עם זה.
<רון אל אהרון: היום זה כבר לא לפי אל"ף-בי"ת, אבל בכל אופן, כאשר נקלעים להרכב כזה, אי-אפשר לצאת ממנו.
<רון אל אהרון: גם כשמגישים בקשה להחלפת הרכב - - -
מרב מיכאלי: סליחה שאני עוצרת אותך.
מרב מיכאלי: האם הרב דיכובסקי יודע באיזה הרכבים יקבלו גט ובאיזה הרכבים לא ייתנו גט?
<רון אל אהרון: אני מאמין שכן.
מרב מיכאלי: האם הרב דיכובסקי עושה משהו בנושא ההבחנה בין ההרכבים האלה?
<הרב שלמה דיכובסקי: אני חייב לומר שהמצב בבתי הדין היום שונה מאוד ממה שהיה בתקופה שהייתי בדיינות.
<הרב שלמה דיכובסקי: יש היום הרבה יותר הרכבים שפועלים באופן נמרץ בכדי לקבל גט, שניים יושבים כאן.
מרב מיכאלי: זה לא עונה על השאלה שלי.
<הרב שלמה דיכובסקי: מה היתה השאלה?
מרב מיכאלי: כמה מההרכבים נותנים גט?
מרב מיכאלי: תעשה לי חלוקה גסה.
מרב מיכאלי: מתוך הדיינים שיש היום בבית הדין איזה אחוז נותנים גט ואיזה אחוז לא?
<הרב שלמה דיכובסקי: אי-אפשר לומר באחוזים.
<רון אל אהרון: אין ספק שהדיינים החדשים שנבחרו בחמש השנים האחרונות הם יותר סמכותיים ויותר נוטים לכיוון של נתינת גט לאנשים, יותר מדיינים ותיקים שנמצאים במערכת.
<רון אל אהרון: אני לא יכול להגיד במספרים מדויקים, אבל קרוב לוודאי 10%.
<רון אל אהרון: אני לא בא לומר לפטר את אותם דיינים, אבל ברגע שמגיע תיק כזה להרכב כזה, שהבקשה להעברת הרכב תהיה יותר קלה.
מרב מיכאלי: האם יש דרך שאנחנו יכולות לארגן רשימה של הדיינים?
<רון אל אהרון: בוודאי.
מרב מיכאלי: איפה היא מפורסמת?
<עדי בלוטנר: נארגן, נגיש לוועדה למעמד האישה.
<הרב שלמה דיכובסקי: עורכי-הדין יודעים לבד למי כדאי ללכת ולמי לא.
מרב מיכאלי: יש כאלה שיודעים ויש כאלה שלא יודעים.
מרב מיכאלי: למה כבודו לא עושה סידור עבודה באופן שיסייע?
<רון אל אהרון: לא סיימתי.
<הרב שלמה דיכובסקי: תראי, גם במערכת המשפט - - -
מרב מיכאלי: מייד.
מרב מיכאלי: כבודו יקבל את זכות התגובה בהרחבה.
<רון אל אהרון: אם אפשר, היה לנו הרכב בירושלים שהודיע במפורש לאישה, במפורש אומר על דיינים: ייקח לך עוד הרבה זמן עד שתראי גט.
<רון אל אהרון: מה שעשינו שהגשנו בקשה לקבל החלטה כלשהי, עלינו לבית הדין הגדול ובבית הדין הגדול, אף על פי שבדרך כלל לא נותנים גיטין, בו ביום העלו את הדיינים מלמטה ונתנו גט לאישה.
<בתיה כהנא-דרור: השאלה למה הוא ממשיך לעבוד.
<רון אל אהרון: נכון.
<דב פרימר: פירקו את ההרכב.
<רון אל אהרון: יפה מאוד.
<רון אל אהרון: נכון מאוד.
מרב מיכאלי: עם כל מה שאתם אומרים פה, אני לא מבינה איך זה שעוד יש בעיה.
<רון אל אהרון: פירקו את ההרכב הזה, ברוך השם, אבל שיהיה יותר קל.
<רון אל אהרון: כשאנחנו נגיש בקשה להעברת הרכב מהסיבה הזאת, שיבינו ויעבירו הרכב.
מרב מיכאלי: אתה טוען שזה לא קורה?
מרב מיכאלי: אתם מבקשים?
<רון אל אהרון: לא קורה בכלל.
מרב מיכאלי: אתם מבקשים לעבור הרכב וזה לא קורה?
<רון אל אהרון: כן.
<רון אל אהרון: נקודה אחת אני רוצה ובזה אני מסיים.
<רון אל אהרון: הרבה פעמים אנחנו נמצאים במערכת שהמייצגים עצמם הם אלה שמונעים מהצדדים לתת גט.
<רון אל אהרון: זו הבעיה שלנו במייצגים עצמם.
מרב מיכאלי: כלומר?
