GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אני מברכת על כך ומודה לך גם על הרצון הטוב וגם על הדברים שאמרת בעניין של חשיבות קידום החוק הזה.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שיש בג"ץ, אין מינוי של דיינים.
עליזה לביא: שוועת הנשים והגברים קורעת ופוצעת לב – עיכובים בבתי הדין, תורים ארוכים, לא ממונים דיינים.
עליזה לביא: בשלו התנאים והגיע הזמן שבוועדה למינוי דיינים תהיינה נשים, ואנחנו מבקשים מהיושב-ראש שיקדם את הדיונים וההצבעות ויכין את החוק כמה שניתן יותר מהר.
עליזה לביא: מדובר פה באמת בשוועה שעולה של ציבור שלם.
דוד רותם: מי הגיש את העתירה לבג"ץ?
אלעזר שטרן: "אמונה".
שולי מועלם-רפאלי: תנועת "אמונה".
דוד רותם: אז הטענות הן ל"אמונה", לא לאף אחד אחר.
עליזה לביא: הטענות הן לא עניין של "אמונה" או לא "אמונה".
עליזה לביא: אין נשים בוועדה ואדוני יודע שכאשר רק סוג מסוים של אוכלוסייה בוחר, הרגישות וההבנה שונות.
עליזה לביא: והרי אדוני יודע שבאים בפני הדיינים גם גברים וגם נשים וראינו את התוצאות בשנים האחרונות.
דוד רותם: בתי דין מצוינים יש לנו.
עליזה לביא: אני לא אומרת שהם מצוינים או לא מצוינים, השאלה גם לגבי הכשירות שלהם – ההכרה שלהם את החברה בישראל, ההבנה שלהם, הרגישות שלהם.
עליזה לביא: לא פשוט הדבר הוא.
עליזה לביא: אנחנו חושבות, מקוות ויודעות שברגע שהפרופיל האנושי הוא גם של בנות, גם של בנים, גם של גברים, גם של נשים, התנובה תהיה הרבה יותר ראויה ומתאימה לחברה בישראל בימינו.
דוד רותם: ודאי, הרב דיכובסקי.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני רוצה אולי לקרוא את ההחלטה האחרונה של הבג"ץ שניתנה לפני שלושה שבועות.
<הרב שלמה דיכובסקי: וכך כותבים השופטים:" משעומדת כיום אישה, שרת המשפטים, בראש הוועדה, הוסר לכאורה המכשול לכינוס הוועדה שהועלה בהליך הנוכחי.
<הרב שלמה דיכובסקי: בתי הדין משדרים כל העת טרוניה של מצוקת כוח-אדם בשל פרישות, במיוחד בבית הדין הגדול.
<הרב שלמה דיכובסקי: ראוי אפוא להחיש את ההליכים למינוי נציג הממשלה (וכן ההשלמה הנדרשת לייצוג הכנסת).
<הרב שלמה דיכובסקי: " ניתנה ארכה עד 23 במאי – דהיינו עוד עשרה ימים – משמעות הדברים שבהחלטה היא, ששרת המשפטים, שעומדת חוקית בראש הוועדה, על-ידי כך הוסר המכשול.
<הרב שלמה דיכובסקי: כלומר, הטענה של מגישות הבג"ץ שאין אישה בוועדת המינויים הוסרה, היות שיש יושבת-ראש לוועדה.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני מוכן אפילו ללכת צעד קדימה ולאפשר לא אחת, אלא שתיים.
<הרב שלמה דיכובסקי: אין לנו בעיה שגם נציגת הכנסת הנוספת – דומני שאחת ממציעות ההצעה היא מועמדת – גם היא תהיה נציגה, ואפילו שלוש.
<הרב שלמה דיכובסקי: מה שמפריע במיוחד זה החלק השני.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם הוועדה לא תתכנס עד אשר יסתיימו הליכי החקיקה, מצבן של הנשים ושל הגברים וכל אלה שבאים בשערי בתי הדין יהיה גרוע שבעתיים, שהרי גרוע מכול זה מצב שאין דין.
<הרב שלמה דיכובסקי: מצב שאין דיין, אז אין דין, אין שום דבר.
<הרב שלמה דיכובסקי: לכן הייתי מבקש קודם כול לאפשר לוועדה להתכנס בהרכב שבו תהיינה לפחות שתי נשים – מהממשלה יש הרי; הכנסת צריכה לבחור, ואני מקווה מאוד שתבחר בעתיד הקרוב; לשכת עורכי-הדין, מה לעשות, כבר בחרה, זה לא פשוט להדיח חבר מכהן.
<הרב שלמה דיכובסקי: שתי נשים זה שווה למרכיבי הוועדה האחרים כולם.
<הרב שלמה דיכובסקי: יש לנו שני רבנים ראשיים, שני דיינים, שני חברי כנסת, שני חברי ממשלה, שני עורכי-דין.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם תהיינה גם שתי נשים מתוכם זה שווה ערך לכולם.
<הרב שלמה דיכובסקי: מצד שני בהצעה המוצעת שתעבור הליכי חקיקה, כפי שייראה בעיניכם, מדובר לתת לנשים מעמד כפול מאשר לכל מרכיבי הוועדה האחרים.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם זה מוצדק או לא, תחשבו בעצמכם.
