GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: דהיינו, חוק שחוקקו והתקבל בשלהי הקדנציה הקודמת ממש, עוד לא עברה שנה, לא עבר שום דבר מאז קבלתו, ואנחנו כבר מזדרזים לראות את היישום שלו, כאשר מי כמוך יודע שבעשרות חוקים, בעשרות תקנות, אתה, ואני מציין את זה לזכותך, מקפיד לקבוע בעת קבלה או של חוקים, או של תקנות, שכל מה שעובר דרכך, שוועדת החוקה תעקוב אחרי הדברים, תבדוק את יישומם, במגוון של נושאים, גם בתי משפט, גם בהוצאה לפועל, במגוון הנושאים שאתה דן ומתעסק בהם.
אורי מקלב: באמת זכינו, זכינו שהנושא הזה, על אף שהוא ממש אושר בשלהי הכנסת, עולה ראשון.
אורי מקלב: צר לי מאוד שחברי הכנסת שפעלו מטעם ארגוני הנשים – אני מקווה שזה לא ירתיע אף אחד מחברי הכנסת של היום – לא נמצאים אתנו.
אורי מקלב: יש היום שחקנים חדשים.
אורי מקלב: כל אלה שעבדו, פעלו והיו צריכים להביא כסף בשביל יישום של יותר בקרה של בתי הדין, אין מי שיעשה את זה היום, אז אולי חברי כנסת חדשים שבאו עם הרבה מרץ יקבלו על עצמם להשיג תקציב כדי שנוכל להשקיע בבתי הדין במערכות כאלה ואחרות שיעקבו באופן אוטומטי.
אורי מקלב: אם לא מובן מה שאני אומר, יחד עם הצעת החוק היתה גם בקשה לתת מערכות שעולות אלפי שקלים ובית הדין אמר שהוא מוכן, רק אין מי שיעשה את זה.
דוד רותם: לא, שאין לו כסף.
שולי מועלם-רפאלי: גם לשפר את התנאים שבהם עובדים הדיינים בבתי הדין.
אורי מקלב: ארגוני הנשים שפעלו בוועדה לא נמצאים אתנו.
אורי מקלב: הזכות של כל אחד לדון בזה.
אורי מקלב: מה שקרה, ואני רוצה לציין את זה, שמי שרצה לקלל, מה לעשות, יצא מברך.
אורי מקלב: אני חושב שהנתונים שהובאו כאן על-ידי הרב דיכובסקי - - -
<בת-שבע שרמן-שני: המטרה היתה טובה מלכתחילה.
<בת-שבע שרמן-שני: למה רצה לקלל?
דוד רותם: סליחה, מי רצה לקלל?
<קריאה: עשינו את זה בשיתוף פעולה עם בתי הדין.
אורי מקלב: אם יש לי חסינות כאן בכנסת זה על המלים שלי.
אורי מקלב: מי שרצה לקלל – יצא מברך.
דוד רותם: מי רצה לקלל?
דוד רותם: רק תגיד לי מי רצה לקלל.
<בת-שבע שרמן-שני: כולם רוצים לעזור.
אורי מקלב: מי שרצה להדגיש שבתי הדין לא פועלים למען סרבני הגט, לא עושים, נותנים לדיונים להתמשך וראה את הנתונים שנמצאים היום, שהוקראו פה, ראה נתון מדהים שבתוך חודש אחרי הוצאת פסקי דין ניתנו גיטין.
אורי מקלב: איפה זה קיים במערכות של בית המשפט על פסקי דין שניתנו?
<בת-שבע שרמן-שני: יש הוצאה לפועל.
אורי מקלב: אני אשאל מבין האסירים האזרחיים שיושבים בכלא, מה האחוז של מסורבי הגט.
אורי מקלב: על מה מדובר פה?
אורי מקלב: הנתונים שניתנו כאן על-ידי הרב דיכובסקי מרשימים, הם יותר ממה שציפינו, ולא עשינו את זה בשום מקום אחר.
אורי מקלב: יש עוד הרבה דברים, הרבה פסקי דין על הרבה עוולות שלא מיושמים, אין פסקי הדין וגם לא ביצוע של פסקי הדין, וכאן יש נתונים של מספרים שבאופן יחסי מרשימים מאוד.
אורי מקלב: לכן מי שרצה לקלל, להציף את הנושא הזה, יצא מברך.
אורי מקלב: זה נושא אחד.
אורי מקלב: תוך כדי הדברים, מתוך הלהט, אולי מתוך הפחד - - -
דוד רותם: אתה יודע, צדיקים רוצים לקלל ונמצאים מברכים.
אורי מקלב: כאן לא עשו צדיקים שנעשתה מלאכתם על-ידי אחרים, זה נעשה על ידם, על-ידי הצדיקים ולא על-ידי אחרים.
אורי מקלב: לא בגלל הכיפה שיש לי על הראש, אני מצפה שגם אחרים יגידו את זה וראיתי שגם חברת הכנסת מיכאלי הזדעזעה.
אורי מקלב: עם כל הכבוד וכל הרצון שלנו לנקוט בסנקציות כספיות, ואנחנו צריכים להטיל, אני לא אומר עכשיו מה קורה למסורבי הגט, אני מכיר מקרוב מסורבי גט לא מעטים כשנגד הנשים לא מפעילים שום סנקציות, אני לא יודע אם זה היה בתוך החוק.