<רון אל אהרון: הוא אומר לאישה: לא, את לא תוותרי על שום שקל, על שום נקודה.
<בתיה כהנא-דרור: למה שהיא תוותר?
<רון אל אהרון: לא באתי לומר שהיא תוותר ותצא בלא בגדים, הכוונה שתהיה איזו פשרה, להגיע להסכמה או תובנה מסוימת.
<רון אל אהרון: לפעמים מתעקשים על הצ'ופצ'יק של הקומקום וההרכב מתעכב בגלל הסיבות האלה.
מרב מיכאלי: הבנתי אותך.
<בתיה כהנא-דרור: אני רוצה לשאול את הרב דיכובסקי, האם יש לכם גם מעקב לגבי אופיים של פסקי הדין?
<בתיה כהנא-דרור: זאת אומרת, לפי החוק יכולים להינתן צווי הגבלה בכל לשון שהיא, זאת אומרת, גם בהמלצה לגט, גם במצווה לגט.
<בתיה כהנא-דרור: מהניסיון שלנו לא נתקלנו שהחוק הזה מיושם במקרה של המלצה ומצווה, אלא רק במקרה של חיוב וכפייה.
<בתיה כהנא-דרור: אני שואלת, האם יש לכם הנתון הזה שהוא נתון חשוב כי צריך פה לעודד את הדבר הזה?
<בתיה כהנא-דרור: בנוסף - - -
<תמי סלע: זה לא עניין של עידוד, זה לשון החוק.
<תמי סלע: החוק מחייב.
<בתיה כהנא-דרור: החוק מחייב.
<תמי סלע: זה לא עניין של עידוד, החוק מחייב.
<תמי סלע: המועדים הם מנדטוריים.
<הרב אליהו היישריק: החוק מחייב רק לקבוע מועד, אבל הוא לא יכול לתת את תוכן ההחלטה.
<בתיה כהנא-דרור: לקבוע מועד לגט, ואם לא ניתן הגט - - -
<תמי סלע: - - - לצו, אבל צריך להתקיים דיון.
<תמי סלע: גם הסמכות לתת צו הגבלה קיימת גם לגבי פסקי דין - - -
<דב פרימר: החוק היה יותר רחב לתת לבית הדין גמישות - -
<בת-שבע שרמן-שני: לא מדויק.
<בת-שבע שרמן-שני: לא נכון.
<דב פרימר: - - אבל מבחינה הלכתית אם זה מתחת למצווה, זו בעיה קשה לתת.
<בתיה כהנא-דרור: עוד נקודה.
<בתיה כהנא-דרור: לאחרונה נתקלנו בחוסר מודעות של החוק, אפילו בבית הדין הגדול, כשנטענות שם טענות, למשל כמו מה פתאום בית הדין יכול לקבוע מאסר וסנקציות, ובכלל אנחנו מגיעים לערעור מעניין אחר והוא לא יכול ביוזמתו, הרי לא התבקש מאסר, ובוודאי בבתי הדין האזוריים.
<בתיה כהנא-דרור: אני מודה שגם עורכי-דין לא מכירים, אבל בוודאי גם דיינים לא מכירים, וחוסר ההיכרות יורד גם לפרטים אחרים, לא רק לתיקון אלא יש למשל עורכי-דין שחושבים שהסנקציות צריכות להינתן במצטבר וכו' וכו', ואלה דברים שאני חושבת שהנהלת בתי הדין הרבניים יכולה לעשות השתלמויות וכו' לדיינים.
<בתיה כהנא-דרור: דבר נוסף זה הנושא של מאסר.
<בתיה כהנא-דרור: בהמשך לדברי כבוד הדיין היישריק, כאשר הוכח שסנקציית המאסר היא הסנקציה היעילה.
<בתיה כהנא-דרור: היינו רוצים, וגם נקדם את זה, תיקון לחוק, כמו עשינו עם 45 יום לכל ההגבלות נקצוב זמן שלאחר שיש דיונים בכל ההגבלות, נעשה דיון רק במאסר, כאשר שאר ההגבלות לא עוזרות.
<בתיה כהנא-דרור: וכמו שנאמר פה, יש הגבלות שלא רלוונטיות בכלל, ואלה הגבלות שניתנות ביד קלה ואומרים: הנה, נתנו הגבלות, כשהן בכלל לא רלוונטיות, לאדם אין כסף לנסוע לשדה תעופה, נותנים לו צו עיכוב יציאה מהארץ וכו'.
<בתיה כהנא-דרור: בוודאי שיש פה לתת יחס מיוחד להגבלת המאסר, ואולי גם לקצוב את זה בזמן כמו שעשינו לגבי שאר ההגבלות.
<בתיה כהנא-דרור: דבר נוסף - - -
מרב מיכאלי: ואחרון.
<בתיה כהנא-דרור: ואחרון.
<בתיה כהנא-דרור: אני ממשיכה את מה שאמרה בת שבע לגבי ההסכמים, לגבי הנושא של הגעה להסכם.
