GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת משיח: עד היום לא ניתן מענה בכלל לעברייני מין מכחישים.
<ענת משיח: היו דיונים גם בכנסת לגביהם וניתנה איזושהי הסכמה עקרונית וכן יש שינוי בתפיסה וברצון, אבל אנחנו רואים שעדיין קשה מאוד ליישם את זה.
<ענת משיח: למשל, בית-משפט המליץ באיזשהו תיק כן לקבל עבריין מין מכחיש, רמת המסוכנות שלו נמוכה, לקבוצה.
<ענת משיח: הכניסו אותה לקבוצה פסיכו-חינוכית ופשוט הטיפול לא היה מותאם לעברייני מין מכחישים וזה לא עבד.
<ענת משיח: בקיצור, שתי אוכלוסיות גדולות נוספות של עברייני מין שלא מקבלים מענה.
<טלי שפורן: מה שאת אומרת הוא לא מדויק.
<טלי שפורן: לגבי האסירים המכחישים - אנחנו כן עושים הפרדה בין מכחישים עם הכחשה גורפת שאומרים: אין לי בעיה, לא עשיתי, לא הייתי.
<טלי שפורן: אותם אנחנו לא משלבים בקבוצות לטיפול בעברייני מין כי הם טוענים שהם לא עשו את העבירה.
<טלי שפורן: אותם אנחנו משלבים בכל מיני קבוצות של הגברת מודעות, הגברת תובנה, כדי לקדם אותם לכיוון איזושהי הודאה שיהיה אפשר להתחיל לטפל בהם.
<טלי שפורן: אסירים מכחישים שהם עם הכחשה חלקית והם מתאימים לטיפול, הם משולבים בטיפול הייעודי.
<טלי שפורן: יש לנו כן אסירים שמשולבים הייעודי שהתחילו ממקום של הכחשה חלקית ועם הזמן הם פיתחו את המודעות.
<טלי שפורן: זה מתחיל בקבוצות הפסיכו-חינוכיות של כישורי חיים.
<טלי שפורן: מי שמסיים את הקבוצות האלה וכן מעלה את המודעה ואת התובנות מתקדם לקבוצות הייעודיות במחלקות ובמב"ן.
<ענת משיח: אני מסכימה עם התפיסה, אבל הסנגוריה לא משוכנעת ולא רואה בשטח שבאמת זה מיושם.
משה מזרחי: הנושא האחרון הוא באמת מתקופתי.
משה מזרחי: אין חוק יותר ראוי ממנו למרות האיזונים שנדרשו כדי להכניס אותו לפועל וזה החוק למניעת העסקת עברייני מין.
משה מזרחי: חלף למעלה מעשור ופה מכל החוקים האלה שדיברנו שרוצים להחזיר למעגל החיים את עברייני המין ולמזער את הפגיעה שלהם זה ממש חוק אמפירי שצריך להיות מלווה בנתונים אמפיריים.
משה מזרחי: כלומר, באכיפה אמפירית.
משה מזרחי: זאת אומרת, לא דיבורים נוזליים.
משה מזרחי: פה יש כמה דברים שלמרות שחלף הרבה מאוד זמן לא יודעים את מהות החוק.
משה מזרחי: הציבור לא מכיר אותו.
משה מזרחי: המעסיקים או המוסדות לא יודעים שהם צריכים לעשות את זה.
משה מזרחי: לפני שאני מבקש נתונים אני פונה ושואל למה, אלוהים אדירים, לא יוצאים באיזשהו קמפיין?
משה מזרחי: זה עלה, זה נתבקש.
משה מזרחי: ביקשו אותו.
משה מזרחי: אתה רואה שעל כל דבר עושים מסעי פרסום כאלו ואחרים.
משה מזרחי: אפשר להוציא דרך לשכת הפרסום הממשלתית, למשל, ולהריץ משהו מחדש שייתן מידע לציבור.
אורלי לוי אבקסיס: אני ויריב לוין העברנו חוק ושמנו בתוך החוק את נושא הפרסום.
אורלי לוי אבקסיס: מעניין אותי אם הוא קוים.
