GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: ירים את ידו.
דוד רותם: מי נגד הרוויזיה?
<דורית ואג: שבעה.
<דורית ואג: בעד קבלת הרוויזיה – מיעוט
<דורית ואג: נמנעים – אין
אורי מקלב: אין אף אחד שמגיב, עונה?
אורי מקלב: שום דבר לא?
דוד רותם: בוא נאמר: אתה קודם כול צריך לשכנע למה צריך לקבל.
דוד רותם: בקיצור, בקשת הרוויזיה לא התקבלה.
דוד רותם: אנחנו נבקש פטור מחובת הנחה לגבי החוק הזה.
דוד רותם: רגע, קודם כול, מי בעד?
דוד רותם: שניים נגד.
דוד רותם: בעד הבקשה לפטור מחובת הנחה – רוב
דוד רותם: הבקשה התקבלה.
דוד רותם: אני פותח את הישיבה בדבר החלת דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (אזורי רישום לנישואין של בני זוג יהודים), של חבר הכנסת איתן כבל.
דוד רותם: זה עבר קריאה ראשונה בכנסת הקודמת ואנחנו רוצים להמשיך את הדיון בנושא הזה.
דוד רותם: מי בעד רציפות?
אורי מקלב: אני נגד, אני רוצה לדבר.
דוד רותם: אתה רוצה לדבר, בבקשה.
אורי מקלב: אולי אני אצליח לשכנע את החברים.
דוד רותם: תנסה לשכנע.
משה מזרחי: לשכנע אותנו במה?
משה מזרחי: אתה מצביע בעד רציפות, לא?
דוד רותם: לא, הוא נגד הרציפות.
אורי מקלב: הוא עשה כל כך הרבה, הוא גם מתחיל ב-11:00 במדויק, וגם מצביע נגד תוך כדי דיבור.
אורי מקלב: זה עבודה שלא כולם יודעים, בעד ונגד תוך כדי דיבור.
אורי מקלב: אותם אנשים מצביעים, אחד בעד ואחד נגד, והוא רואה כבר מי מצביע בעד מי מצביע נגד.
אורי מקלב: אני הצבעתי נגד.
אורי מקלב: אתם עוד לא הספקתם להוריד את היד, אני כבר הייתי צריך להצביע נגד.
אורי מקלב: לכן ההצבעה שלנו כאילו הייתה משותפת.
דוד רותם: אפשר בהצבעה אחת לעשות בעד ונגד, לא צריך כמה הצבעות.
אורי מקלב: אני חושב, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, שחוק זה לא נכון להחיל עליו דין הרציפות, ולו רק בגלל שמעשרה יוצא אחד.
אורי מקלב: רוב המציעים לא נמצאים פה, וזה בעצם מעקר את איתן כבל שהוא לא היה, כפי שגם ידוע, היוזם הדומיננטי בעניין, הוא אומנם הצטרף.
אורי מקלב: כך שהמוח, מי שעומד מאחורי החוק הזה, לא נמצא בין המציעים.
משה מזרחי: אני בנעליו אבל.
משה מזרחי: איתן.
אורי מקלב: הוא לא נמצא.
משה מזרחי: אני מחליפו.
אורי מקלב: לא משנה, אין לי בעיה שאתה מחליפו, אבל מי שיוזם.
אורי מקלב: החוק הזה בעצם תשעה או עשרה חברי הכנסת הציעו אותו בקדנציה הקודמת.
אורי מקלב: להחיל דין הרציפות מדובר על חוקים שנדונו בכנסת הקודמת, אושרו עבור קריאה טרומית במקרה הזה ועברו קריאה ראשונה, ועכשיו מבקשים להחיל עליהם דין רציפות כדי שלא יעברו את כל התהליך של החוקים, שחוק חדש אמור להתנהל בתוך הוועדות – קריאה טרומית, קריאה ראשונה, הכנה לקריאה ראשונה וכו'.
אורי מקלב: אנחנו היום מבקשים לדלג על כל השלבים האלה, להביא אותו מיד, להחיל עליו את דין הרציפות, ואם החוק הזה יאושר, הוועדה תדון מיד בקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: ואני חושב שזה לא נכון.
אורי מקלב: מכיוון שמתוך עשרה חברי כנסת שהציעו את זה – הם היו היוזמים, חלק היוזמים וחלק המצטרפים – מעשרה יוצא אחד, יש רק חבר כנסת אחד.
דוד רותם: בוא נאמר ככה: לאחר שהליכוד ביתנו זכה בבחירות, אז חלק מהם מונו לסגני שרים וחלק לשרים.
אורי מקלב: אז אם ככה, החוק הזה, שהיוזמים, ומי שהיה דומיננטי והמובילים בחוק לא נמצאים, דינו שילכו חברי הכנסת החדשים - - -
משה מזרחי: הם כולם בעלי תפקיד אבל.
אורי מקלב: לא כולם.
אורי מקלב: 50% מהם כבר לא נמצאים בכנסת, לכן הם גם לא יכולים.
דוד רותם: הנה, הגיע איתן כבל.
דוד רותם: דאגנו לך, אתה מבין, למה אתה מאחר.
עדי קול: הצבענו כבר.
איתן כבל: יש לי בעיה ברגל.
דוד רותם: יש לך בעיה ברגל?