<בתיה כהנא-דרור: צריך להדגיש שגם אם יש דיונים וניסיון להגיע להסכמה בין בני הזוג, שבדרך כלל זה סחטנות כלפי האישה, זה לא עוצר את ה-45 יום.
<בתיה כהנא-דרור: זה מה שהדיינים אמרו לנו.
<בתיה כהנא-דרור: כשאמרנו: איך יכול להיות שלא קבעתם דיון לסנקציות לאחר 45 יום כמו שהחוק דורש, התשובה היתה: הם היו צריכים לבוא אלינו עם הסכם, זו היתה ההחלטה האחרונה.
<בתיה כהנא-דרור: זה לא עוצר.
<בתיה כהנא-דרור: הדיון ל-45 יום חייב לבוא בכל מקרה, שהרי אם הם היו יכולים לעשות הסכמה, כמובן הם היו כבר מגיעים לדיינים.
<יסכה מזרחי: הרבה אומרים: נעשה את התהליך אחרי הגט, אבל עורכי הדין לא מסכימים.
<בתיה כהנא-דרור: אין ספק שגם עורכי הדין צריכים - - -
<יסכה מזרחי: הם רוצים גירושים כלכליים קודם.
<בת-שבע שרמן-שני: אם בית הדין קבע חיוב, לא צריך שעורכי דין - - -
<בתיה כהנא-דרור: לא רק חיוב, גם אם בית הדין קבע המלצה וכל פסק דין אחר.
<בתיה כהנא-דרור: כמובן מן הראוי שייתנו החלטות הרבה יותר מהר ולא כעבור שנים.
מרב מיכאלי: הרב שטסמן מאוד בקצרה.
<הרב שלמה שטסמן: קצר, לא יותר מדקה.
<הרב שלמה שטסמן: תודה רבה לממלאת מקום היושב-ראש, חברת הכנסת מיכאלי.
<הרב שלמה שטסמן: אני רוצה לענות לעורכת-הדין בת שבע שרמן-שני, שהיא מ"יד לאישה", ודרך אגב אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם ארגוני הנשים, אנחנו ממש ממולם.
<הרב שלמה שטסמן: אני רואה את הדבר הזה כדרבון שלנו, ואנחנו נעבוד, כי כשהביקורת היא ביקורת בונה, אין לנו בעיה אתה.
<הרב שלמה שטסמן: לגבי עיגון וסחטנות.
<הרב שלמה שטסמן: פסקי הדין שלנו זה לא רק רטוריקה, זה גם בפועל, לא נותנים יד לא לעיגון ולא לסחטנות.
<הרב שלמה שטסמן: סחטנות היא דבר בזוי ונקלה, ואנחנו לא ניתן לו יד, ואנחנו כותבים פנים רבות: שלא רכושה של האישה, ודאי לא הילדים שלה, הם לא נושא לסחר מכר.
<הרב שלמה שטסמן: אני חושב שהדבר הזה הוא נחלתם של רבים מההרכבים היום.
<הרב שלמה שטסמן: אני חושב שהרבה בהרכבים גם נותנים לזה ביטוי ברטוריקה של פסק הדין וצריך לטפל בדבר הזה.
דוד רותם: נקודה נוספת לגבי עיכובים.
דוד רותם: אנחנו רוצים לדעת שבתי הדין עובדים בממשק עם בתי המשפט לענייני משפחה, ובבתי המשפט לענייני משפחה, לצערנו שם ההליכים נמשכים.
דוד רותם: דיברו כאן על אגרסיביות - - -
אברהם מיכאלי: עוד לא זימנו פה דיון על בתי המשפט.
אברהם מיכאלי: על בתי משפט למשפחה לא זימנו דיון, הם יכולים עוד עשר שנים להתנהל כך.
<בת-שבע שרמן-שני: אנחנו צריכים לדעת מה בית המשפט החליט - - -
<הרב שלמה שטסמן: אני רק רוצה לסיים.
<הרב שלמה שטסמן: דיברו כאן על אגרסיביות.
דוד רותם: אנחנו צריכים לנהל דיון על בתי משפט?
אברהם מיכאלי: חס ושלום, מה פתאום.
<הרב שלמה שטסמן: בתי הדין לא פועלים באגרסיביות.
<הרב שלמה שטסמן: המילה לא נכונה.
<הרב שלמה שטסמן: אנחנו פועלים באופן הלכתי, נחוש, רגיש ומשתדלים שיהיה מושכל כדי לפתור את הבעיות האלה ומתפללים שייתן לנו סיעתא דשמיא לקדש שם שמים ולפתור את הבעיה הגדולה הזאת של סרבנות הגט.
מרב מיכאלי: אמן כן יהי רצון.
מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, אם לא אכפת לך, שאלה לי אליך בבקשה.