<בת-שבע שרמן-שני: איפה הם מופיעים בנתונים?
<בת-שבע שרמן-שני: נתונים יבשים.
<גלי עציון: זה לא עוצר את חייהם.
אורי מקלב: זה עוצר את חייהם.
<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים יבשים, הם לא מדברים על גברים או נשים.
דוד רותם: למסורבי גט ניתן היתר מהרבנים.
אורי מקלב: אני יכול להביא פרסונל של הכנסת, אני אמר לחברים כאן, כאלה שמסורבי גט במשך שנים רבות.
<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא סגר את התיק?
<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא השיג גט?
אורי מקלב: לא נותנים את זה.
דוד רותם: אין מי שידאג להם.
דוד רותם: יש מי שדואג - - -
<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא דואג להם?
אורי מקלב: כי רק נשיא בית הדין יכול לעשות את הסנקציות, לא כל דיין.
אורי מקלב: אתם לא נותנים להרכיב הרכבים בבתי הדין.
אורי מקלב: כמה פעמים הוא יכול לשבת?
שולי מועלם-רפאלי: נשיא בית הדין ידאג לגברים.
<גלי עציון: - - - לאישה שנייה.
אורי מקלב: אישה שמסורבת לקבל גט, רק נשיא בית הדין יכול.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו סומכים על המסוגלות של הרב עמר, הוא מגדולי הדור הזה.
אורי מקלב: אף אחד לא יפסיק אותי, ואני לא אפסיק.
אורי מקלב: אני פונה אליך, הרב דיכובסקי, עם כל הכבוד וכל הלחץ או הפחד, אני לא יודע מה שיש לכם, אני לא יודע למה זה, אולי כדי לעמוד בזה, אולי בגלל הדיונים האלה, להטיל כל מיני סנקציות.
אורי מקלב: צריך לשמור על כבוד האזרח.
אורי מקלב: לא יכול להיות משפט כפי שנאמר פה שאנשים יישלחו לכלא כדי שראשי ארגוני הפשע ילחצו עליהם לתת גט, אלה דברים מסמרי שיער.
אורי מקלב: באיזו מדינה אנחנו נמצאים?
שולי מועלם-רפאלי: המפתחות בידיהם.
שולי מועלם-רפאלי: הם יכולים להשתחרר בכל רגע.
<הרב שלמה דיכובסקי: אנחנו לא שולחים - - -
אורי מקלב: השימוש האגרסיבי, הכול בסדר.
אורי מקלב: אני גם חושב שזאת מלה קצת מוגזמת.
משה מזרחי: אל תיתפס, הוא אמר את זה - - -
מרב מיכאלי: למה לא להיתפס?
מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי פה מצדד בשוטים וזה יופי של שוט.
<בת-שבע שרמן-שני: כי זו ההלכה.
אורי מקלב: יש לי כל מיני הצעות ייעול.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני אסביר.
<הרב שלמה דיכובסקי: אדם שנכנס לכלא ויושב - - -
<בת-שבע שרמן-שני: - - -
דוד רותם: בת שבע, להירגע.
אורי מקלב: אולי באמת צריך לחזור על הדברים האלה, אני מוכן להפעיל עוד כמה תקנים לבתי הדין - - -
<בת-שבע שרמן-שני: חבר הכנסת מיהדות התורה מדבר - - -
דוד רותם: את לא מעירה לחברי כנסת שמעירים.
אורי מקלב: - - - יהיו מדדים להתקבל לאותם תפקידים, והם יפעילו לחץ מתון או לחץ על הכתפיים של אותו אחד, וכך נגיע לגט.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, אנחנו חייבים לעמוד בחוקים של מדינת ישראל.
אורי מקלב: דין אחד למסרב לתת גט, דין אחד לכולם לחומרה.
אורי מקלב: אני לא מייצג מסורבי גט.
אורי מקלב: מול אחד שלא נותן גט יש גם אישה שלא מקבלת גט.
אורי מקלב: אני לא חושב שאף אחד כאן חשוד ואני לא חשוד כמי שמייצג את הגברים ולא מייצג את הנשים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את הסבל של הנשים שלא מקבלות גט.
אורי מקלב: בתוך הדברים האלה צריך להיות יושר, צריך זכויות אזרח - -
<הרב שלמה דיכובסקי: בוודאי.
אורי מקלב: - - והדברים שנאמרו פה, לפי דעתי - - -
<הרב שלמה דיכובסקי: לשבת בכלא בסביבה לא נחמדה זה זרז גדול לתת גט.
<הרב שלמה דיכובסקי: מאידך, לשבת בכלא בסביבה נחמדה זה זרז קטן מאוד.
אורי מקלב: אני אומר וחוזר ואומר וחשוב שהדברים ייאמרו.
דוד רותם: אתה צודק, אורי, צריך שכל מסורבי הגט, כשהולכים לכלא, ישבו עם מחבלים, עם ביטחוניים, הם יעשו גם תואר שני בינתיים.
אורי מקלב: הנמלטים, יכול להיות שהם נמצאים בהתנחלויות, אולי שם צריך לחפש אותם.
מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, האם אפשר לשמוע מהארגונים את הנתונים שלהם?
מרב מיכאלי: שמענו פה מצד בית הדין על ההשתדלות וההשתדלות.
מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד שרק בשבוע שעבר קיבלתי פנייה חדשה מאישה שבעלה מסרב לתת לה גט.