דוד רותם: באיזה רגל?
אורי מקלב: איתן, אני צריך לחזור על הדברים.
אורי מקלב: איתן, זכית שחוק שהיו בו עשרה מציעים, נשאר רק אותך.
איתן כבל: שמת לב מה קרה שם.
אורי מקלב: מה אתה עושה מימין ומשמאל, ואיך אתה נשאר לבד.
איתן כבל: אני אגיד לך מה זה אומר.
איתן כבל: זה אומר שכל מה שאתם, התפילות שלכם, השפיעו על השאר, עלי לא.
אורי מקלב: אבל כתוב שבסדום – היו כאן עשרה.
אורי מקלב: על עשרה לא היו הופכים, אבל על אחד כן, איתן.
דוד רותם: בוא הנה, פרשת שבוע זה היה - - -
אורי מקלב: היא מבקשת תמיד פרשת שבוע, אבל כתוב: "אם יש בה עץ אם אין".
אורי מקלב: כששלחו את המרגלים, המרגלים היו צריכים לבדוק, האם יש בה עץ או אין?
אורי מקלב: מה זה עץ?
אורי מקלב: אם יש צדיק אחד שהוא יכול באמת להגן על כל יושבי הארץ, על אף ההבטחה להיכנס לארץ.
אורי מקלב: איתן, תראה, אתה איתן חזק מאוד בדברים.
איתן כבל: "איתן מושבך".
אורי מקלב: אני חשבתי שזה לא נכון היום להחיל על זה דין רציפות, מכיוון שהיוזמים, רוב רובם כמעט, לא נמצאים פה.
דוד רותם: אבל יש צדיק אחד בסדום שקוראים לו דודו רותם, ואני פה.
אורי מקלב: היושב-ראש פה אבל.
אורי מקלב: דבר אחד שלא השתנה מהכנסת השמונה-עשרה לכנסת התשע-עשרה זה הנושא של היושב-ראש, היושב-ראש היחיד שיש לו אותו תפקיד.
אורי מקלב: אז אומנם אתה יודע בעניין הזה, אבל מכיוון שגם לא זו אף זו, אלא החוק הזה גם היה צמוד לעוד חוק של שנלר שגם הוא בטל ועבר מן העולם, שהוא היה חוק דומה לו וחלק גדול מהדברים שדנו בחוק שנלר למדנו והקשנו מזה לחוק הזה.
אורי מקלב: אחד.
אורי מקלב: שניים, מכיוון שאנחנו גם יודעים במקרה הזה, אדוני המציע - - -
דוד רותם: די, לא להפריע, רבותי.
עדי קול: אבל הצבענו כבר, לא?
דוד רותם: זו הייתה טעות בהצבעה כי הוא ביקש לדבר לפני שמצביעים.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, החוק הזה בעצם הוא חוק פוליטי.
אורי מקלב: הוא לא חוק שבא להקל על רישום.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאין בעיה ברישום נישואין.
אורי מקלב: כל מה שכתוב בדברי ההסבר הוא לא נכון במציאות.
אורי מקלב: אדם שעזב את בית הוריו ועדיין לא החליף את הכתובת והוא גר בתל-אביב, הוא יכול, יש לו חוזה שכירות, הוא מוכיח, הוא לא צריך הרבה הוכחות להוכיח שהוא גר בתל-אביב, הוא יכול לבוא לרשם הנישואין ולהירשם.
אורי מקלב: מי שההורים שלו גרים ברמת-גן והוא סטודנט בבאר-שבע – שתי דקות קטנות, אדוני היושב-ראש, אני אודה לך – גר באמת בבאר-שבע.
אורי מקלב: הוא מוכיח שהוא לומד, הוא מוכיח שהוא שוכר דירה, הוא יכול לרשום.
אורי מקלב: אני גם לא מכיר היום בעיר, במדינה, שכל כך קל להגיע ממקום למקום, אדם שמתחתן, מאוד מאוד קשה לו להגיע, לאחד מבני הזוג, למקום הנישואין.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אנחנו הרי יודעים שבשאר הדברים, כשיוצאים מהמדינה, אדם רוצה להירשם לנישואין במשרד הפנים אחרי שהוא התחתן כבר.
אורי מקלב: הוא כבר התחתן, בסך הכול צריך לעשות משהו פורמלי, להירשם כנשוי.
דוד רותם: תגמור, אורי.
אורי מקלב: הוא בא למשרד הפנים בעיר שהיא לא מגוריו ולא נותנים לו.
אורי מקלב: זה צריך להיות הרבה יותר טריוויאלי, הרבה יותר פשוט, הרבה יותר נכון – אדם שרק רוצה משהו טכני, הוא כבר לא גר שם, הוא רק רוצה להירשם לנישואין – לא נותנים לו.
אורי מקלב: אתה תירשם לנישואין רק במקום שאתה רשום במשרד הפנים.
אורי מקלב: וכן הלאה.
אורי מקלב: אתה רוצה לשכת התעסוקה, אתה רוצה במשרד הקליטה להגיש בקשה, בביטוח לאומי להגיש בקשה, אתה רוצה שמס הכנסה ידברו אתך – אף אחד לא מטפל בך.
אורי מקלב: דרך אגב, מדינות אחרות גם מתנהגות אותו דבר.