מרב מיכאלי: האם יש הטמעה לדיינים לגבי החוק הזה והאפשרויות שניתנות לדיינים והחובות שלהם בעניין לוחות זמנים?
<בת-שבע שרמן-שני: והאפקטיביות.
<הרב שלמה דיכובסקי: ניהלנו הדרכות, שלחנו לדיינים חוזרים, חזרנו על כך בכנסי דיינים, אנחנו מזכירים לדיינים כמעט בכל הזדמנות את החובה לעמוד בדרישות החוק.
<הרב שלמה דיכובסקי: החוק התקבל בהסכמה.
<הרב שלמה דיכובסקי: חבר הכנסת רותם יודע היטב שהיו הרבה מאוד דיונים, הגענו להסכמות, הדבר מבוצע בשיתוף פעולה מלא עם בתי הדין.
<הרב שלמה דיכובסקי: מה לעשות אם יש דיינים שלא זוכרים?
דוד רותם: לא צריך את החוק בשביל שהדיינים יפעלו בכיוון הזה, זה אצלם בנשמה.
מרב מיכאלי: למה שכשמבקשים לעבור הרכב זה לא מתאפשר?
דוד רותם: מה זה לעבור הרכב?
מרב מיכאלי: הם הסבירו, הפסדת.
אברהם מיכאלי: מה זה, אנ-דנ-דינו?
אברהם מיכאלי: זה סופר מרקט לדיונים?
<הרב שלמה דיכובסקי: לעבור מהרכב להרכב זה לא כמו להחליף ספסל בכנסת.
<הרב שלמה דיכובסקי: כשבית דין מסוים דן בנושא וזה לא מוצא חן בעיני מישהו – נעבור לבית דין שני?
<הרב שלמה דיכובסקי: נעבור לבית דין שלישי?
<הרב שלמה דיכובסקי: אי-אפשר לעבור, אבל יש פרוצדורה.
<הרב שלמה דיכובסקי: אפשר להגיש בקשה לנשיא בית הדין הגדול, לפרט את הנימוקים, ואם אכן הנשיא רואה לנכון, אז יש פרוצדורה בתקנות הדיון שקובעת כיצד ניתן לעבור מהרכב להרכב ונעשו דברים כאלה.
אורית סטרוק: למה בכלל ההרכבים האלה קיימים?
אורית סטרוק: למה לא מפרקים את ההרכבים האלה?
דוד רותם: גם בבתי המשפט אתם מפרקים הרכבים לפי הנוחיות?
דוד רותם: מה אתם רוצים מבתי הדין?
דוד רותם: אני לא מבין, רבותי.
דוד רותם: בתי הדין הם ערכאה שיפוטית, הם נוהגים בדיוק כמו בתי משפט.
מרב מיכאלי: העניין הוא שהם לא עובדים לפי אותו סט חוקים כמו של בית המשפט, זה משמעותי מאוד.
דוד רותם: אני מכיר כמה הרכבים בבית המשפט, שעוד לפני שהנאשם פתח את הפה הוא כבר בכלא.
<תמי סלע: גם שם זו בעיה.
מרב מיכאלי: ולא מפרקים את ההרכבים.
<הרב שלמה דיכובסקי: דיינים מתמנים לכל ימי חייהם.
<הרב שלמה דיכובסקי: יש מינויים טובים יותר, יש מינויים טובים פחות.
<הרב שלמה דיכובסקי: דיין שלא נוקט בדרך שיפוטית מסוימת שמדברים עליה כאן בוועדה, זאת לא סיבה לפטר אותו.
<קריאה: הוא חייב על-פי חוק.
<בתיה כהנא-דרור: יש ועדת משמעת.
אורית סטרוק: אפשר לפרק הרכב.
<הרב שלמה דיכובסקי: פירוק הרכב זה לא דבר פשוט.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה להוציא מכאן, לשים כאן, יש תיקי המשך.
אורית סטרוק: אם אתה מסכים שיש הרכבים שיודעים שמראש לא ייתנו, למה לא לשנות?
<הרב שלמה דיכובסקי: אם יצטברו יותר מדי תלונות כלפי הרכב מסוים ואני אדע על התלונות ונשיא בית הדין הגדול ידע גם הוא, נשב ביחד ונראה אם יש מקום לקיים את ההרכב במתכונתו הקיימת או לפרק, אינני יודע.
אורית סטרוק: כמה זה יותר מדי?
מרב מיכאלי: כמה זה יותר מדי?
<הרב שלמה דיכובסקי: "יותר מדי", הכוונה מעבר למה שנראה סביר.
מרב מיכאלי: מה נראה סביר?
<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא יכול לפרט.
דוד רותם: אתם רוצים מספרים שהוא יגיד לכם?
דוד רותם: אני רוצה את המספרים אחרי שיבוא לכאן מנהל בתי המשפט ויגיד לנו איך נוהגים עם שופטים - - -
מרב מיכאלי: אתה יכול לזמן אותו, אתה יושב-ראש הוועדה.