מרב מיכאלי: היא הגישה אחרי שנתיים תביעת נזיקין לבית המשפט, ובית הדין הודיע לה שהוא לא ימשיך לדון בתיק לא רק עד שתבטל את תביעת הנזיקין, אלא שתתחייב שהיא לא תגיש תביעת נזיקין גם אחרי הגט.
מרב מיכאלי: אולי נשמע מהארגונים תמונת מציאות מהצד הזה.
מרב מיכאלי: אני לא יודעת אם היא שונה, אולי היא זהה.
דוד רותם: עורך-הדין פרימר, יש לך מה להגיד לנו?
<דב פרימר: משהו אחר.
<דב פרימר: רק רציתי להדגיש את הנקודה שעורכת-הדין בת שבע שרמן אמרה ללא רשות, אבל אני חושב שהיא נקודה מאוד חשובה, וזה שהסאבטקסט של הנתונים שראינו כאן
<דב פרימר: זה דבר שחבר הכנסת רותם דיבר בישיבה הקודמת וזה הנושא של המינויים.
<דב פרימר: כלומר, אנחנו רואים כאן לא רק שהחוק הזה הביא לידי מודעות מוגברת לכל הנושא של הסנקציות, אלא שיש לנו היום דיינים אשר מוכנים להפעיל את הסנקציות, וזה דבר חדש.
<דב פרימר: כשאני ועורך-דין רותם פעלנו בתחום זה לא היה במודה.
דוד רותם: כשפעלנו בתחום הכול היה שונה.
<דב פרימר: היום יש לנו דור חדש של דיינים, ואין ספק שהרוח החיה זה הרב דיכובסקי.
<דב פרימר: יש לנו כאן שני דיינים ששייכים לאסכולה הזאת שמוכנים להפעיל את הסנקציות האלה, לדעתי זה הישג עוד יותר חשוב מהנתונים האלה.
<דב פרימר: זה מביא אותנו לידי הכרה שבמינוי של הדיינים ולרוח המפקד, כפי שנאמר כאן, יש חשיבות ואנחנו צריכים להיות רגישים בשאלה את מי אנחנו ממנים.
דוד רותם: עוד מעט יהיו ארבע נשים בוועדה למינוי.
מרב מיכאלי: כן, נשבח את חברת הכנסת מועלם, שבדיוק הלכה, שזה בהצעת החוק שלה.
אברהם מיכאלי: ארבע רבניות יהיו שם.
דוד רותם: כן, הרב היישריק.
<הרב אליהו היישריק: אני מבית הדין הרבני בתל-אביב.
<הרב אליהו היישריק: אני רוצה לענות על השאלות שנשאלו פה למה לא מפעילים ביתר תדירות את הסנקציות.
<הרב אליהו היישריק: ראשית כול, בחלק גדול מהמקרים אין צורך בכך.
<הרב אליהו היישריק: גיטין ניתנים לא בתוך 45 יום, אלא אפילו בתוך שבוע ובתוך שבועיים, מפסק הדין כמובן.
<הרב אליהו היישריק: יש לנו רשימה של סנקציות, בלשון המשפטית זה נקרא "צווי הגבלה".
<הרב אליהו היישריק: אני יכול להגיד לכם מ"הניסיון המועט" שיש לי במשך קרוב ל-19 שנה שצווי ההגבלה האלה מוגבלים ביעילות שלהם, כי חלק מהם לא נוגע לחלק מהציבור.
<הרב אליהו היישריק: ניקח למשל דוגמה שיכולה להפחיד הרבה אנשים – לקבל, להחזיק או לחדש רישיון נהיגה.
<הרב אליהו היישריק: שמעתי שיש כאן נציג של המשטרה.
<הרב אליהו היישריק: לפי הסטטיסטיקה האחרונה 300,000 נהגים מסתובבים על הכבישים לאחר שנשלל מהם הרישיון על בסיס של עבירות תנועה, אז זה לא חסם.
<הרב אליהו היישריק: יכולים להיות שני חסמים שאליהם אתם מכוונים, או לפטר מישהו מהעבודה, שזה כבר תופס אותו חזק מאוד, לשלול לו את הרישיון כמו עורך-דין או כמו רופא - -
דוד רותם: ואז מה שיקרה שאשתו והילדים לא יקבלו אוכל.
<הרב אליהו היישריק: על זה רציתי לדבר.
<הרב אליהו היישריק: - - או להושיב אותו במאסר.
<הרב אליהו היישריק: האישה לצערנו נמצאת פה בין הפטיש לסדן והיא זו שמחליטה.
<הרב אליהו היישריק: באה אישה אלינו ואומרת: אל תושיבו אותו במאסר, אל תשללו לו, כי אחרת על ארבעת הילדים שאני מקבלת בשבילם מזונות, אני לא אקבל עליהם מזונות, אז אנחנו לא יכולים לעשות נגד רצון האישה.
<הרב אליהו היישריק: לכן באותם מקרים שנראה לכם שלכל דבר הפתרון הוא מאסר, זה נכון, אבל זה לא מדויק.
<הרב אליהו היישריק: לא כל מאסר יפתור את הבעיה.
<הרב אליהו היישריק: יש דוגמה שדיברו עליה קודם שאין פתרון מי יצא מהדירה.