עליזה לביא: מעמד כפול, אדוני?
<קריאה: איך מעמד כפול?
<הרב שלמה דיכובסקי: ארבע נשים במקום שניים, שניים, שניים.
עליזה לביא: ארבע נשים מתוך 11.
עליזה לביא: ההצעה שלנו מדברת על 11.
<הרב שלמה דיכובסקי: לא.
<הרב שלמה דיכובסקי: מרכיבי הוועדה הם שניים, שניים, שניים.
שולי מועלם-רפאלי: הרב - - -
<הרב שלמה דיכובסקי: אין לי התנגדות, רק שתביני.
שולי מועלם-רפאלי: הרב, אני שמחה.
שולי מועלם-רפאלי: אם אין לך התנגדות, זה מצוין - - -
דוד רותם: החקיקה תהיה מהירה מאוד.
שולי מועלם-רפאלי: החקיקה יכולה להסתיים ביום שני הבא, בעזרת השם - -
<הרב שלמה דיכובסקי: בשלוש קריאות?
שולי מועלם-רפאלי: - - בזכות היושב-ראש.
דוד רותם: לא, אני נוסע לחוץ-לארץ.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נדאג שזה יהיה לפני כן.
שולי מועלם-רפאלי: בשלוש קריאות.
שולי מועלם-רפאלי: בדקתי עם היועצת המשפטית של הוועדה.
<הרב שלמה דיכובסקי: אין בעיה, ובלבד - - -
עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, הבטחת שזה יעבור מהר.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כול, אני שמחה, אני חושבת שכולנו שמחות על האמירה שלך שאין לך התנגדות.
<הרב שלמה דיכובסקי: למה שתהיה לי התנגדות?
שולי מועלם-רפאלי: זה משמח אותי מאוד.
<הרב שלמה דיכובסקי: ישבתי עם אהובה גלאס, עם חדווה לוין, עם שרון שנהב ועם אהובה ישכר, גם חבר הכנסת גפני ישב אתם.
<הרב שלמה דיכובסקי: הסתדרנו מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כול, אני שמחה.
עליזה לביא: המציאות היא ש-12 שנים אישה אחת – שרון שנהב – היתה, זו מציאות שנראה לך שראוי שהיא תמשיך?
<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא מדבר על זה.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני מדבר על זה שאף פעם אישה לא היוותה בעיה בישיבה בוועדה.
עליזה לביא: אדוני, במסגרת התפקידים שכרגע נקבת, עד שתהיינה שם נשים, יעברו עוד הרבה שנים, אם כרבניות ראשיות, אם זה כדַּיְּינִיּוֹת.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה סיפור נפרד.
דוד רותם: עליזה, אל תדאגי, לא יהיו רבניות ראשיות, אפילו לא לפי החוק של אלעזר.
עליזה לביא: בסדר.
עליזה לביא: בואו ניקח את זה כמצב היפותטי.
עליזה לביא: שמענו פה דברים, אני רוצה לענות באותו מטבע.
עליזה לביא: ניקח מצב היפותטי שיהיו.
עליזה לביא: אנחנו יודעות שכרגע, בשלב הזה ובתנאים הקיימים היום זאת לא תמונת המצב, גם לא בעתיד הנראה לעין.
עליזה לביא: אכן, אנחנו באות ומבקשות שתהיינה ארבע נשים, אחת מהן טוענת רבנית.
עליזה לביא: הרי היום התנאים התאפשרו, עומדת באמת שרת משפטים וזאת אישה, אבל לא תמיד זה יהיה כך ויש לנו אחריות גם על הדורות הבאים, ולכן אם במצב היפותטי, לא עלינו, שיהיו 120 חברי כנסת גברים, לפחות תהיה אישה אחת, היא הנותנת.
<הרב שלמה דיכובסקי: שוב אמרתי, קודם כול צריך לדאוג לדור הזה ואחרי זה לדורות הבאים.
<הרב שלמה דיכובסקי: הבעיה שלנו שאין ועדה ואין דיינים.
<הרב שלמה דיכובסקי: אין דין ואין דיין.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם הצעת החוק תעבור בתוך יומיים שלושה - - -
שולי מועלם-רפאלי: נדאג לזה.
דוד רותם: נשות לשכת עורכי-הדין יהיו בקדנציה הבאה, לא בקדנציה הנוכחית.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא מציאותי, לפחות בחוק, אלא אם כן יסכים אחד אחד מחברי הוועדה מבין עורכי-הדין להתפטר, והוא לא מסכים.
שולי מועלם-רפאלי: היועץ המשפטי של הוועדה נתן לזה מענה בנייר שהוא הגיש לנו.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם הרב מסכים עם החוק שלנו והיועץ המשפטי של הוועדה נותן לדבר הזה מענה, אז אין לנו אלא להצביע בעד.
שולי מועלם-רפאלי: יושב-ראש הוועדה יקדם את זה לפעם הראשונה שאפשר יהיה להצביע על הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר יהיה להצביע על זה בשלוש קריאות באותו יום, ובא לציון גואל, וכך גם נדאג לדורות הנוכחיים וגם לדורות הבאים.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה הכול היפותטי.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא היפותטי, הרב.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מסכימה אתך.