משה מזרחי: הוא לא מקוים כי אין קמפיין כזה.
משה מזרחי: יש הפצה בקרב משרדים ממשלתיים, את זה אני יודע.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בתוך החוק עשינו סעיף מיוחד לפרסום.
משה מזרחי: אין, לא היה.
משה מזרחי: לדעתי, לא היה מעולם כי אני לא ראיתי אף פעם כזה.
משה מזרחי: אולי היה פעם.
משה מזרחי: מותר פעם בעשור או פעם בחמש שנים לרענן את הציבור בהנחיות החשובות באופן שאי-אפשר אפילו לשער אותן.
משה מזרחי: זה צריך להיות ברור פה לכל היושבים סביב השולחן.
<דורית ואג: מתחילים עכשיו לגייס עובדים לקייטנות.
משה מזרחי: בדיוק.
משה מזרחי: דורית מעלה פה את נושא הקייטנות עכשיו וכל מיני מעגלים כאלה ואחרים וענפים שונים שהם נעדרי פיקוח לחלוטין.
משה מזרחי: האנשים גם לא יודעים את זה.
משה מזרחי: אנחנו מתעוררים פעם אחר פעם וזה באמת מדהים שיושב עבריין מין בדיוק במקום שהוא לא היה צריך להיות בו, מקבלים אותו לעבודה.
משה מזרחי: אין לנו מענה.
משה מזרחי: כמה עולה להוציא פרסום כזה?
<יואל הדר: פרסום עולה כסף.
<יואל הדר: לא מזמן עשינו פרסום לכלי ירייה משום שחשבנו שזה נושא שהוא גם כן אקוטי, הרבה אנשים נרצחו.
<יואל הדר: בתעדוף של המשרד שלנו בדברים מסוימים אנחנו עושים את התעדוף שלנו.
<יואל הדר: יש דברים אחרים שאנחנו חשבנו שהם יותר קריטיים למשרד באותה עת.
<יואל הדר: פנינו למשרדים אחרים גם כן בגלל נושא המעסיקים.
<יואל הדר: אנחנו לא מעסיקים אותם.
<יואל הדר: ביקשנו לעניין משרדים אחרים שישלבו את זה בכל מיני התקשרויות שהם עושים כדי להגביר את המודעות לעניין הזה.
משה מזרחי: כן, אני יודע.
<נעמה מנחמי: מה היו התגובות מאותם משרדים?
<יואל הדר: חלק אמרו שישלבו את זה וחלק - - -
<נעמה מנחמי: מי אמר שלא ישלב?
<יואל הדר: לא, לא קיבלנו תשובה שלא.
משה מזרחי: האם יש המצאות של קונסורציום משרדי כדי לצאת לקמפיין משותף?
משה מזרחי: נניח משרד הרווחה והמשרד לביטחון הפנים ואולי משרד החינוך, משרד הכלכלה בעניינים שונים.
משה מזרחי: אני שואל ברצינות, אני לא יודע איך זה עובד.
משה מזרחי: האם אפשר לעשות איזה קונסורציום כדי שכל אחד ייתן משהו?
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, משרדי הממשלה אף פעם לא עושים כלום אם אתה לא מכריח אותם.
משה מזרחי: המשרד לוקח על עצמו לנסות לארגן את זה כדי שנצא עם איזה תקווה קלה שאנחנו אולי נראה משהו?
משה מזרחי: אני מוכן לסייע בזה ברוח גבית.
<ורד וינדמן: המשרד שלכם ב-2001 כתב לנו שהוא יפעל ב-2013 יחד עם האוצר על מנת לייחד סעיף תקציבי לנושא הזה.
<יואל הדר: מהקיצוצים של דברים אחרים כנראה שלא יכולנו לתעדף את העניין הזה.
<יואל הדר: העניין הוא בהחלט עניין תקציבי במהותו.
<נעמה מנחמי: האם יש אכיפה של החוק הזה על-ידי המשרד שלכם?
<יואל הדר: את זה המשטרה תגיד.
<נעמה מנחמי: אני מבינה שאין לו תקציב לפרסום.