<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא יכולים לכפות על מישהו לצאת מהדירה, יש לו זכות קניין ומגיע לו, אותו חלק שנפסק עבורו בחלוקת הרכוש ומגיע גם לה.
<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא יכולים להגיד לו לצאת מהבית ולא יכולים להגיד לה לצאת מהבית, עד שהם לא מסתדרים ביניהם לא נסדר את הגט בפועל.
<הרב אליהו היישריק: אני חושב שיש לי קבלות מספיק, אני חושב שזה ההרכב שנתן הכי הרבה צווי מאסר בשלוש השנים האחרונות.
<הרב אליהו היישריק: התוצאה היתה כזאת: בארבעה מהמקרים ניתן גט לפני שהאדם נכנס לכלא, במקרה אחד ניתן גט אחרי יומיים שהוא כבר חווה את החוויה של הכלא, אבל אחד מהם יושב עד היום ולא נותן גט.
<דורית ואג: כמה זמן זה?
אברהם מיכאלי: נראה לי שהוא נמצא במעשיהו, נכון?
<הרב אליהו היישריק: רבותי, אנחנו רוצים הרי לקדם, אנחנו לא באים לא להתנצח וודאי שאני בתוקף תפקידי כשופט או כדיין אני לא בא לפה להתנצח, אני בא לפה כדי לקדם את הבעיה.
<הרב אליהו היישריק: אדרבה, תעזרו, אנחנו רוצים להיעזר.
<הרב אליהו היישריק: דרשנו בעבר למשל שזה ייחשב כעבירה פלילית, יש לזה הרבה השלכות, אני לא מדבר רק על תנאי מאסר.
<הרב אליהו היישריק: למשל אני אביא דוגמה, אותו אדם שיושב היום במאסר, הוא ישב בגלל שהוא גם אדם דתי ואפילו חרדי, יושב באגף תורני.
<הרב אליהו היישריק: נתתי הוראה חד-משמעית להוציא אותו מהאגף התורני.
<הרב אליהו היישריק: אין לי סמכות, אני אומר במפורש, השב"ס אמר לי: זה לא במסגרת הסמכויות שלך.
<הרב אליהו היישריק: אותו מפקד מקומי בבית כלא, רוצה – הוא עושה את זה, לא רוצה – הוא לא עושה את זה.
<הרב אליהו היישריק: אין לי סמכות, תנו לי את הסמכות הזאת – לא נותנים.
<הרב אליהו היישריק: אני זורק את זה לפתחכם, חברי הכנסת.
<הרב אליהו היישריק: תעזרו לנו.
אורי מקלב: מה אתה מבקש?
אורי מקלב: עוד סנקציות?
<הרב שלמה דיכובסקי: אפשרות להפריד סרבני גט מאסירים אזרחיים, זה הכול.
<הרב שלמה דיכובסקי: האגף התורני זה ישיבה, הם מרגישים בנוח שם.
<הרב אליהו היישריק: האגף התורני הוא כמו בית מלון.
<הרב שלמה דיכובסקי: לא בית מלון, אבל כולל.
דוד רותם: כשהייתי צעיר הקמתי אגף כזה.
<תמי סלע: אפשר לשאול את כבוד הרב אם יש רעיונות יצירתיים אחרים לגבי צווי הגבלה שכן יהיו יעילים?
<בת-שבע שרמן-שני: הצווים יעילים, רק שלא - - -
<הרב אליהו היישריק: הרי יש דברים לא מקובלים לפי חוקי מדינת ישראל.
<הרב אליהו היישריק: דווקא בהלכה אנחנו מכוסים.
<הרב אליהו היישריק: הרב דיכובסקי אמר, וכך כתוב בהלכה, בגמרא גם כן, שאותו אדם שמחליטים לגביו על כפייה – צריכה להיות החלטה על כפייה לגט – אפשר לכפות אותו בשוטים, מה שנקרא פשוט מכות.
<הרב אליהו היישריק: במדינה הזאת אנחנו לא יכולים להשתמש בזה, אז לשבת במאסר, לפעמים זו ברירת מחדל טובה של הבעל.
<הרב אליהו היישריק: צריך לחשוב על כך שזה לא תמיד האפקט הכי טוב, ולכן גם צווי ההגבלה כוחם מוגבל.
<תמי סלע: גם כשאדם נמצא במאסר, יש הרי צווי הגבלה שמתייחסים ספציפית לאסיר ומאפשרים לשלול ממנו כל מיני זכויות שלו כאסיר: חופשות, מבקרים - - -
<הרב אליהו היישריק: זה הוא מקבל, אוטומטית הוא מקבל.
<הרב אליהו היישריק: את יודעת כמה קל היום להעביר לכלא דברים שאת רוצה?
<הרב אליהו היישריק: אני לא רוצה לדבר פה על מה שנעשה, אבל אתם יודעים טוב מהעיתונות והתקשורת מה שאני יודע, שכל דבר שאת רוצה להעביר לכלא ניתן להעברה.
<הרב אליהו היישריק: לא תתני לו לקנות בקנטינה או בשקם, הוא ישיג את כל הדברים האלה.
דוד רותם: ודאי, על חשבון מזונות הילדים.
<הרב אליהו היישריק: הרי אותו אדם שלא חושב לתת גט לאשתו, הוא מתחיל את הסרבנות שלו מהקטע של אי-הופעה לדיונים, ואז אנחנו מוציאים צווי הבאה באופן אוטומטי.