משה גפני: אתם תעשו את המדינה הזאת חילונית לגמרי עם כיפה סרוגה.
משה גפני: כי אתן לא מבינות מה אתן עושות.
עליזה לביא: למה אנחנו לא מבינות מה שאנחנו עושות?
משה גפני: למה אתם לא עושים את זה על הוועדה למינוי שופטים?
משה גפני: למה אתם לא עושים את זה - - -
עליזה לביא: כי יש מציאות בריאה שם.
משה גפני: ראינו כמה "בריאה".
משה גפני: בסדר, תעשו מה שאתם רוצים.
משה גפני: יש לכם הזדמנות עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: גפני, אנחנו שמחים על זה שגם אנשים שהולכים עם כיפות סרוגות, ההלכה היא נר לרגליהם.
משה גפני: כבר מזמן לא סומכים על זה.
שולי מועלם-רפאלי: מי שלא שמח על זה, אין לנו אלא להצר על כך.
משה גפני: תעבירי את החוק של זהבה גלאון, למה את מעבירה את החוק שלך?
שולי מועלם-רפאלי: כי אני חושבת שהחוק שלי יותר נכון, יותר צודק ויותר אמיתי.
משה גפני: למה הרשות למעמד האישה לא תמנה נשים לכל הגופים הנבחרים?
שולי מועלם-רפאלי: למה לא באמת?
משה גפני: איזה חוק?
משה גפני: תגידי לי חוק אחר - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח שחבר הכנסת גפני יוביל את השינויים האלה.
משה גפני: אל תדברו על הדורות הבאים, אתם לא תהיו שם.
שולי מועלם-רפאלי: כנראה גם אתה לא, אבל הילדים שלנו.
עליזה לביא: אתה יודע על מפץ שאני לא יודעת עליו?
משה גפני: בדרך שלכם לא תהיו, רק אנחנו נישאר.
עליזה לביא: ובא לציון גואל.
משה גפני: גואל, בסדר.
משה גפני: הגואל שלי הוא לא הגואל שלך.
עליזה לביא: אתה יודע מאיפה הוא מגיע?
משה גפני: היתה אישה בוועדה למינוי דיינים כל הזמן, מה שהיה פחות בוועדה למינוי שופטים, פחות, אף אחד לא אמר כלום.
משה גפני: רק להרוס את הדת, זה מה שאתם רוצים.
<קריאה: במה זה הורס את הדת?
משה גפני: את הכול להפוך.
משה גפני: למנות בגוף שצריך להיות גוף נבחר, למנות ארבע - - -
שולי מועלם-רפאלי: חלק מהקושי שלכם, חבר הכנסת גפני, שיושבות פה נשים שמצטטות את הרב עוזיאל.
שולי מועלם-רפאלי: וראה זה פלא, הן אפילו יודעות לקרוא את פסיקותיו של הרב עוזיאל.
משה גפני: אתם מחללים את זכרו.
שולי מועלם-רפאלי: ברוך השם בינתיים מי שמצטט אותו זה אני ולא אתה.
דוד רותם: תירגעי גם את.
מרב מיכאלי: גפני, בתור חילונית, חילוניות הולכות בלי כיפה סרוגה, וגם חילוניות - - -
משה גפני: מרב, לא דיברתי עליך, את לא עם כיפה סרוגה.
מרב מיכאלי: הבנתי שלא דיברת עלי, אבל אמרת "חילונים", ואני בתור חילונית – אני מודה שאני חילונית – גם אם יהיו חילונים וחילוניות, הם, א', יהודיות ויהודים עדיין, ו-ב' הן עדיין כפופות באופן בלעדי למרותה של הרבנות, ומשום ששופטות ושופטים – יש גם שופטות, אבל דיינים, עדיין כפי שציינה, חברתי עליזה, עדיין יש רק דיינים גברים.
דוד רותם: זה לא עדיין, זה יישאר כך לעולמי עד.
מרב מיכאלי: על אחת כמה וכמה שאנחנו צריכות שתהיה נציגות ראויה לחצי מהאוכלוסייה שאותם דיינים מטפלים בה.
מרב מיכאלי: לפחות במינימום, בזמן שאנחנו בוחרות את הדיינים האלה שיטפלו בנו.
מרב מיכאלי: זה באמת המינימום.
מרב מיכאלי: חבל לי שאתה מפגין כזאת צרות עין.
מרב מיכאלי: הרב גפני, מה קרה?
מרב מיכאלי: ארבע נשים - - -
דוד רותם: מרב, עד כאן.
דוד רותם: אל תתני לאף אחד קומפלימנטים.
דוד רותם: כן, אלעזר.
אלעזר שטרן: אני דווקא מוצא דברים אופטימיים אצל הרב גפני.
עליזה לביא: אתה תמיד רואה את הטוב.
עליזה לביא: זה לפני חג שבועות, אתה יודע.
אלעזר שטרן: מה שאומר הרב גפני, הוא מעיד פה על חשיבות מוסדות המדינה וקיום אופייה היהודי של מדינת ישראל.
משה גפני: מתחיל לרדת לי לאט-לאט.