משה מזרחי: אני הצעתי לו משהו.
משה מזרחי: תגיד לי אם זה נשמע הזוי כי אני בא מעולם אחר כנראה.
<יואל הדר: זה לא הזוי.
משה מזרחי: אז תגיד: אנחנו, המשרד לביטחון הפנים, לוקחים את הדגל ומנסים ללכת על הרעיון הזה.
<יואל הדר: אני יכול להציף את זה, להעלות את זה.
<יואל הדר: זה לא עניין משפטי.
<יואל הדר: אני יכול להעלות את מה שאדוני מציע.
<יואל הדר: אני לא מתווכח עם אדוני פה, אני פשוט אציף את זה הלאה.
משה מזרחי: אני חושב שזה ממש אקוטי.
<יואל הדר: אדוני יודע יותר טוב ממני שאנחנו באים לדיון פה ואז הנושא הזה, ואחר כך יש לנו נושא אחר שאומרים שהוא הדבר הכי חשוב בעולם.
משה מזרחי: המרכזים - לאט לאט, הדרגתי.
משה מזרחי: פה זה מ-2001.
משה מזרחי: זה משהו שאתה יודע שאם אתה עושה אותו ואם מנעת שניים-שלושה כאלה שהתגלגלו למקום הזה, זה רציני כמו הפרסום על כלי ירייה.
<יואל הדר: הבעיה בפרסום היא בכך שהוא תקף לזמן קצר כי אנשים שוכחים.
<יואל הדר: .
<יואל הדר: אנחנו שמים את הכסף ואחרי זה דבר שנשתכח, זה לא בא למודעות.
<יואל הדר: אם אנחנו יכולים להשקיע בדברים שהם אכיפה בדברים אחרים אנחנו משקיעים ולאו דווקא בנושא הפרסום.
<יואל הדר: למשל, באלכוהול ובסמים אנחנו מדגישים כל פעם כי אלכוהול וסמים זה דבר שהוא מאוד אקוטי למשרד ובעייתיות חוזרת.
<דורית ואג: כשהם נותנים רישיון הם צריכים להזכיר להם.
<דורית ואג: משרד החינוך אמור להיות פה.
<דורית ואג: הנה, משרד החינוך.
משה מזרחי: למשל, פותחי קייטנות למיניהן נדרשים לבדוק, לפנות?
<רינת וייגלר: בכל מה שנוגע למוסדות שהם בפיקוח משרד הרווחה, במכרזים שלנו הדבר הזה מופיע בצורה ברורה כדרישה.
<רינת וייגלר: הם נדרשים ובשלב מתן הרישיון והפיקוח, ויש לנו מפקחים שמפקחים על מוסדות, על המוסדות שהחקיקה הזאת רלוונטית לגביהם במסגרת הפיקוח נבדקת השאלה הזאת האם האישור הזה התקבל או לא התקבל.
משה מזרחי: בוא נשמע עכשיו את משטרת ישראל שתספר לנו.
משה מזרחי: לפחות לגבי 2011 נתבקשתם מכוח ההזמנה לדיון.
משה מזרחי: כמה אישורים כאלה נתבקשתם?
<זהבה לייב: אני זהבה לייב, אני הנציגה של אגף - - - ומודיעין.
<זהבה לייב: בשנת 2011 הגיעו 89,411 בקשות לקבל אישורי משטרה לפי החוק, מתוכם 106 סורבו.
<זהבה לייב: לעומת זאת, בשנת 2012 אנחנו רואים גידול מרשים.
משה מזרחי: בקשות של מה?
<זהבה לייב: בקשות לקבל אישורי משטרה לפי החוק.
<קריאות: שאין מניעה להעסיק אותם.
משה מזרחי: מיוחדים?
משה מזרחי: בקשות ייחודיות לבקשות הזה?
<זהבה לייב: בקשות לפי החוק.
אברהם מיכאלי: יש מודעות.
<זהבה לייב: בשנת 2012 חל גידול מרשים – 143,363 בקשות, מתוכם 145 סורבו.
משה מזרחי: 145 פניות סורבו.