אורי מקלב: אתה גר בירושלים ואתה רוצה להגיש את הבקשה לוויזה בשגרירות ארצות-הברית בתל-אביב – לא ייתנו לך.
אורי מקלב: אתה בירושלים – אתה בירושלים, אתה בתל-אביב – אתה בתל-אביב.
אורי מקלב: יש דבר אחד שאנחנו רוצים בו פתיחות.
אורי מקלב: כולנו יודעים, רואים כאן את חלוקת הארץ – בזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש – יש כאן עשרה מקומות.
אורי מקלב: מקומות כמו תל-אביב, יש נתניה ויש בני-ברק, כולנו יודעים למה שוהם נכנסה לחופה.
דוד רותם: אנחנו יודעים גם למה בני-ברק נכנסה לחופה.
משה מזרחי: אולי בגללי, כי אני גר שם.
אורי מקלב: אבל אתה כבר, ברוך השם, אני מאחל לך שלא תצטרך להירשם לנישואים.
אורי מקלב: אולי 70 איש מתוך תושבי שוהם נרשמים לנישואים, ואנחנו לוקחים את שוהם כמקום, שמה מכניסים לחופה, שמה רישום נישואין.
אורי מקלב: אז כאילו שאנחנו יודעים כולם למה שוהם נכנסה לחופה.
אורי מקלב: מכיוון שהחוק הזה הוא גם פוליטי והוא לא אמיתי, הוא לא פרוצדורה – יש חוק שזה פרוצדורה, שהוא חוק מנהלי – לכן אני חושב שהתהליך הזה צריך להתחיל מחדש, לכן אני חושב שצריך להתנגד להחיל עליו דין רציפות.
איתן כבל: אפשר, אדוני היושב-ראש?
דוד רותם: מי בעד רציפות לחוק הזה?
<דורית ואג: 4.
אורי מקלב: עד כדי כך?
<דורית ואג: 1.
<דורית ואג: בעד החלת דין רציפות להצעת החוק – רוב
אורי מקלב: הוא לא יכול?
אורי מקלב: אתה משתיקים פה?
דוד רותם: אני משתיק אותו, אני לא רוצה שהוא ידבר.
אורי מקלב: מה זה לא רוצה?
משה מזרחי: כל המוסיף גורע.
איתן כבל: זו דיקטטורה צרופה.
דוד רותם: זה יונח על שולחן הכנסת.
איתן כבל: תדע לך, אני לא אסלח על זה שלא נתת לי לדבר.
דוד רותם: אל תסלח.
דוד רותם: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 22 – הוראת שעה) של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת חברי כנסת.
דוד רותם: אנחנו הצבענו על החוק הזה והעלינו אותו למליאה.
דוד רותם: אני מבקש לחדש את הדיון בוועדה בחוק הזה, ומבקש לכן למשוך אותו מהמליאה.
הלשכה המשפטית: לפי סעיף 89 לתקנון הכנסת.
דוד רותם: הבקשה נתקבלה.
דוד רותם: אני סוגר את הדיון.
יריב לוין: בוקר טוב, אני שמח להתפנות מענייני המשמימים ולפתוח סוף-סוף ישיבה.
יריב לוין: נשתדל להשתפר גם באיכות החוקים, אבל לפחות נעשה משהו מהותי.
יריב לוין: על סדר-היום שני חוקים: הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 9) (הצעת מועמדים לכהונת נשיא המדינה) והצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 47) (הצעת מועמדים לכהונת מבקר המדינה), הצעות של חברי הכנסת גפני, מקלב ושלי.
יריב לוין: כפי שדובר בדיון בהכנה לקריאה הראשונה – היום אנחנו בדיון על ההכנה לקריאה השנייה והשלישית – מדובר בהצעות שנולדו כתוצאה מהליכי הבחירה שהיו של מבקר המדינה בקדנציה הקודמת, כאשר בהגשת חתימות לשם הצגת מועמדות פחת מספר החתימות שהגיש אחד המועמדים מהמספר הדרוש לאחר שהתברר שהיו חתימות כפולות.
יריב לוין: אז התעוררה שאלה מה עושים במצב הזה – האם דין מועמדותו להיפסל מחמת העובדה שלא היו לו מספיק חתימות או לאפשר לו להשלים חתימות או לאשר את מועמדותו.
יריב לוין: בסופו של דבר הוחלט לאשר את מועמדותו בהחלטה שבעיני ובעיני רבים אחרים היתה מאוד בעייתית מבחינת הוראות החוק כפי שהיו.
יריב לוין: לכן באה היוזמה לבצע כאן תיקון שיקבע איזה תהליך מדורג, שבו לאחר הגשת המועמדויות תיעשה הצלבה של החתימות, ובמקרה שיתברר שפחת מספר החתימות הדרוש שהציג אחד המועמדים בגלל כפל חתימות שנפסלו, יתאפשרו לו כמה ימים כדי לנסות ולהשלים את החתימות הדרושות על מנת שהוא יוכל להיות מועמד.
יריב לוין: אם יצליח – מועמדותו תאושר, ואם לא – כמובן הוא לא יוכל להתמודד.
יריב לוין: ההסדר שמוצע זהה בשני החוקים, כפי שהמצב גם היום נעשה באופן זהה.