משה גפני: מתחיל לרדת לי.
משה גפני: עליתי - - -
דוד רותם: יש לי בקשה אליך, שיעלה לך לאט, שיעלה לך מהר, תעשה את זה רק בשקט.
אלעזר שטרן: מה שהבנתי פה במשתמע מדבריו שהולכים לבטל הם ביוזמתם, לאור הכרה בחשיבות בתי הדין והרבנות הראשית, את בד"ץ בית יוסף ואת בד"ץ העדה החרדית.
דוד רותם: אנחנו צריכים לאכול כשר.
אלעזר שטרן: אז אין לי יותר מה להגיד.
משה גפני: אגב, בתי הדין זה לא כשרות, כולנו צריכים את זה.
דוד רותם: הוא דיבר על הרבנות הראשית.
<צפורת שימל: אנחנו סופגים באהבה את החצים שמופנים נגדנו לגבי הבג"ץ.
<צפורת שימל: אנחנו אכן סופגים חצים בעניין הזה.
<צפורת שימל: ההתמודדות היא לא פשוטה, כיוון שהטענות על העובדה שיש תפקוד לקוי של מערכת בתי הדין הרבניים ידועה לנו, אבל אנחנו שמחים ומאמינים שהצעת החוק הזאת נותנת בדיוק את המענה החקיקתי שבג"ץ דיבר עליו.
<צפורת שימל: ובג"ץ קרא באופן ברור לצורך חקיקתי בעניין הזה דחוף.
<צפורת שימל: אנחנו גם חושבים שההצעה הזאת יכולה להשפיע באמת באופן אפקטיבי על תהליך קבלת ההחלטות של הדיינים.
<צפורת שימל: אני חושבת בנוגע לטענה של ארבע, שאנחנו נמצאים בדיוק במקום הזה.
<צפורת שימל: יש לנו היום בחוק ארבעה גברים משוריינים – שני הרבנים הראשיים ושני הדיינים מבית הדין הגדול, והצעת החוק שמדברת, אנחנו מקווים, על לפחות ארבע נשים בוועדה יוצרת הקבלה של ארבע מול ארבעה, ואנחנו מברכים על זה.
<צפורת שימל: כל מה שקשור להתכנסות הוועדה מבחינתנו וההקפאה שלה כרגע זה באופן מאוד זמני עד שתועבר הצעת החוק, ואנחנו מקווים שזה ייעשה בהקדם האפשרי.
<הרב שלמה דיכובסקי: הזמני הזה נמשך כבר כמה שנים.
<צפורת שימל: עכשיו זה ילך מהר מאוד.
דוד רותם: שום דבר לא הולך מהר.
דוד רותם: כן, זהבה.
זהבה גלאון: אדוני, בוקר טוב, אני מתנצלת על האיחור, ובגלל זה אני שואלת שאלת תם.
זהבה גלאון: מה, יש מחלוקת?
דוד רותם: את מתנצלת, זה בסדר.
דוד רותם: תישארי בהתנצלות.
זהבה גלאון: אני רוצה לשאול אם יש מחלוקת על הצעות החוק שעברו במליאה.
זהבה גלאון: האם יש מחלוקת כאן?
דוד רותם: ודאי שיש מחלוקת.
זהבה גלאון: מחלוקת לשם שמים או מחלוקת?
דוד רותם: מחלוקת.
זהבה גלאון: למה זה לא הגיוני שיהיו לפחות ארבע נשים - - -
משה גפני: החוק שלך סביר, כמעט ואין מחלוקת.
זהבה גלאון: החוק שלנו מאוחד.
משה גפני: על המאוחד יש מחלוקת.
מרב מיכאלי: - - - אני לא מבינה - - -
זהבה גלאון: חברי הכנסת - - -
משה גפני: בגלל שהכנסת יכולה לשלוח אישה, אף אחד לא מנע ממנה לעשות את זה.
דוד רותם: גפני, אני לא זוכר שקיבלת רשות.
דוד רותם: גפני, אני לא זוכר שהרשיתי לך לדבר.
דוד רותם: אני לא זוכר שקיבלת רשות דיבור.
משה גפני: רק לעזור להם, שהם יבינו.
דוד רותם: אל תעזור.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לשאול שאלה.
זהבה גלאון: החוקים שלנו אוחדו, אני מבינה.
אלעזר שטרן: עדיין לא.
אלעזר שטרן: צריך שהוועדה תקבל החלטה לפי תקנון הכנסת.
זהבה גלאון: הרעיון הוא לאחד את החוקים.
זהבה גלאון: ההצעה של חברות הכנסת שולי מועלם ועליזה לביא שתהיינה ארבע נשים יחד עם ההצעה שלי.
זהבה גלאון: חבר הכנסת גפני, אם הצעת החוק שלי עלולה לפגוע בתהליך ולמזער את מספרן של נשים, אני אמשוך את הצעת החוק שלי ונישאר רק עם הצעת החוק של חברות הכנסת.
זהבה גלאון: אני אומרת מראש, שלא ישתמשו בהצעת החוק שלי.
זהבה גלאון: הקומבינציה בין שתי הצעות החוק זה מצב מושלם.