<הרב אליהו היישריק: מוציאים צווי הבאה, ואז בחלק מהמקרים, המשטרה לא ממלאת את זה ללא נימוק.
דוד רותם: בכל המקרים יש נימוק נורא פשוט – כוח-אדם.
<הרב אליהו היישריק: שיידעו איפה הנקודה.
דוד רותם: גם בבתי המשפט לא ממלאים צווי הבאה.
אברהם מיכאלי: אני לא בטוח.
אברהם מיכאלי: בבית משפט, כששוטר לא מביא, אני רוצה לראות את אותה תחנת משטרה, היא תחטוף על הראש.
<הרב אליהו היישריק: רבותי, המשטרה לא אוכפת את זה.
<הרב אליהו היישריק: דוגמה אחרונה שהיתה אצלנו.
<הרב אליהו היישריק: בכתב ידי הוצאתי לאדם צו הבאה ארבע פעמים, אף פעם זה לא מולא.
<הרב אליהו היישריק: בפעם אחת מארבע הפעמים כתבו לי: הוא לא נמצא בכתובת.
<הרב אליהו היישריק: שלוש פעמים לא ענו לי בכלל.
<הרב אליהו היישריק: היה דיון הוא לא הופיע, אפילו לא היה מכתב מהמשטרה למה.
<הרב אליהו היישריק: כתבתי החלטה שאני דורש נימוק ואם אני לא אקבל נימוק או את הבעל בתוך 24 שעות, אני מזמין את מפקד משטרת תל-אביב בעצמו בצו הבאה להביא אותו לבית הדין.
דוד רותם: חשבתי שנתת הוראה לעצור את השר...
<הרב אליהו היישריק: עוד לא.
<הרב אליהו היישריק: לא עברו 24 שעות, המשטרה היתה עם הבעל הסרבן.
<הרב אליהו היישריק: אני שואל את השוטר: איפה מצאת אותו?
<הרב אליהו היישריק: זה היה קשה?
<הרב אליהו היישריק: הוא אומר: לא, זה היה בכתובת שאמרתם לי.
<הרב אליהו היישריק: זו התשובה.
<הרב אליהו היישריק: לא הכול תלוי בבתי הדין.
<הרב אליהו היישריק: עוד דבר, חלק גדול מהכפייה נעצר בגלל עיכוב ביצוע שניתן בבית הדין הגדול.
<הרב אליהו היישריק: עיכוב ביצוע ניתן בבית הדין הגדול עד לדיון.
<הרב אליהו היישריק: מה לעשות שמכורח הנסיבות אין לנו היום בית הדין הגדול, לא קיים דבר כזה.
<הרב אליהו היישריק: יש שני דיינים מתוך 9 או מתוך 11, וכך רוצים שזה יתפקד, אז הכול נשאר תקוע בצוואר הבקבוק, ובצדק, חסר לנו גם באזורי.
אברהם מיכאלי: יהיו בתוך שנתיים, שלוש.
<הרב אליהו היישריק: רבותי, אנחנו לא רוצים לריב על נתונים, אנחנו רוצים לקדם את העניין.
<הרב אליהו היישריק: תעזרו לנו בנקודה הזאת.
דוד רותם: בשבוע הבא נקים ועדת מינויים חדשה.
<הרב אליהו היישריק: אדרבה, שיהיו מינויים לבית הדין הגדול, שיהיו מינויים לבית הדין האזורי - - -
<בתיה כהנא-דרור: בגלל ערעור צווי ההגבלה לא נעצרים לפי החוק החדש.
<תמי סלע: יכולה להיות החלטה מנומקת שכן.
דוד רותם: משה מזרחי, רצית להגיד משהו?
משה מזרחי: רציתי ודילגת עלי.
דוד רותם: אני לא מדלג עליך.
דוד רותם: אתה רואה שאני חוזר אליך.
משה מזרחי: העיקר שאתה חוזר.
<בתיה כהנא-דרור: - - - זה מה שהוא אומר שהערעור לא עוצר את זה.
<הרב אליהו היישריק: הערעור לא עוצר, אבל אם בית הדין הגדול נותן עיכוב ביצוע, אז הוא נותן עיכוב ביצוע.
דוד רותם: עכשיו מדבר חבר הכנסת מזרחי.
משה מזרחי: לא צריך לעקר את הסנקציות האלה.
<הרב אליהו היישריק: אני לא אומר לעקר.
משה מזרחי: אתה מעקר.
משה מזרחי: מצד שני אנחנו שומעים כמה שזה אפקטיבי.
<הרב אליהו היישריק: נכון, זה לא אפקטיבי.
<תמי סלע: למה, דווקא שמענו - - -
משה מזרחי: אני דווקא רוצה לשבח פה.
משה מזרחי: לא לקלל, לברך במידה מסוימת, אני רק לא אוהב את ההשוואה שעושים לבעלי חוב אזרחי.
משה מזרחי: הסטטיסטיקה פה היא סטטיסטיקה שלא משרתת שום מטרה, כלומר, כשאומרים לנו: אצלנו 9,000 פסקי דין נגמרים בתוך חודש.
משה מזרחי: אני מאוד מעריך את זה, אבל זה לא משליך לגבי שום דבר.
משה מזרחי: הבעיה היא כאשר יש לנו סרבנות, לא כאשר יש לנו הסכמות ורצון טוב וזה נגמר בתוך חודש או תוך יומיים או בתוך שבוע.