יריב לוין: היתה כוונה שעלתה בישיבה הקודמת לנסות להעביר את ההוראות האלה, ואולי בהמשך גם הוראות אחרות לחוק מיוחד, שייקרא "חוק נשיא המדינה", מכיוון שאלה בעיקרן הערות טכניות שלא כל-כך מתאימות לחוקי-יסוד, אבל לאור הבקשה שהגיעה מהלשכה המשפטית של בית הנשיא, ננסה לקדם את המהלך הזה ונעשה אותו במסלול נפרד.
יריב לוין: כרגע נסדיר את העניין הזה ואחר-כך ננסה לגבש איזו הצעה שתתייחס למכלול המרכיבים ותעשה את ההפרדה הנכונה בין מה שמתאים לחוקי-היסוד לבין מה שנכון יהיה בחוק הרגיל.
יריב לוין: אני מציע שנקרא את ההצעה.
<אפרת רוזן: הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 9) (הצעת מועמדים לכהונת נשיא המדינה)
<אפרת רוזן: "1.
<אפרת רוזן: בחוק-יסוד: נשיא המדינה (להלן – חוק-יסוד), בסעיף 5, במקום "עשרים יום" יבוא "שלושה שבועות".
<אפרת רוזן: " – מוסיפים עוד יום אחד.
<אפרת רוזן: "2.
<אפרת רוזן: בסעיף 6 לחוק היסוד, במקום סעיף קטן (א) יבוא: "(א) (1) הצעת מועמד לנשיא המדינה תוגש בכתב ליושב ראש הכנסת, בצירוף הסכמת המועמד בכתב, ביום הארבעה-עשר שלפני יום הבחירה;" – זה שונה מהמצב היום.
<אפרת רוזן: אחרי התיקון כל ההצעות יוגשו באותו יום – "חבר הכנסת לא ישתף עצמו בהצעה של יותר ממועמד אחד.
<אפרת רוזן: (2) מי שעשרה חברי הכנסת לפחות הציעו את מועמדותו יהיה מועמד לנשיא המדינה, אלא אם כן פחת מספר המציעים מעשרה בשל מחיקת שם של חבר הכנסת כאמור בפסקה (3).
<אפרת רוזן: " – זאת אומרת, שמי שעשרה חברי הכנסת הציעו את מועמדותו באותו יום הוא מועמד, לא משנה אם מישהו נפטר, יצא מהכנסת, אלא אם כן נמחקו שמות לפי פסקה (3).
<אפרת רוזן: "(3) שיתף עצמו חבר הכנסת בהצעה של יותר ממועמד אחד, יימחק שמו של חבר הכנסת מרשימת המציעים של כל המועמדים שהציע;" – זו סנקציה ראשונה.
<אפרת רוזן: מוחקים את השם של חבר הכנסת – "פחת מספר המציעים של מועמד מעשרה בשל מחיקת שם מרשימת המציעים, רשאי חבר הכנסת שלא שיתף עצמו באף הצעה לצרף את שמו לרשימת המציעים של אותו מועמד, לא יאוחר משמונה ימים לפני יום הבחירה.
<אפרת רוזן: " – זאת אומרת, נותנים למועמד לצרף עוד שמות, אבל יש סנקציה נוספת על חבר הכנסת ששיתף עצמו פעמיים, שהוא בעצמו לא יכול להציע מועמד אחר או להצטרף שוב למועמד שהוא כבר הציע.
יריב לוין: אותו דבר בדיוק, אני מבין, יופיע בחוק מבקר המדינה.
יריב לוין: נצביע על כל אחת בנפרד.
יריב לוין: מי בעד לאשר את הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 9) (הצעת מועמדים לכהונת נשיא המדינה, לקריאה השנייה והשלישית?
יריב לוין: פה אחד.
יריב לוין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 47) (הצעת מועמדים לכהונת מבקר המדינה), התשע"ג-2013.
יריב לוין: מי בעד לאשר את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, בנוסח כפי שהיה בקריאה הראשונה?
יריב לוין: אין מתנגדים.
יריב לוין: אין נמנעים.
דוד רותם: מה שלא קרה לנו שלוש שנים קורה לנו היום – שר המשפטים מגיע לוועדה.
ציפי לבני: זה חדשני?
דוד רותם: זה חדשני.
ציפי לבני: זה נראה לי מובן מאליו.
דוד רותם: זה נראה לך מובן מאליו – בסדר, הייתם צריכים להחליף את שרי המשפטים קודם.
דוד רותם: אני רוצה לפתוח את הישיבה בברכת מזל טוב לחברת הוועדה קארין אלהרר שילדה אתמול בן.
דוד רותם: אני מקווה שיהיו פה עוד חברות כנסת שילכו בעקבותיה.
דוד רותם: כי אחר כך יוצאים לחופשת לידה, זה מועיל.
עדי קול: כן, דודו, לא חשבנו שזה ממקום אחר.
דוד רותם: גברתי השרה, בבקשה.
ציפי לבני: מבחינתי זה מובן מאליו להגיע.
ציפי לבני: הוזמנתי, ואני שמחה להגיע.
ציפי לבני: זה הוגדר כפגישת היכרות, ואני מוכרחה לומר שאת ההיכרות עם ועדת חוקה, חוק ומשפט עשיתי ב-1999 כשנבחרתי לראשונה לכנסת.