זהבה גלאון: זה מצב שאומר שלנוכחות של נשים תהיה השפעה אפקטיבית.
מרב מיכאלי: משילוב של הצעות החוק צריכות להיות שש נשים.
מרב מיכאלי: ארבע ושתיים – שש.
דוד רותם: אני לא זוכר שנתתי לך רשות דיבור, מרב.
זהבה גלאון: רגע, אני ברשות דיבור.
זהבה גלאון: מה שהכנסת לא רוצה לעשות, היא לא רוצה לשים איזו אישה כדי שתהיה קישוט או איזה עלה תאנה.
זהבה גלאון: הרעיון הוא, ואני רוצה לברך על הבג"ץ, וחבל בכלל שהיה צריך להידרש ולהגיע לבג"ץ, אבל מזל שעשו את זה – הרעיון היה לאפשר השתתפות אפקטיבית של נשים בוועדה.
<הרב שלמה דיכובסקי: היושבת הראש היא אישה, אין יותר מזה.
שולי מועלם-רפאלי: הרב, עכשיו זה נכון.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא היה נכון קודם.
דוד רותם: אני בכלל לא זוכר - - -
עליזה לביא: - - - הרבה זמן.
דוד רותם: עליזה, אני לא זוכר שקיבלת רשות דיבור.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה גם היה בעבר כך.
עליזה לביא: אתם מדברים על שרה שמכהנת שנה - -
<הרב שלמה דיכובסקי: ציפי לבני היתה בעבר.
עליזה לביא: - - גם זה, אתה לא יודע לכמה זמן.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים בפוליטיקה, שבבחירות כאלה הכול זמני.
זהבה גלאון: הכול זמני היום – זו שרה ומחר זה יכול להיות שר, ואנחנו רוצים ללכת במודל שהכנסת הזאת התחילה לפני הרבה שנים, שהיא מחוקקת חוקים שוויוניים מתוך תפיסה שוויונית בין נשים לגברים.
זהבה גלאון: הכנסת הזאת חוקקה עשרות חוקים.
זהבה גלאון: זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת שכשמדובר בסוגיה שיש לה השלכה על חייהן של מחצית מאזרחיות המדינה, סופרים לנו כמה נשים פה.
זהבה גלאון: אני רוצה לתמוך ביוזמה של חברות הכנסת לביא ומועלם, ואני חושבת שהשילוב בין שתי הצעות החוק הוא נכון.
זהבה גלאון: כל החלטה אחרת – מי שיצביע אחרת, מצביע בעד הדרת נשים.
זהבה גלאון: קחו את זה בחשבון.
דוד רותם: תקרא.
משה גפני: אני רוצה רשות דיבור.
דוד רותם: לפני שקראנו?
זהבה גלאון: אתה לא חייב לבוא לכל ישיבה, יש ועדת כספים.
עליזה לביא: לא, אתה יכול לבוא - - -
דוד רותם: זהבה, את לא מחלקת זכויות דיבור ואת לא אומרת לאנשים אם הם יבואו או לא יבואו.
זהבה גלאון: למה לא?
דוד רותם: כי מותר לו לבוא מתי שהוא רוצה.
זהבה גלאון: מותר לי להגיד, אני ביחסים טובים אתו.
אורי מקלב: אני מקווה שלא תהיה איזו אווירה ביניכם, אנחנו באווירה חגיגית.
אורי מקלב: את מציעה חוק, והוא היושב-ראש, כדאי לכם לשמור על קשרים, אני מפחד שזה יתפתח למריבה.
זהבה גלאון: יש לנו כבר ניסיון.
אורי מקלב: הייתי עד לכמה דברים, אני מתחיל לחשוש שאולי זה יכול לפגוע בחוק שלך, אז אני מבקש ממך קצת להתמתן.
זהבה גלאון: אני אשקול את זה בחיוב.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני שמח שאני יכול לדבר, בגלל שלפי הקצב הזה, יכול להיות שבעתיד לא ייתנו לי לדבר.
דוד רותם: כן, זה לא לתקופה ארוכה שאתה מדבר.
דוד רותם: הזכות שלך לדבר היא לתקופה קצובה.
משה גפני: אני לוקח בחשבון את כל הדברים, אני רואה מה מתרחש.
משה גפני: אני לוקח את זה בחשבון.
משה גפני: היות שאני כנראה מבין כל הנוכחים כאן הייתי מספר קדנציות חבר בוועדה למינוי דיינים – אתה היית בוועדה למינוי שופטים - - -
משה גפני: כמה נשים היו שם?
דוד רותם: שתיים.
משה גפני: גם באופן אקראי, בגלל שהיום היה גרוניס ולא דורית בייניש.
זהבה גלאון: גם את זה צריך לשנות.
משה גפני: אז תשני.
<בתיה כהנא-דרור: אבל אין מונופול.
שולי מועלם-רפאלי: זה הדבר הבא.
שולי מועלם-רפאלי: אורית סטרוק תגיש הצעה לשילוב נשים בוועדה לבחירת שופטים.
עליזה לביא: אנחנו כבר מכינים את זה.
זהבה גלאון: עליזה, כבר הגשתי הצעה כזאת, אני אעביר לך.