דוד רותם: אני לא מזמן אף אחד סתם, כי זה לא יביא לכלום.
מרב מיכאלי: למה שני המקרים האלה, האחד שנמצא עומד ותלוי בבג"ץ היום וזה שדיווחתי שהוא כבר בהליכים, שבתי הדין מסרבים שנשים יגישו תביעות נזיקין?
<הרב שלמה דיכובסקי: הנושא של תביעות נזיקין הוא נושא הלכתי.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם תרצו לקיים בזה דיון מיוחד, משום שיש פה בעיה הלכתית לא פשוטה - - -
מרב מיכאלי: מהי?
<הרב שלמה דיכובסקי: הבעיה היא כזאת, את הסנקציות על סרבני גט מוסמכים להטיל בתי דין בלבד, גט שמסודר כתוצאה מסנקציות הוא גט כשר בניגוד למה שהזכרת קודם לכן.
<הרב שלמה דיכובסקי: גט מעושה לא מפחיד אותנו, אבל אם הסנקציות מוטלות לא על-ידי בית דין רבני, אלא על-ידי בית משפט אזרחי, יש בעיה הלכתית, לכן תביעות נזיקין, אדרבה, יבואו לבתי הדין, יש לבית הדין סמכות להטיל פיצויי נזיקין או להטיל כל מיני עונשים במסגרת כפיית - - -
מרב מיכאלי: למה בתי הדין לא מציעים לנשים במקום לאיים עליהן שהם לא ידונו בגט?
<הרב שלמה דיכובסקי: בתי הדין נכונים לקבל את התביעות הללו ולפסוק בעצמם ולא להסתמך על סנקציות שנפסקות על-ידי ערכאה אחרת.
מרב מיכאלי: אני מבינה פה מ"מרכז רקמן" שזוהי תשובה שמניסיון חייהן הן מבינות שהיא לא נכונה.
<דב פרימר: יש סמכות הלכתית, אין סמכות משפטית.
מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, מבין את המיקוד?
<הרב שלמה דיכובסקי: ודאי שאני מבין.
מרב מיכאלי: אם אישה הולכת ומגישה תביעת נזיקין בבית דין אזרחי, מה שבית הדין הרבני לא יכול לעשות, למה שבית הדין לא יראה את זה ויאמץ את זה כאחת הסנקציות שלו ויהפוך אותה לכשרה?
<גלי עציון: הוא לא אוסר אותה, אלא שב"ס אוסר אותה.
<הרב שלמה דיכובסקי: משום שהיא לא מבקשת את זה מבית הדין, בית הדין צריך להטיל - - -
<הרב אליהו היישריק: התשובה היא שזה אכן נעשה לאחרונה.
<הרב אליהו היישריק: לאחרונה יצא בג"ץ ונתן לנו סמכות להטיל קנסות על מי שמסרב לכאן או לכאן, קנסות כספיים אם בית הדין חושב שזה אפשרי על-פי דת ההלכה, אלא שאליה וקוץ בה, הקנס לא ניתן לצד השני, אלא לטובת אוצר המדינה.
<הרב אליהו היישריק: לפעמים זה לא משתלם לאישה.
<תמי סלע: יש סמכות לתפוס נכסים ולעכל, דברים כאלה - - -
מרב מיכאלי: אנחנו חוזרות לכל הדיון על המזונות על חשבון הילדים וכל הדבר הזה.
<הרב שלמה דיכובסקי: - - - בסנקציות שמוטלות על-ידי ערכאה שאינה רבנית.
מרב מיכאלי: היועצת המשפטית של הוועדה לקידום מעמד האישה מצביעה - - -
<דורית ואג: ושל ועדת החוקה.
מרב מיכאלי: ושל ועדת החוקה מצביעה על הפער במספרים בין ה-150 מקרים שבהם השתמשו בהגבלות.
מרב מיכאלי: זה משאיר לנו עוד 1,136 מקרים - - -
דוד רותם: תשאלו בוועדה למעמד האישה.
<הרב שלמה דיכובסקי: תשאלו את איש המחשוב שלנו, אורי, שהוא מכיר את הדברים, הוא אשף המספרים.
מרב מיכאלי: המספרים בסדר, הבעיה היא לא בחישוב, הבעיה שאליהם לא התייחסתם, אין לכם תשובות עליהם.
מרב מיכאלי: למה לא ניתנו בהם צווי הגבלה?
<הרב שלמה דיכובסקי: חלק מהתיקים הם בדיון.
<הרב שלמה דיכובסקי: צווי הגבלה ניתנים רק אחרי פסק דין, לא לפני פסק דין.
מרב מיכאלי: זה תחת פסק דין לגירושין.
<הרב שלמה דיכובסקי: פירוק משפחה זה לא פחות מפירוק חברה.
מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, פסק דין לגירושין – 1,286, מתוך זה חיוב לגט – 234, כפיית גט – 16, אתם דיברתם על עוד 150 נניח של צווי הגבלה, וכל השאר מה?
<הרב שלמה דיכובסקי: זה הכול פסקי דין.
מרב מיכאלי: זה חוץ מזה.
<הרב שלמה שטסמן: אני אענה על השאלה שלך בקצרה.
<הרב שלמה שטסמן: המדיניות של בתי הדין ככל האפשר לסיים את התיקים בהסכמה.
<הרב שלמה שטסמן: בהסכמה זה לא בסחטנות.
מרב מיכאלי: הרב שטסמן, אני עוצרת אותך, משום שאנחנו מדברות על משהו מאוד קונקרטי, מקום שבו כבר ניתן על-ידי בית הדין פסק דין לגירושין, אבל - - -
דוד רותם: מתי הוא ניתן?
מרב מיכאלי: לא יודעת, ניתן.
מרב מיכאלי: זה לא מפורט.
דוד רותם: אם זה היה לפני החוק - - -
<אורי אהרונסון: בעיקרון אנחנו רואים שהבעיה לא שם.
<אורי אהרונסון: זאת אומרת, גם התיקים האלה כולם נגמרו בתוך שנה חוץ מ-38 תיקים.
<אורי אהרונסון: זאת אומרת, גם אם יש איזו בעיה.
<אורי אהרונסון: נכון שאם עכשיו ניתן סנקציות, אולי נזרז את זה, אבל זה כבר שיקול דעת של הדיינים.
<אורי אהרונסון: בעיקרון לא רואים שם את הבעיה, הבעיה להגיע לפסק דין לגירושין, שם הבעיה.
<אורי אהרונסון: מרגע שניתן פסק דין לגירושין, אין שום בעיה.
<אדווין פרידמן: יש הרכבים שחוזרים בהם.
<אדווין פרידמן: נותנים צו לגירושים ואז משנים את פסק הדין.
<בת-שבע שרמן-שני: כי היא לא התנהגה יפה.
דוד רותם: כי היא רוצה שלום בית.
<אורי אהרונסון: גם במקרים האלה אתה רואה שבתוך שנה ניתן גט.
<בת-שבע שרמן-שני: לא, כי היא העיזה - - -
<אורי אהרונסון: אתה רואה שבתוך שנה מפסק הדין הראשון לגירושין יש גט.
<אורי אהרונסון: הסיפור הוא רק להגיע לפסק הדין.
דוד רותם: זה שבתי דין ובתי משפט משנים פסקי דין זה - - -
<אדווין פרידמן: לבית המשפט יש מעשה בית דין, הוא לא יושב כערכאת ערעור עד הסוף - - -
דוד רותם: מגישים בקשה לביטול פסק הדין.
<אדווין פרידמן: זו תביעה ל - - -
<בת-שבע שרמן-שני: תוך 30 יום מסיבות ברורות מאוד.
דוד רותם: אם אני זוכר, קיבלנו ארכה להגיש בקשה.
מרב מיכאלי: עדי בלוטנר ממרכז רקמן, ואז נסכם את הדיון, כי גם כך חרגתי ממה שהיושב-ראש הרשה לי.
<עדי בלוטנר: כמובן אנחנו מברכות על הישיבה הזאת, היא חשובה מאוד, ועל שיתוף הפעולה עם הדיינים ובתי הדין הרבניים והרב דיכובסקי.
<עדי בלוטנר: המסקנה מהבלבול בנתונים כאן שמנגנון הפיקוח שהיה אמור לעבור ופוצל מהצעת החוק המקורית של תיקון 7, והכסף כבר עבר, יש אצלנו את המסמך שהכסף עבר מוועדת הכספים, ודאי גם אצל היושב-ראש יש מסמך - - -
דוד רותם: אני לא אוסף מסמכים.
דוד רותם: אתם אוספים מסמכים וחשוב שתאספו מסמכים.
<עדי בלוטנר: אין בעיה, אני יכולה להעביר את המסמך שוועדת הכספים העבירה 600,000 שקלים לטובת הקמת המנגנון.
<תמי סלע: הוא אמר.
<הרב שלמה דיכובסקי: לא צריך מסמכים, אמרתי בפה מלא.
<עדי בלוטנר: מדוע אנחנו לא מרימים את המנגנון הזה?
<עדי בלוטנר: המנגנון הזה יכול לאפשר לנו את המעקב ובעוד חצי שנה נהיה כאן עם נתונים הרבה יותר ברורים.
דוד רותם: לא נהיה פה בעוד חצי שנה, בשנה הבאה.
<הרב שלמה דיכובסקי: החוק קבע מועדים, אנחנו הקדמנו השנה את המועד בחודשיים, משום שהמועד הקבוע בחוק הוא יולי בכל שנה.
<עדי בלוטנר: איחרנו.
<הרב שלמה דיכובסקי: הקדמנו, סליחה.