ציפי לבני: בחרדת קודש הגעתי לוועדה.
ציפי לבני: זאת הייתה בעיניי אז והיום הוועדה החשובה ביותר בכנסת.
ציפי לבני: הגעתי אז, כמובן, כעורכת דין, והייתה לי הזכות מיומי הראשון בכנסת גם לנסות לקדם חוקה בישראל וגם הייתי אז ראש ועדת המשנה לחקיקת החוק למניעת הלבנת הון.
דוד רותם: חוקה לישראל את רוצה בתנאי שהיא לא תהיה יותר משלושה עמודים.
ציפי לבני: אני חושבת שאת המבוא אפשר לסכם בעמוד וחצי.
ציפי לבני: אבל אם כבר התחלנו לדבר על העניין של החוקה אז אולי גם אנצל את ההזדמנות ואומר את השקפת עולמי בעניין הזה.
ציפי לבני: אבל רק להשלים את הפתיח: לכן בעיניי ועדת החוקה זה לא רק עניין טכני כמו עוד ועדה בכנסת שמגיעים אליה חוקים, והיא אמורה לסדר אותם להצבעה הבאה, אלא בעיניי ועדת חוקה צריכה לשמור גם על הערכים החוקתיים של מדינת ישראל, והיא אמורה להיות בעיניי חוט השדרה הערכי של כנסת ישראל.
ציפי לבני: עמדתי בעניין חוקה – מאחר שכבר נסחפנו לשם: קודם כול ישראל חסרה חוקה, לדעתי.
ציפי לבני: הכנסת הייתה אמורה להיות לא רק הרשות המחוקקת, אלא גם הרשות המכוננת, וכמה פעמים היא ניסתה לשים את כובעה המכונן וקידמה תהליכים, אבל זה לא הגיע לכלל הכרעה.
ציפי לבני: בעצם חקיקת חוקי היסוד יצרה מצב שבו אולי כבר אפשר להסתפק בהם – ובעיניי לא.
ציפי לבני: ככלל אני חושבת שלעשות חוקי יסוד זה לעשות מלאכה שהיא לא שלמה, לא הוליסטית, לא רואה את כל המרכיבים שצריכים להיות בחוקה, ובפועל מה שקרה מאז חקיקת חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו זה שבפועל בית המשפט העליון בוואקום שנוצר – ואני לא אומרת את זה בתלונה, אני אומרת את זה בתלונה אל עצמנו שלא מילאנו את הוואקום הזה – בעצם תלה כמו על קולב גדול על חוקי היסוד האלה השקפת עולם קונסטיטוציונית שלמה, ולדעתי, זה היה תפקידה של הכנסת.
ציפי לבני: הייתי שותפה להרבה מאוד ניסיונות בעניין הזה שתחילתם היו תחת הכותרת "חוקה בהסכמה".
ציפי לבני: לא נעים להגיד, הייתי פעם – לא במסגרת ועדת החוקה – ראש הדור הצעיר שאמור היה לקדם חוקה בהסכמה.
דוד רותם: ראש הדור הצעיר, איפה – בליכוד?
ציפי לבני: במכון הישראלי לדמוקרטיה.
ציפי לבני: זה קצת מביך כמה זמן עבר, וכמה אני לא יכולה להתהדר בהגדרה של ה"צעירות", וחוקה עדיין אין.
ציפי לבני: הרצון היה להגיע לחוקה בהסכמה – אני חושבת שאי אפשר להגיע לחוקה בהסכמה.
ציפי לבני: באופן אבסורדי חוקה אמורה לשמור על זכויות המיעוט, אבל המיעוטים הם אלה שמתנגדים לה, וזה פחות משנה מבחינתי אם זה מהצד החרדי או חלק מחברי הכנסת הערבים.
ציפי לבני: לתפיסתי, זאת טעות מבחינת שתי הקבוצות האלה.
ציפי לבני: שנית אנחנו חייבים לשלב ולצקת תוכן בערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית; לשמור על הערכים האלה, לפי השקפת עולמי, כערכים שווים, מאוזנים ומאזנים את המערכת הערכית של מדינת ישראל.
ציפי לבני: גם אם לא נגיע להסכמה עדיין צריך לעשות את החקיקה הזאת כי ככל שחולף הזמן כך החברה הישראלית מתפזרת בין מגזרים שונים שכל אחד קובע לעצמו השקפת עולם שונה חוקתית ובתפיסה של מקור הסמכות של החיים שלנו כאן.
ציפי לבני: יש מאבק שאנחנו לא צריכים להתעלם ממנו שהוא השאלה מהו מקור הסמכות של החיים שלנו כאן?
ציפי לבני: האם זה החוקה והחוק, והאם הפרשן הוא בית המשפט?
ציפי לבני: או שהבסיס החוקתי לחיים שלנו כאן זה ההלכה, ובמקרה כזה הפרשן הוא הרב?
ציפי לבני: אני, כמובן, נמצאת בצד של החוקה ושל בית המשפט גם אם אני חולקת לעיתים גם משפטית וגם רעיונית על פסיקה קונסטיטוציונית כזאת או אחרת של בית המשפט, אבל אני עדיין אגן על זכותו לעשות את זה.