שולי מועלם-רפאלי: הנה, הרב גפני, מלאכתם של צדיקים נעשית על-ידי אחרים.
עליזה לביא: אחרות.
שולי מועלם-רפאלי: אחרות במקרה הזה.
משה גפני: על כל פנים, הייתי בוועדה למינוי דיינים מספר קדנציות.
משה גפני: בכל הקדנציות שהייתי, אני חושב שבכולן, היתה אישה אחת חברה בוועדה, וכשציפי לבני בקדנציה של שרון היתה שרת המשפטים, אז היו שתיים.
משה גפני: אני לא זוכר שזה היה בוועדה למינוי שופטים.
משה גפני: אגב, לא היו חילוקי דעות בין הנציגות בוועדה למינוי דיינים לבין חברים אחרים בוועדה.
משה גפני: זה לא נבע מעמדה נשית.
משה גפני: אין מציאות כזאת של עמדה נשית בבחירה של הוועדה למינוי דיינים.
משה גפני: על כל פנים, למיטב זכרוני, היו השקפות עולם שונות, היו השקפות עולם חרדיות, השקפות עולם ציוניות דתיות.
משה גפני: רק דקה.
משה גפני: היות שאני לא יודע להסביר את עצמי, אני מבקש שתגלו סובלנות.
דוד רותם: נגלה לך סבלנות, רק תסתכל על השעון.
משה גפני: אני לא מסתכל כלום, אני אעשה את זה קצר, בלאו הכי אני צריך ללכת לנהל את ועדת המדע.
עליזה לביא: מתי זה מתחיל?
דוד רותם: זה התחיל ב-10:15.
משה גפני: מה אתם הולכים לעשות?
משה גפני: גם לחסל את - - -
דוד רותם: גפני.
משה גפני: על כל פנים, לא היו חילוקי דעות וגם לא יהיו חילוקי דעות.
משה גפני: גם אם יהיו עשר נשים חברות בוועדה למינוי דיינים, זה לא ישנה את השקפת העולם.
משה גפני: השקפת העולם הנשית או הגברית בעניין הזה לא רלוונטית בכלל.
משה גפני: מדובר על השקפת עולם ברורה.
משה גפני: מה המגמה?
משה גפני: למה עושים את זה דווקא בוועדה למינוי דיינים?
משה גפני: למה לא עושים את זה בוועדה למינוי שופטים?
משה גפני: למה לא עושים את זה בגוף נבחר?
משה גפני: עכשיו מתחילים לעשות את זה גם עם החוק של אלעזר, עכשיו מתחילים לעשות את זה גם בגוף הבוחר של מועצת הרבנות, וגם זה דבר חדש.
משה גפני: אין חוק במדינה, להוציא העדפה מתקנת, שזה היה על סוגים שונים באוכלוסייה, כולל נשים, לפני הרבה שנים – אין בגוף נבחר שימנו נשים.
<בתיה כהנא-דרור: יש ייצוג הולם.
דוד רותם: את לא מתערבת בדיון.
אלעזר שטרן: בגלל ששם הנשים נפגעות הכי הרבה.
דוד רותם: איפה הנשים נפגעות?
<קריאה: בבית דין רבני.
דוד רותם: הן לא נפגעות.
זהבה גלאון: בבתי הדין הרבניים.
זהבה גלאון: נו, באמת.
עליזה לביא: זאת הדרך היחידה - - -
דוד רותם: עליזה, את לא - - -
עליזה לביא: תן לי, אתה נותן לאחרים - - -
דוד רותם: אני לא אתן לך, עכשיו מדבר גפני.
אלעזר שטרן: אחרים לוקחים, עליזה.
עליזה לביא: לך הוא נתן לקחת, עלי הוא כועס.
אלעזר שטרן: תלמדי מזהבה.
זהבה גלאון: לא שואלים.
אלעזר שטרן: אמרתי לך ללמוד מזהבה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, דווקא קריאות הביניים אומרות את האמת.
משה גפני: לא מתכוונים לנשים בוועדה למינוי דיינים, מתכוונים למשהו אחר לגמרי, אותו דבר גם בגוף של בחירת הרבנים הראשיים.
משה גפני: מדובר על משהו אחר לחלוטין.
משה גפני: יש חוק, אמרתי, ואלה היו קריאות הביניים, שזה נכון, תמכתי בחוק הזה, כל סיעת יהדות התורה תמכה בסדרת החוקים הזאת לתת העדפה מתקנת לנשים, בגלל שאנחנו חושבים שנשים מופלות לרעה, הן בקבלת השכר, הן בקבלה לעבודה.
משה גפני: ראינו בדיון שהיה בוועדה לקידום מעמד האישה, אבל לא הייתי צריך את הדיון הזה בגלל שאני מכיר את זה קודם.
משה גפני: כשהחוקים האלה נחקקו נשים היו מיעוט בשירות המדינה, ברשויות המקומיות.
משה גפני: החוק הזה לא הועיל לשירות הבכיר של המדינה, אבל לשירות הבינוני ומעלה זה קצת הועיל, ואנחנו תמכנו בזה.
משה גפני: סיעת יהדות התורה תמכה.
משה גפני: כאן הכוונה למשהו אחר, ולכן מובא החוק הזה.