משה מזרחי: לכן הסטטיסטיקה הזאת לא משרתת שום מטרה, ואנחנו לא צריכים להתלהב שיש 9,000 פסקי דין חיוביים.
משה מזרחי: הבעיה שלנו היא עם אלה שיש בהם סרבנות, על זה הדיון, ולכן נולדו הכלים האלה, כדי לקדם כאשר מדובר בסיפור של חיים, לא של חוב אזרחי.
משה מזרחי: פה זה חיים, וזה לא משנה אם זה גבר או אישה, אני ממש לא עושה הבחנה.
משה מזרחי: כאן הסיפור הוא לא חוב, זה חיים.
משה מזרחי: פה כל מקרה לגופו הוא הסטטיסטיקה של עצמו.
משה מזרחי: כלומר, זה שיש 9,000 זה ממש לא מעודד.
<הרב שלמה דיכובסקי: אני מסכים, כשיש אחד, כבר לא טוב.
משה מזרחי: לכן הסטטיסטיקה פה לא משרתת מטרות טובות, כאילו להגיד: הנה, ראו.
משה מזרחי: מה המבחן?
משה מזרחי: לכן אני נורא שמח שיש מעקב שעושה יושב-ראש הוועדה בסוגיות המאוד רגישות והקריטיות האלה, כי הן מעסיקות שלא מתוך אג'נדה כזאת או אחרת, אלא מדובר פה בחיים, ולכן הנתונים שבאים לבדוק את הכלים האלה.
משה מזרחי: השימוש היזום, לא על-פי בקשות, השימוש היזום של שופטי בתי הדין הרבני עד רמה גבוהה פה, כלומר, לקיחת אחריות של השופטים, והיוזמה, לא בקשות ופניות – ולא שמעתי את החלוקה כמה זה נעשה על-פי בקשות של צדדים וכמה נעשה ביוזמה על-פי החוק שנקבע.
משה מזרחי: אלה השורות התחתונות, ואני פה שמח מאוד לשמוע, אומנם זה נשמע קצת מוגזם "ראשי ארגוני פשע", הוא הלך רחוק עם זה, אבל קלטתי את הרוח שאתה רוצה לשדר באמירה הזאת והבנו שהם יושבים להם במקום, הוא גם יכול כל חייו, 20 שנה באגף התורני, וממילא גם אם הוא היה בחוץ הוא היה יושב בטח באיזו ישיבה ולא עושה כלום רק לומד תורה.
משה מזרחי: שמו אותו במקום קצת סגור והוא גם מקבל קנטינה.
מרב מיכאלי: הוא היה יכול להיות דיין אם הוא היה לומד מספיק יפה.
משה מזרחי: למשל.
משה מזרחי: מצד שני, בכל זאת הנתונים מאוד אפקטיביים.
משה מזרחי: אני מבין שהבקרה והפיקוח של מערכת המחשוב עוד לא יצאה לפועל.
משה מזרחי: קראתי בחומרים הקודמים שהוקצה תקציב לזה בזמנו, לכן הופתעתי לשמוע שעדיין - - -
אברהם מיכאלי: תקציב תיאורטי.
אברהם מיכאלי: התחייבו שייתנו.
משה מזרחי: התחייבו ולא נתנו.
דוד רותם: נתנו בסוף.
מרב מיכאלי: למה הרב דיכובסקי אומר שהוא לא יכול לדעת כל דבר אם יש לו מערכת שאמורה לספק לו מידע על כל דבר?
<הרב שלמה דיכובסקי: קיבלתי את הזימון ברביעי בערב – חמישי, שישי-שבת.
מרב מיכאלי: לא לכבודנו לדעת, לדעת בשביל היום-יום, לדעת מה קורה ועל מי צריך להפעיל הגבלות.
<הרב שלמה דיכובסקי: לא יכולתי להספיק.
<הרב שלמה דיכובסקי: אם אני רוצה לדעת מה קורה באותם תיקים בעייתיים, צריך להעמיק בתיק.
<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא פשוט לבדוק ידנית תיק-תיק, לראות מה קורה בו.
<הרב שלמה דיכובסקי: כשתיק אחד לא בא על פתרונו, אני רואה בזה כישלון שלי ושל המערכת, אבל אין לי אפשרות פיזית.
<הרב שלמה דיכובסקי: גם אם הייתי עובד בשבת, לא הייתי יכול לעשות את זה.
משה מזרחי: זה ברור לחלוטין.
מרב מיכאלי: לא היינו רוצות שתעבוד בשבת, הרב דיכובסקי.
<הרב שלמה דיכובסקי: אותם 38 תיקים, סימנתי לעצמי בשמות, לבדוק אותם אחד לאחד.
מרב מיכאלי: מבחינתך יש 38 תיקים בעייתיים?
<הרב שלמה דיכובסקי: יש 38 תיקים שלא קיבלתי תשובה מה קרה בהם.
<בת-שבע שרמן-שני: שבהם ניתנו צווים?
משה מזרחי: עוד שני משפטים.
משה מזרחי: היושב-ראש, שאל אותי אם סיימתי לפני שאתה עובר הלאה.
משה מזרחי: מאחר והעלו פה סוגיות שנוגעות למשטרה ולמערכת אכיפת החוק, אני רוצה לסייע.