<הרב שלמה דיכובסקי: הכסף ניתן לפני כחצי שנה.
מרב מיכאלי: רבותי וגבירותי, תשובה לעניין המנגנון מתי ואיך יתחיל לפעול.
<הרב שלמה דיכובסקי: לפני חצי שנה התחיל הנושא הזה לפעול, רק אז הותקנה התוכנה עם כל הדברים, וזהו.
מרב מיכאלי: עכשיו הוא פועל פעולה מלאה?
<הרב שלמה דיכובסקי: הוא פועל ופועל כל הזמן, וכל פעם צריך לעדכן.
<הרב שלמה דיכובסקי: מנגנון מחשובי זקוק להשלמות כל הזמן.
<עדי בלוטנר: למה אני לא מקבלת תשובות לבקשת נתונים אם יש נתונים?
<עדי בלוטנר: אם יש מנגנון ואפשר לספק את הנתונים למה אני לא מקבלת?
<הרב שלמה דיכובסקי: אפשר את הנתונים לקבל באופן שוטף כמובן בהתרעה מוקדמת יש לנו עוד עבודה חוץ מלספק נתונים.
<הרב שלמה דיכובסקי: מעבר לנתונים, אנחנו עוסקים במקרים אחד אחרי השני, כל תיק אנחנו בודקים ורואים מה ניתן להזיז בו.
<הרב שלמה דיכובסקי: לספק נתונים זה יותר יפה לסטטיסטיקה, לעבודה האמיתית זה לא אספקת נתונים, אלא כפי שאמרתי: לא אצבע על הדופק אלא אצבע על ההדק.
<הרב שלמה דיכובסקי: יותר חשוב לי אצבע על ההדק מאשר אצבע על הדופק.
<אורי אהרונסון: דיברתם על המנגנון.
<אורי אהרונסון: המנגנון עובד מרגע מתן פסק דין לגירושין, ואלה הנתונים שאנחנו רואים פה.
<אורי אהרונסון: הבעיה קיימת לפני מתן פסק דין לגירושין.
מרב מיכאלי: לפני מתן פסק דין לגירושין הנתונים לא מעודכנים במערכת?
<אורי אהרונסון: המנגנון מדבר כמו שהחוק מדבר.
<הרב שלמה דיכובסקי: מאז פסק הדין.
<הרב שלמה דיכובסקי: החוק מדבר על צווי הגבלה - - -
<סיגל קוגוט: הכנסת למנגנון את התיקים הישנים שלפני החוק?
<אורי אהרונסון: כעיקרון כן, למרות שהכנסנו והדיונים לא היו מדויקים.
<אורי אהרונסון: זה משהו טכני.
דוד רותם: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות, אז אנחנו מסיימות את הדיון.
מרב מיכאלי: חברות, אנחנו מסכמות את הדיון.
מרב מיכאלי: לקראת יולי היועצות המשפטיות יעדכנו את רשימת הנתונים שנבקש מבתי הדין להציג ביולי לוועדה, משום שכבוד הרב קיבל את הבקשה לוועדה רק ביום רביעי.
מרב מיכאלי: עכשיו יש לך עד יולי להיערך, אני בטוחה שזה קטן עליך.
דוד רותם: את חושבת שחמש דקות נתתי לך להיות היושבת-ראש, את כבר קובעת לי דיונים ליולי?
מרב מיכאלי: זה קבוע בחוק.
מרב מיכאלי: סליחה, אני מתנצלת.
מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, האם מקובל עליך שנקבע כקבוע בחוק?
דוד רותם: כתוב בחוק שהם צריכים להגיש דוח, אז הם יגישו את הדוח, ואז נחליט מתי נקיים דיון.
מרב מיכאלי: היועצות המשפטיות יגישו מכתב עם כל הקריטריונים שצריכים להיות לבקשת הוועדה.
<סיגל קוגוט: נשמח אם תוסיפו דברים על צווי הבאה, כי אז נוכל לבקש פרטים מהמשטרה.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא שייך לחוק הזה.
מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, אתה מסכם את הדיון?
מרב מיכאלי: אתה סוגר את הדיון?
דוד רותם: אני סוגר את הדיון, כי תמיד את הדברים הלא נעימים תשאירי לגבר.
דוד רותם: בוקר טוב רבותי.
דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29) (תיקון מס'2), ונכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: לזה מצורפת גם הצעת חוק של חברת הכנסת מרב מיכאלי, מיקי רוזנטל, יצחק הרצוג, שולי מועלם ואראל מרגלית.
דוד רותם: כשהחברים שלך יתקפו אותי שאני נגד האופוזיציה, תגידי להם שהיום ישבתי וחיכיתי לך.
דוד רותם: אני לא כל כך נורא, אני הרבה יותר גרוע.
דוד רותם: בבקשה רבותי, הצעת החוק הממשלתית – מי יסביר אותה בבקשה?