משה גפני: רוצים לשנות את כל המערכת הזאת, ונאמר כמה פעמים, העניין הזה שאנחנו מחכים שיהיה רבניות ויהיו דַּיְּינִיּוֹת.
זהבה גלאון: רחמנא לצלן.
משה גפני: המדינה הולכת בדרך הנכונה, רק שהמציאות היא שרוצים לקעקע.
משה גפני: שיידעו את זה אנשים – אני לא אומר לך – הדתיים שומרי המצוות שהם בין המחוקקים בחוק הזה.
משה גפני: הכוונה היא לא נשים נוספות, זה רק כדי למצוא חן בעיני החילונים, הכוונה היא אחרת לגמרי.
משה גפני: רוצים לשנות את ההלכה, רוצים לעשות שכאן תהיה מדינה אחרת.
משה גפני: לי אין התנגדות לנשים, זה גוף חילוני שהוא בוחר את האנשים, זה גם ברבנות הראשית, זה גם בדיינים, ואלעזר שטרן כיוון לעניין הזה.
משה גפני: מצדי שיהיו שם נשים.
משה גפני: זו לא הכוונה.
משה גפני: הכוונה לא להכניס נשים.
משה גפני: שולי, שלא תהיה לך טעות, את מתחילה את ההידרדרות של המדינה הזאת כמדינה יהודית.
<קריאות: אוהו - - -
דוד רותם: גפני, אחר-כך היא תבקש ממני סעיף 38.
דוד רותם: אתה יכול לדבר רק - - -
שולי מועלם-רפאלי: גפני, למשפט הזה אין מקום בדיבור בינינו.
שולי מועלם-רפאלי: אין לו מקום בדיבור בינינו.
שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה להתחיל את השינוי הטוב שישמר יותר ויותר את הדבקות שלנו בהלכה היהודית.
משה גפני: זה על חשבון - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה שתגיד שוב ושוב זה לא יעשה את זה אמת.
שולי מועלם-רפאלי: עם כל הכבוד למה שאתה אומר, אני לא מוכנה לעבור על זה לסדר-היום.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא יכול להגיד משפטים כאלה וללכת.
שולי מועלם-רפאלי: לי יש את חיי ההלכה שלי ואת הרבנים שלי, וכשאני מצטטת את הרב עוזיאל, זה הרב עוזיאל שלי ושל כל היהודים, הוא לא רק של היהודים מהסוג שלך.
משה גפני: זה הנוהג בוועדת החוקה, שמי שיש לו רשות דיבור אחר מדבר?
עליזה לביא: לא, אבל אתה מקניט.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא יכול להגיד לי משפט כזה.
דוד רותם: שמעת?
דוד רותם: "אתה מקניט".
דוד רותם: אתה מקניט את כולם פה - - -
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אני לא מוכנה לשמוע דברים כאלה.
משה גפני: בגלל זה יש לי חסינות.
משה גפני: לא הבנתי, מותר לי להגיד מה שאני חושב.
דוד רותם: קודם כול, חסינות יש לך בשביל המשטרה, לא אצלי...
משה גפני: לשמחתי אני לא צריך להשתמש בזה.
שולי מועלם-רפאלי: חבל שאתה לא מזכיר גם את ההורים שלי שמתגלגלים בקברם כמו שאחד - - -
שולי מועלם-רפאלי: יש גבול.
עליזה לביא: זה לא צריך להגיע לרמה פרסונלית.
עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, יושבים פה בחדר הזה הרבה מאוד אנשים ונשים שעשו הרבה מאוד בעשר השנים האחרונות ומחכים לרגע הזה שהחוק הזה יעבור.
עליזה לביא: זה לא עניין של - - -
דוד רותם: עליזה, תמשיכי לדבר, והחוק לא יעבור.
משה גפני: אני מבקש להשלים את המשפט ולא יעזור לאף אחד.
משה גפני: אני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול.
משה גפני: אני אומר באמת ובתמים, אני לא רוצה להקניט, ואם אני מקניט, אני מקניט, אבל אני אומר את האמת.
משה גפני: האמת היא שמכאן מתחילה ההידרדרות של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
משה גפני: אני יודע שאם רבותיה, מנוחתם עדן, של שולי, היו חיים היום, היו קורעים קריעה על הדרך.
<קריאה: אוי, באמת.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מאמינה שאתה נותן לו להגיד את זה שוב.
דוד רותם: הוא יגיד ויגיד.
דוד רותם: אתן לא מבינות, אתן מרגיזות אותו כדי שהוא ידבר עוד.
זהבה גלאון: לא צריך להרגיז אותו כדי שהוא ידבר עוד.
זהבה גלאון: יש לו את זה מעצמו.
זהבה גלאון: אין לך ניהול של ישיבת ועדת המדע?
משה גפני: כן, יש לי.
זהבה גלאון: נו, אז - - -
משה גפני: תנו לי לסיים.
דוד רותם: תסיים כבר, יש לך עוד חצי דקה כדי לסיים.
אלעזר שטרן: מה את משחקת לו לידיים כך?
דוד רותם: יש לך חצי דקה.
משה גפני: לכן אני מסיים את הדברים שלי ואני חוזר על הדברים האלה.