ציפי לבני: לצערי, רוב המהלכים נתקעו לא כל כך ברמת התוכן או הניסיון למצוא את המילים שייכתבו בחוקה, אלא בגלל החשש מהפרשן, ואני לא רוצה להגיד שלחשש הזה אין מקום – כי אם יש מי שרוצה לקחת ערך אחד ולייצר לו עדיפות על הערך השני אולי הוא צריך לחשוש – אבל בעיניי זה דבר מהותי בתפיסה החוקתית שלי את מדינת ישראל.
ציפי לבני: היו ניסיונות בשנים האחרונות גם לייצר חקיקה שנותנת עדיפות לישראל כבית לאומי לעם היהודי על ערכיה הדמוקרטיים.
ציפי לבני: בעיניי, ערכים כמו שוויון הם חלק מהתפיסה שלי את המדינה היהודית ואת המדינה הדמוקרטית, ולכן הערכים האלה הם ערכים שלובים.
ציפי לבני: אבל אני לא אקבל הגדרה שלפיה מדינת ישראל היא קודם כול מדינה יהודית או בית לאומי יהודי, ומשטרה דמוקרטי.
ציפי לבני: "משטר" זה לכאורה עניין טכני ולא עניין של ערכים.
ציפי לבני: לכן אחרי שאמרתי את מה שאמרתי על חוקי היסוד אני מאמינה שהטקסט בפתח כל חוק יסוד שאומר שחוק היסוד נועד לשמר את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית עם המקף הקטן באמצע – אני אתנגד להוצאת המקף הזה בין שתי המילים האלה, כי אלה מילים שמבטאות עולם ומלואו, והן חייבות להתיישב ביחד.
ציפי לבני: זאת השקפתי בעניין החוקתי.
ציפי לבני: במסגרות האלה יש גם חיבור - -
דוד רותם: אני פעם אצטרך לקבל ממך הרצאה מה זה "מדינה דמוקרטית" ומה זה "מדינה יהודית".
ציפי לבני: אפשר להתחיל.
מיקי רוזנטל: הנה אנחנו פה.
מיקי רוזנטל: וזה גם פורום אינטימי.
ציפי לבני: החלק שהוא לכאורה החלק הקל הוא העניין הדמוקרטי כי יש עוד מדינות דמוקרטיות בעולם.
ציפי לבני: עם הקמתה של מדינת ישראל אימצנו את התפיסה הזאת, אבל לא המצאנו אותה.
ציפי לבני: התפיסה שלי את המדינה היהודית היא – ובהערת אגב, אני לא הולכת עם האמירה של הנשיא ברק בחלק מפסקי הדין שאומר שבעצם אנחנו לא צריכים להגדיר את הערכים של המדינה היהודית כי "יהודית" ו"דמוקרטית" זה אותו דבר, ובכלל התנ"ך היה דמוקרטי אז אנחנו גם המצאנו את הדמוקרטיה, והכול חי, ואין בכלל צורך לדון בתוכן.
דוד רותם: אם כך, על-פי פסקי הדין של ברק, אין לנו בעיה עם חוקה.
דוד רותם: יש לנו חוקה – התנ"ך.
דוד רותם: הוא המציא את הדמוקרטיה.
ציפי לבני: הגדרת בית המשפט העליון לחוקה היא דווקא מגילת העצמאות ופחות התנ"ך, ובעיניי זה בסדר גמור – גם מגילת העצמאות כחוקה.
דוד רותם: בית המשפט העליון לא יודע מה זה "מדינה יהודית".
ציפי לבני: אני דרך אגב חושבת שהכנסת צריכה לצקת ערכים, אבל אני לא רוצה לתת לערכים האלה להאפיל או לקבוע שהם מתגברים על הערכים הדמוקרטיים או שונים מהם.
ציפי לבני: בעיניי שוויון זה גם ערך יהודי וגם ערך דמוקרטי ולא צריך לבחור ביניהם.
ציפי לבני: אבל מדינה יהודית באה לידי ביטוי גם בסמליה.
ציפי לבני: חוק השבות צריך להיות הסעיף הראשון בחוקתה של מדינת ישראל.
ציפי לבני: אני לא רואה התנגשות בין חוק השבות לבין ערך השוויון.
ציפי לבני: אני יודעת שיש כאלה שניסו או אולי ינסו לטעון שהוא חוק שאיננו שוויוני.
ציפי לבני: לדעתי, קודם כול ברגע שהוא נעשה בשער הכניסה לארץ זכותה של מדינה לקבוע את זה, ובוודאי מדינת הלאום היהודי.
ציפי לבני: אני כן חושבת שמרגע שאתה נוחת בשדה התעופה ועובר את שער הכניסה והופך להיות אזרח ישראלי, כל אזרחי מדינת ישראל הם אזרחים שווי זכויות ללא הבדלי דת, גזע ולאום, כולל בני המיעוט הערבי שהם אזרחי ישראל וכפרטים אינדיבידואליים הם אזרחים שווי זכויות.
ציפי לבני: בהערת אגב אני אגיד שלקחתי על עצמי במשרד המשפטים לקדם את ערכי השוויון ולפעול נגד אפליה מכל סוג ומין.