<שירן ברזילי גלוטר: אדוני בוקר טוב.
<שירן ברזילי גלוטר: במסגרת הצעת חוק - - -
מרב מיכאלי: - - - יכולה להציג את עצמה בבקשה?
<שירן ברזילי גלוטר: סליחה, שירן ברזילי גלוטר, ממשרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה.
<שירן ברזילי גלוטר: במסגרת הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29) (תיקון מס' 2) אנחנו מציעים להאריך הוראת השעה שנקבעה בתיקון 29 לחוק ההוצאה לפועל לעניין ביטול המאסרים.
<שירן ברזילי גלוטר: אנחנו מציעים להאריך את הוראת השעה בשנה נוספת, וזה כמובן למעט מאסרים בגין חובות מזונות.
<שירן ברזילי גלוטר: התיקון שנכנס לתוקף בשנת 2009 ביצע רפורמה מקיפה בתחום ההוצאה לפועל.
<שירן ברזילי גלוטר: אחד מהעקרונות היה הגברת הגבייה, תוך צמצום פגיעה בחירות החייב.
<שירן ברזילי גלוטר: ולכן נקבעו אמצעים אחרים, כמו למשל אמצעים לקבלת מידע על נכסי החייב ואפשרות להטיל הגבלות, כשבמקביל צומצמה האפשרות להטיל מאסרים.
<שירן ברזילי גלוטר: במסגרת התיקון הזה נקבעה גם הוראת שעה, שלפיה למשך שנתיים בוטלה חלופת המאסרים לחלוטין, כמובן, למעט חייבים במזונות.
<שירן ברזילי גלוטר: כדי לבחון את ההשפעה של אותה חלופה נקבעה חובת דיווח לוועדת החוקה של הכנסת מדי שישה חודשים.
<שירן ברזילי גלוטר: מה שזה אומר שמה-16 למאי 2011 ועד שבוע הבא, ה-16 למאי 2013 לא התבצעו מאסרים.
<שירן ברזילי גלוטר: אנחנו מציעים להאריך את הוראת השעה כדי להמשיך ולבחון את ההשפעה של ביטול המאסרים ולקבוע איזשהו מתווה קבע.
<שירן ברזילי גלוטר: כמובן שחובת הדיווח לכנסת תמשיך לחול בהתאם.
דוד רותם: אני אציע לחברי לאשר את ההצעה שלכם ואת ההצעה של מרב מיכאלי לשנה.
דוד רותם: אבל אני יכול להבטיח לך כבר – כי אני גם הבטחתי לכם את זה בהוראת השעה הקודמת – אתם לא תעמדו בזמנים, אתם תבקשו הארכה נוספת בסוף השנה.
מרב מיכאלי: אז אפשר ללכת ישר על ההצעה שלי, ההצעה שלי מאריכה לשנתיים.
דוד רותם: אנחנו יודעים, אבל אי-אפשר.
דוד רותם: את שוכחת, כי יש - - -
מרב מיכאלי: האינטרס של כולנו לא.
דוד רותם: זה נכון, אבל את יודעת, צריך לבדוק את הדברים.
דוד רותם: אנחנו לא ניתן לאופוזיציה לקלקל לנו חגיגות.
מרב מיכאלי: אדרבה, אם משרד המשפטים מתחייב לבוא תוך שנה עם הסדר קבע, אנחנו רק מברכות על זה.
מרב מיכאלי: העובדה שהמעצרים יישארו תלויים ועומדים כאיזה איום היא לא טובה לאף אחד ולאף אחת לפי דעתי.
מרב מיכאלי: אני חושבת שככל שמהר יותר נגיע לחקיקת קבע - - -
דוד רותם: מרב, תיכף יתחילו עורכי הדין לדבר, את תראי שהם יסבירו לך כמה זה חשוב שיהיו מעצרים.
מרב מיכאלי: ברור.
<רן מלמד: אבל יהיו עורכי דין אחרים גם.
דוד רותם: גם אתה עורך דין פתאום?
<רן מלמד: לא, אבל הבת שלי נהיתה, במזל טוב.
<קריאה: מזל טוב.
דוד רותם: כן, רבותי, עוד מישהו רוצה לומר?
דוד רותם: את רוצה לומר עוד משהו, מרב?
מרב מיכאלי: ככל שנמחק מהר יותר את אופציית המאסרים על חוב אזרחי מספר החוקים שלנו, כן ייטב.
<תמי סלע: אם אפשר להעיר הערה.
דוד רותם: אני רוצה לשמוע קודם את כל אלה שיש להם מה להגיד פה.
<ליאור שפירא: בוקר טוב אדוני.
<ליאור שפירא: אנחנו הפצנו נייר - - -
מרב מיכאלי: אנחנו?
<ליאור שפירא: לשכת עורכי הדין.
מרב מיכאלי: וכבודו?
<ליאור שפירא: ליאור שפירא.