עדי קול: אל תחזור, הבנו.
משה גפני: אני אומר, אני אעשה מה - - -
אלעזר שטרן: גפני, אחרי זה תגיד כמה שילמת לשולי שתיקח אותך ברצינות.
משה גפני: נגיע גם לחוק הזה שאתם תגישו לממשלה שלחרדים אסור לדבר.
משה גפני: גם זה יגיע.
דוד רותם: גפני, בשביל זה אנחנו לא צריכים חוק.
משה גפני: מה קרה פה?
דוד רותם: אני לא צריך חוק, אני רוצה שתפסיק לדבר.
משה גפני: אז תן לי לסיים.
דוד רותם: אז תסיים כבר.
משה גפני: אני חוזר ואומר שזאת תחילת ההידרדרות של מדינת ישראל כמדינת היהודים, ואם הרבנים של הציונות הדתית, מנוחתם עדן, היו חיים היום, הם היו קורעים קריעה.
משה גפני: עכשיו ועדת המדע.
שולי מועלם-רפאלי: אני מצרה על זה מאוד.
דוד רותם: כן, עליזה.
עליזה לביא: אני מבקשת למען ההגינות, החוק הזה הוא לא חוק פרסונלי.
עליזה לביא: חבר הכנסת גפני, עשית פה מעשה שלא ייעשה, הטלת דופי בחברת כנסת.
משה גפני: לא ייעשה?
משה גפני: נו, זה הדבר היחיד?
משה גפני: זה שאני מניח תפילין, זה כן ייעשה?
דוד רותם: עוד מעט נעביר גם על זה חוק...
משה גפני: תאמין לי אני רואה את הדרך.
משה גפני: אגב, אני מתכוון לעשות עוד הרבה מעשים שלא ייעשו.
משה גפני: זה לא הדבר היחיד.
עליזה לביא: בשביל זה הגענו לכנסת.
משה גפני: מאה אחוז, נתמודד ונראה מי ינצח בסוף.
עליזה לביא: אדוני, כמו שאמרתי קודם:
עליזה לביא: זה לא עניין פרסונלי כזה או אחר ואני מבקשת לבוא וכן להגן על חברתי להצעה, חברת הכנסת שולי מועלם.
עליזה לביא: אני שוב חוזרת ואומרת ומודה לכל האנשים הטובים והנשים הטובות שיושבים בחדר הזה, שמלווים את החוק הזה בגלגוליו הקודמים, הרבה מאוד נשים.
עליזה לביא: וצריך להגיד עוד פעם תודה לכל מי שלא נתן לנושא הזה לרדת מסדר-היום, לכל הארגונים החברתיים, לכל האנשים שתרמו מזמנם ומהידע הרב שלהם.
עליזה לביא: אדוני, הדרך היחידה שנשים יכולות היום להשפיע ולעצב את אופיים של בתי הדין זה דרך הוועדה למינוי דיינים, דרך הבחירה, הרגישות, ההבנה, המודעות, המעקב אחר פסיקות כאלה ואחרות.
עליזה לביא: אנחנו רואים את התוצאות היום בחברה בישראל – גם במסורבות הגט, גם בעגונות, גם אי-רגישות כזאת או אחרת – ובאמת ברגע שתהיינה יותר נשים, נראה תמונת מצב אחרת.
שולי מועלם-רפאלי: בעזרת השם.
אלעזר שטרן: שתי נקודות קצרות.
אלעזר שטרן: הרב גפני יצא מכאן, אבל התרומה השלילית לזהותה היהודית של מדינת ישראל היא דווקא, אם אני רוצה לומר מהתחושה של נשים כדוגמה במקרה שלנו, ביחס היהדות כלפיהן, שהוא לא יחס אמיתי.
אלעזר שטרן: אני מכיר יחס אחר של היהדות.
אלעזר שטרן: מה לעשות שסוגי ההתבטאות הזאת הם שהביאו את המעמד של היהדות למקום נמוך יותר משהוא היה בעבר.
אלעזר שטרן: דבר שני, אי-אפשר להתעלם.
אלעזר שטרן: אפשר לשאול על הוועדה למינוי שופטים, ואני כמובן בעד שיהיו גם שם נשים, אבל אי-אפשר להתעלם שגם המושגים שעלו פה, העגונות ומסורבות הגט אין לנו עגונים ומסורבי גט.
שולי מועלם-רפאלי: יש.
<יסכה מזרחי: יש.
עליזה לביא: לא באותם מספרים.
דוד רותם: אין להם ארגונים.
אלעזר שטרן: יושב פה הרב דיכובסקי - - -
מרב מיכאלי: הם לא צריכים ארגונים, יש להם דיינים.
מרב מיכאלי: למה הם צריכים ארגונים?
אלעזר שטרן: יושב פה הרב דיכובסקי, ואני מניח שאם בתי הדין כולם היו שופטים ברוחו של הרב דיכובסקי, הדיון הזה היה בעוצמות הרבה יותר נמוכות.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני נבחרתי בידי ועדה שלא היתה בה אפילו אישה אחת.
אלעזר שטרן: הרב דיכובסקי, בגלל זה כולם מכירים את הרב דיכובסקי.
שולי מועלם-רפאלי: אתה חריג.