משה מזרחי: אני חושב שכדאי שתביאו נתונים לגבי ביצוע של צווי הבאה.
משה מזרחי: בשבילי זה סוג של דרמה גדולה, זו תקלה - - -
אברהם מיכאלי: הוא מזמן דיון על זה, דודו, בשבוע הבא.
אברהם מיכאלי: תעשה גם על בתי המשפט.
משה מזרחי: אם אני מתפרץ לדלת פתוחה, שימציאו נתונים שאפשר יהיה לתת גם למשטרה לתבוע ולראות למה הדברים לא נעשים, אם זה בכזאת פרופורציה קשה כמו שהוא מתאר ביחס לבתי המשפט הרגילים.
מרב מיכאלי: אני מבקשת להבין מהרב דיכובסקי למה - - -
דוד רותם: רק שנייה.
דוד רותם: נתתי רשות דיבור לבת-שבע שני.
מרב מיכאלי: מתנצלת, בת שבע.
<בת-שבע שרמן-שני: תודה רבה.
<בת-שבע שרמן-שני: קודם כול, אני מברכת על הנתון המדהים שב-103 מתוך 105 תיקים שהוטלו סנקציות ניתן גט.
<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, מה שאנחנו טוענים כל הזמן שהטלת סנקציות תביא לגט, הוכיחה עצמה במספרים.
<בת-שבע שרמן-שני: זה שלב ראשון.
<בת-שבע שרמן-שני: השלב השני, מה שאני לא מצליחה להבין, קודם כול, 103 מתוך 105 זה אומר שני תיקים.
<בת-שבע שרמן-שני: מאיפה עוד 36 תיקים ל-38?
<בת-שבע שרמן-שני: לא הבנתי אם בהם לא הוטלו סנקציות בכלל - - -
דוד רותם: אלה תיקים ישנים.
<בת-שבע שרמן-שני: אני אתמודד עם המתמטיקה אחר-כך, אני אשמח לקבל הסבר.
<בת-שבע שרמן-שני: שני הדיינים שהובאו לפה, אני מברכת על זה שהובאו.
<בת-שבע שרמן-שני: הם דיינים מהטובים שבבית הדין, שהם אכן מטילים סנקציות, פותרים תיקים וכו'.
<בת-שבע שרמן-שני: כולנו יודעים שיש הרבה יותר דיינים - - -
דוד רותם: את שמה לב ששניהם לא דתיים לאומיים?
<בת-שבע שרמן-שני: נכון.
<הרב שלמה שטסמן: אני בוגר נתיב מאיר.
דוד רותם: אני יודע של מה אתה בוגר.
<בת-שבע שרמן-שני: אני חוזרת על מה שאמרתי ללא רשות - - -
<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא שופטים אדם לפי מראה.
<הרב אליהו היישריק: זה היה גרוע מאוד אם נשפוט אדם לפי מראה.
דוד רותם: אתה רוצה להכחיש שאתה חרדי?
<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים שלא נחשפו פה - - -
משה מזרחי: כדיין אל תענה לו על שאלות כאלה.
משה מזרחי: אתו אתה מתחיל פה, אתה לא יודע אף פעם איפה אתה גומר.
דוד רותם: הוא כבר גמר.
דוד רותם: אתה לא מבין, הוא מונה.
משה מזרחי: אתה שופט, אל תיכנס למסלולים שהוא מנסה להעלות אותך.
דוד רותם: הוא כבר מונה.
<בת-שבע שרמן-שני: בעניין הנתונים שחסרים פה.
<בת-שבע שרמן-שני: הרב היישריק הזכיר את העניין של צווי הבאה שלא ממלאים ושבעלים נעלמים וכו'.
<בת-שבע שרמן-שני: במקרה אנקדוטה, התקשרה אלי אחת מפרקליטויות המדינה וביקשה ממני נתונים על תשלום שאישה מקבלת בשביל הגט, משום שבעלה ברח מהארץ כי מדינת ישראל התרשלה, האישה תבעה את מדינת ישראל בתביעה נזיקית והפרקליטה רצתה להוכיח שבין אם היא היתה נשארת בארץ ובין אם הבעל ברח, היא היתה מפסידה כסף, מכיוון שהיא היתה צריכה לשלם לו כדי לקבל את הגט.
<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים שמופיעים פה הם שהוא נתן גט אחרי שניתנו הסנקציות.
<בת-שבע שרמן-שני: אני מבקשת לברר קודם כול על כל התיקים שבהם לא ניתן חיוב.
<בת-שבע שרמן-שני: אנחנו מדברים על מקרה הקצה, כאשר ניתן החיוב ואז ניתנו הסנקציות.
<בת-שבע שרמן-שני: אני שואלת על כל המקרים שלא ניתן בהם חיוב ומקרים שניתן בהם חיוב, האם מרגע שניתן החיוב מפסיק הסחר בגט?
<בת-שבע שרמן-שני: אני יודעת שלא, אבל אני שואלת האם לבית הדין יש נתונים כאלה.
<בת-שבע שרמן-שני: יכול להיות שהוא נתן גט בגלל שהוא קיבל את הסנקציה ויכול להיות שאחרי שהוא קיבל את הסנקציה והוא עדיין לא נתן את הגט, מופעל על האישה לחץ להמשיך ולוותר ואז הוא נתן גט.