ציפי לבני: האמת היא שקפצתי לאחר שפורסם העניין של ה"סופרלנד", ובעקבות זה גם פתחנו קו חם במשרד המשפטים; גם בעניין הדרת נשים הפצנו היום תזכיר חוק שקובע ענישה פלילית רחבה יותר ומרחיב את הגדרת העבירה של הדרת נשים במדינת ישראל.
ציפי לבני: כך בוודאי אפליה שקיימת במוצרים לעיתים לבני העדה האתיופית או לעולים מרוסיה – קבעתי שהמשרד לא יהיה רק משרד טכני, אלא גם ייצג את זה, ויהיה כתובת לכל מי שנתקל באפליה במדינת ישראל.
ציפי לבני: זאת הייתה הערת אגב שהגענו אליה דרך חוק השבות.
ציפי לבני: אני בהחלט חושבת שסמליה של מדינת ישראל נותנים ביטוי: גם "נפש יהודי" וגם מגן-דוד בדגל, גם המנורה וגם ירושלים הבירה.
ציפי לבני: הם קבועים היום בחוקים שונים, אבל זה צריך להיות חלק מהתפיסה.
ציפי לבני: ימי המנוחה נותנים ביטוי למסורת ולהיסטוריה של העם היהודי.
ציפי לבני: אין לי ספק שנגיע לוויכוחים שיעסקו בעיקר במפגש שבין הדת למדינה בהקשר של נישואים, בהקשר של גיור, בהקשר של מיהו יהודי.
ציפי לבני: לא הצלחנו לפתור את זה בעבר, אבל אנחנו צריכים להכריע.
ציפי לבני: אם בעבר הייתי עסוקה בעיקר בניסיון להגיע להסכמות הגיע הזמן להכרעות.
ציפי לבני: כי אם לא נגיע להכרעה בסופו של דבר ניגרר למחוזות שבעיניי יהיו מאוד בעייתיים.
ציפי לבני: במהלך התקופה הוגשו הצעות חוק אבל כמו חוקי היסוד לקחו רק צד אחד של המשוואה וניסו לקבע אותו.
ציפי לבני: התנגדתי להצעת חוק כזאת שהייתה בכנסת הקודמת שקבעה בסעיף אחד את הבית הלאומי ובסעיף 3 קבעה שהמשטר דמוקרטי, ושינתה את האיזון הקבוע בערכים האלה.
ציפי לבני: זה דבר שלא צריך לעשות, אבל אני כן אנסה לקדם במסגרת משרד המשפטים ויחד עם יושב-ראש ועדת חוקה – אמרת שלושה עמודים – אני מוכנה להגיד שזאת אולי לא כל החוקה, אבל בוודאי המבוא לחוקה או החלק הבסיסי של החוקה, ואחר כך אפשר להתקדם הלאה לנושאם כמו שיטת המשטר ונושאים אחרים שצריכים להיות בחוקה בהיבט הרחב שלה, אבל הם נמצאים בדיונים אחרים ולאו דווקא בהקשר החוקתי.
ציפי לבני: בעניין הזה מאחר שכבר הגעתי לשיטת המשטר נמצאים חוקי משילות למיניהם שהועברו ונמצאים עכשיו בדיון בין מרכיבי הקואליציה.
ציפי לבני: הם לא מספיקים.
ציפי לבני: זאת אומרת מבחינתי הצורך לשנות את שיטת המשטר זה לא רק לייצר משילות יותר לממשלה נבחרת, אלא למנוע את הליכי הסחטנות בדרך להרכבת הממשלה.
ציפי לבני: החוקים הקיימים לא נותנים לזה מענה.
ציפי לבני: בעיניי, ביום צאת הבחירות אנחנו צריכים לדעת מי ראש הממשלה.
ציפי לבני: המסלול הזה שבו בדרך לנשיא יש הליך שבלשון נקייה נאמר "הידברות" או תהליכים של צורך לקבל הסכמות, ולאחר מכן הקואליציה עצמה צריכה לקבל הסכמה פעם נוספת, ולאחר מכן בתקציב, ולאחר מכן כל שבוע זאת סיטואציה שמייצרת מצב שהמפלגה הגדולה ביותר שאמורה להיות מפלגת השלטון בעצם לא מקדמת את הדברים שהיא מאמינה בהם ככל שיש לה השקפת עולם, אלא עסוקה בלספק את השותפות הקואליציוניות גם בדרך להרכבת הממשלה וגם בחיי הממשלה השוטפים.
ציפי לבני: לכן אני בעד חקיקה שתקבע שבמוצאי יום הבחירות נדע מי ראש הממשלה בדרך שבה ייקבע שראש המפלגה הגדולה הוא ראש הממשלה; וכדי שלא יהיה מצב אבסורדי שבו תתחיל להיות התפזרות, ואנחנו עלולים להיות במצב שבו מפלגה קטנה תהיה הגדולה ביותר מבין האחרות ייקבע מינימום של גודל, ואם המפלגה הגדולה לא עוברת את האחוז הזה יהיה סיבוב שני בין ראשי שתי המפלגות הגדולות, כך שבסופו של דבר הבחירה תהיה כזאת שהציבור בוחר את ראש הממשלה.
ציפי לבני: אין שיטה מושלמת, זאת אומרת בבדיקה שנעשתה עם כל השיטות המשפטיות בעולם אין פתרון בית ספר; כל מדינה מתמודדת עם בעיות משלה.