<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, משא-ומתן לצורך גט הוא לגיטימי כמו כל משא-ומתן אחר, כל זמן ששאלת החיוב היא שאלה שעל השולחן.
<בת-שבע שרמן-שני: אם בית הדין נותן את דעתו האם הבעל הזה חייב לתת גט או לא חייב לתת גט, אז היא יכולה להמשיך לנהל משא-ומתן, אבל אם בית הדין מתעלם מהשאלה הזאת ומאפשר לצדדים, לסכסך ביניהם ולריב ביניהם, כוח המיקוח הוא בלתי שווה לחלוטין.
<יסכה מזרחי: מה עם נשים שצריכות לקנות את הגט?
מרב מיכאלי: תמשיכי, בת-שבע.
<בת-שבע שרמן-שני: כאשר כוח המיקוח הוא בלתי שווה לחלוטין, אנחנו כמובן לא יכולים לדעת האם היא שילמה לצורך הגט.
<הרב שלמה דיכובסקי: את מבקשת תשובה לשאלה הזאת?
<בת-שבע שרמן-שני: אני רק אגיד עוד משפט.
<בת-שבע שרמן-שני: כשדיבר הרב שטסמן על היכולת להוציא גט גם ללא סנקציות, הוא דיבר על אפשרות אחת שמתנהלת בהרכב של הרב שטסמן, לצערי בהרכבים אחרים, כיוון שהם יודעים שהדיין הוא אחד שלא יטיל סנקציות, הוא אפילו לא יקבע חיוב בגט, מתחיל שלב המשא-ומתן ברגע שנכנסים לאולם.
<בת-שבע שרמן-שני: האישה או הבעל או באי-כוחם יודעים שלא יהיה חיוב בגט, ממילא זה לא נידרש לחוק הזה ולמעקב לגבי הסנקציות, ולכן כבר בשלב הזה מתחיל המשא-ומתן.
<בת-שבע שרמן-שני: על הנתונים האלה, על זה אנחנו מדברים.
<בת-שבע שרמן-שני: היום הבעיה של מסורבות גט היא בעיה של סחטנות גט, היא בעיה שהן משלמות לצורך קבלת הגט, על זה שמתוך 103 התיקים שקיבלו את הגט אחרי סנקציות, אנחנו לא יודעים כמה ילדים נפגעו בדרך.
<בת-שבע שרמן-שני: מתוך ה-38 תיקים שלא נפתרו עדיין, למשל הובאה דוגמה שהבית לא פורק.
<בת-שבע שרמן-שני: בבית המשפט או בבית הדין הרבני יש סמכות גם בעניין פירוק שיתוף בדירת המגורים.
<בת-שבע שרמן-שני: אם מדובר על דירה מדיור של המדינה, דיור סוציאלי, גם את זה במושב הקודם תיקנו, ויש אפשרות כבר היום לקבוע מי ישב בדירה ולא לחכות עד אחרי הגט.
<בת-שבע שרמן-שני: אם יש בעיה להתמודד עם הבעיה של הדירה, צריך להתמודד עם הדירה, זה לא תירוץ לא לתת גט.
<בת-שבע שרמן-שני: גם בעל שיושב בכלא חייב מזונות ילדיו, להגיד שלא נשלח אותו לכלא כי אז הוא לא ישלם מזונות?
<בת-שבע שרמן-שני: הוא חייב במזונות.
<בת-שבע שרמן-שני: הוא בחר לשבת בכלא, מפתחות הכלא בידיים שלו, היא תיזון מרכושו אם הוא לא עובד, היא תיקח את חצי הדירה ותתחיל לאכול מהדירה - - -
<יסכה מזרחי: אם יש.
<בת-שבע שרמן-שני: אם אין, היא תקבל מזונות מהביטוח הלאומי, בין אם הוא יושב בכלא ובין אם הוא לא יושב בכלא.
<קריאה: 1,200 שקל.
<יסכה מזרחי: הרבה פעמים אין.
<בת-שבע שרמן-שני: כשהוא לא יושב בכלא והוא מסרב לתת לה גט, הוא רץ לשלם את המזונות כל חודש?
<בת-שבע שרמן-שני: הוא לא משלם.
<בת-שבע שרמן-שני: הוא לא משלם לה את זה.
<גלי עציון: למה אחרי שהיא כבר אכלה, פותחים שוב את העניין הזה ודנים שוב בדירה ודנים שוב במזונות וממשיכים שוב למכור סוסים, אפילו שהוא יושב בכלא?
<גלי עציון: זאת השאלה.
מרב מיכאלי: בתיה.
<בתיה כהנא-דרור: קודם כול לגבי הנתון של ה-9,000 שקיבלו גט, הרי כל שנה נפתחים 17,000 תיקי גירושין.
<בתיה כהנא-דרור: אלה נתונים שלכם.
<בתיה כהנא-דרור: כל שנה נפתחים 17,000 תיקי גירושין, אז גם אם ניתנים 10,000 תיקים - - -
<תמי סלע: מחצית ויותר זה בהסכמה.
מרב מיכאלי: 9,000 זה יותר מחצי, אבל מה עם הנותרים?
<בתיה כהנא-דרור: נניח שמחציתם בהסכמה, נניח שמחציתם הגבר פתח, מה קורה עם ה-4,000 הנותרים?
<בתיה כהנא-דרור: איפה הם נאספים בדרך?
<בתיה כהנא-דרור: אני לא מבינה בכלל את הנתון.