ציפי לבני: זה יכול להביא גם למצבים של ממשלה לעומתית במצבים מסוימים, זה ידרוש קואליציות אד-הוק גם אם לא תהיה קואליציה קבועה, אבל זה בוודאי יקטין את הסחטנות – לא רק התקציבית, אלא גם האידיאולוגית.
ציפי לבני: אולי "סחטנות" זאת מילה קצת בהגזמה, אבל זה בעצם יוביל למצב שרוב הציבור בוחר את ראש הממשלה, בוחר את המפלגה, בוחר אידיאולוגיה מסוימת, והמצטרפים לקואליציה מצטרפים בגדול לאותה השקפת עולם עם ניו-אנסים של מפלגות קטנות יותר או מפלגות נישה.
ציפי לבני: ההצעות שהוגשו על השולחן – אני יודעת שיש תהליך של תיקונים כרגע ותהליך של הידיינות בין סיעות הבית.
ציפי לבני: אנחנו חשבנו שלא נכון לדרוש 61 מראש לפני שמביאים הצעת אי אמון.
ציפי לבני: אני מבינה שהנושא הזה נדון ומרככים ומרדדים את הסעיף הזה בהצעה.
ציפי לבני: אז רק משילות כשהליך הבחירה הוא הליך לא נכון יכול לייצר גם מצב של עיוות.
ציפי לבני: כי אם תהליך הרכבת הממשלה נעשה באופן מעוות ולאחר מכן מחזקים את הממשלה הקיימת התוצאה עלולה להיות בעייתית.
ציפי לבני: על סדר היום, לפחות מבחינת משרד המשפטים, לאחר שדיברתי על הנושאים החוקתיים ולאחר שאמרתי איך אני רואה את משרד המשפטים גם כנושא דגל השוויון והמלחמה באפליה – אנחנו נקיים דיון על הנושאים החוקתיים בינינו במטרה לראות אם אנחנו יכולים לייצר את אותו מבוא לחוקה במדינת ישראל ברמה הערכית.
ציפי לבני: כבר העברנו לוועדת חוקה נושאים שידרשו טיפול – נושאים מורכבים ולא פשוטים כמו החוק למלחמה בטרור שעבר בוועדת השרים, הונח לפתחה של הוועדה - -
דוד רותם: הוא עוד לא הונח אפילו לקריאה ראשונה.
ציפי לבני: הוא עוד לא הונח?
ציפי לבני: זה היה החלת רציפות.
<דורית ואג: תוך שבועיים.
ציפי לבני: אוקיי, השבועיים האלה עלינו, אוקיי.
דוד רותם: אנחנו מחכים לחוק הוצאה לפועל (מזונות).
ציפי לבני: מה קורה עם זה?
<מורן שניידר: הודיעו עליו במליאה ב-8 במאי, וכרגע צריך לקיים דיון במליאה על ההתנגדויות, ולאחר מכן זה צריך להיות מועבר לוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: 8 במאי זה יותר מחודש.
<מורן שניידר: בהחלט.
<מורן שניידר: אנחנו ביקשנו שיזרזו.
ציפי לבני: מאחר שהעלית את זה – אני עוסקת עכשיו בשאלה איך אפשר לפעול נגד סרבני גט בצורה יותר משמעותית ולנסות לפתור בעיה של הרבה מאוד עגונות במדינת ישראל.
ציפי לבני: דרך אגב, אני רוצה לברך בהזדמנות זאת על חקיקת החוק שהוסיף נשים לגוף הבוחר את הדיינים תוך מחאה – וזה לא תלוי היה בוועדה – על כך שתקעו את החוק שאפשר לנשים גם להצטרף לגוף הבוחר את הרבנים במדינת ישראל.
ציפי לבני: לדעתי, זאת הייתה טעות, אבל את הוויכוח הזה כבר מיציתי עד תום.
דוד רותם: אנחנו לחוק הזה חיכינו.
ציפי לבני: כן, גם אני וגם הרבה נשים במדינת ישראל.
ציפי לבני: מצער שזה לא קרה מסיבות פוליטיות, אבל לא ניכנס לזה עכשיו.
ציפי לבני: במסגרת פעילות משרד המשפטים נושא נוסף שארצה לקדם, ואני עוד לא יודעת איזה סוגי חקיקה אני אצטרך להפעיל כדי למצות אותו זה קיצור ההליכים בבתי המשפט.
ציפי לבני: נכון שבמשך השנים מאז שהייתי עורכת דין יש תהליך של קיצור מסוים והקטנת מספר התיקים, אבל עניין הסיטואציה דורשת טיפול בין אם נעבור למימוש העקרונות שמדברים על משפט מיום ליום, אולי נצטרך לעשות שינוי של תקנות או אפילו של חקיקה.
ציפי לבני: בוודאי ברמה מנהלית נצטרך לעשות סדר בתוך זה.
ציפי לבני: ביקשתי הצעות מהנהלת בתי המשפט כדי שנוכל לטפל גם בנושא הזה ולקצר את ההליכים.
ציפי לבני: אלה הדברים בגדול.
דוד רותם: צריכים לטפל בשופטים שמפרים.
דוד רותם: שופט שלא עומד בדרישות החוק ובדרישת התקנות צריך לקרוא לו לסדר.