משה מזרחי: מאיזה עילות?
<זהבה לייב: שזה לא מתאים לחוק.
משה מזרחי: סורבו - דהיינו, הם לא יכולים להיות מועסקים.
משה מזרחי: מה זה סורבו?
משה מזרחי: תגדירי לנו.
משה מזרחי: סורבו זה: אדוני, אין לך סטטוס לבקש ממני.
<זהבה לייב: סורבו - אתה לא יכול לעבוד במוסד.
<זהבה לייב: כל היתר אושרו לעבוד.
<נעמה מנחמי: האם היו בקשות שבאמת אמרתם שזה לא מתאים מבחינת המוסד?
<נעמה מנחמי: כלומר, אותו אדם שפנה לא נכנס - - -
<זהבה לייב: אני מניחה שכן, אבל על זה אין לי נתונים.
<דורית ואג: אבל עדיין הם יהיו בתוך 145 האלה.
<זהבה לייב: מה שאני יכולה להגיד זה שרואים פה עלייה, ממש עלייה מרשימה בין השנים.
<זהבה לייב: זה אומר שעל אף היעדר שביעות רצון מזה שבאמת נותר עוד הרבה מהבחינה הזאת של לעשות ולהביא למודעות הציבור וכו' ושצריך באמת גיוס של כל הגורמים הרלוונטיים, עדיין מסתבר שהרבה מעסיקים מכירים את החובה שלהם לפי החוק.
משה מזרחי: האם יש איזשהו ניסיון לאכיפה עם מוסדות שלא מקיימים?
<קריאה: זה לא אצלה.
משה מזרחי: אצל מי זה?
<זהבה לייב: המשטרה לא רואה את עצמה כגוף שעושה בקרות ופיקוחים.
<זהבה לייב: המשטרה היא רשות אוכפת חוק.
משה מזרחי: זה עבירה פלילית, דרך אגב.
משה מזרחי: נדמה לי שהעונש על זה שנתיים מאסר?
משה מזרחי: זה לא עבירת חטא של פיקוח.
<זהבה לייב: ככל שיש תלונה המשטרה פותחת בחקירה.
<זהבה לייב: אני יכולה לתת נתונים.
משה מזרחי: כלומר, זה רק בא באופן יזום ואם תוך כדי חקירה כבר תפסו מישהו והוא כבר עשה את המעשים הרעים שרצינו למנוע ממנו, ואז מסתבר שלא בדקו.
משה מזרחי: כמה תיקים כאלה מחקירות מלוות במעשה מגונה כי רק אז אני מאמין - - -
<זהבה לייב: אין לי על זה.
<זהבה לייב: הנתונים שיש לי הם לא בפילוח כל כך ייחודי.
<זהבה לייב: מאז 2009 ועד היום נפתחו 19 תיקים, הוגש כתב אישום אחד וחמישה תיקים נסגרו.
<זהבה לייב: 13 תיקים נמצאים בהליכי חקירה או תביעה.
משה מזרחי: נגד המעסיקים אני מדבר, שלא נתבלבל.
<זהבה לייב: לא, לא.
<זהבה לייב: אין לי בפילוח אם זה רק נגד המעסיקים.
משה מזרחי: נגד המעסיקים.
<זהבה לייב: עבירות לפי החוק זה גם נגד המעסיקים וגם נגד המועסק.
<זהבה לייב: אין לי פילוח פה.
<זהבה לייב: אני מניחה שהרוב זה נגד המעסיקים.
<נעמה מנחמי: זאת אומרת שבחמש שנים פחות מעשרים חקירות בנושא.
<זהבה לייב: כן, אבל יכול להיות - - -
<נעמה מנחמי: פחות מארבע בשנה.
<זהבה לייב: לגבי החידוד של כבוד היושב-ראש, יכול להיות שיש עוד כתבי אישום נוספים שהוגשו על-ידי הפרקליטות בעבירות העיקריות, בעבירות המין, וכספיח, כנוסף, הוגשו עבירות לפי החוקים.
<זהבה לייב: על זה אין לנו נתונים.
<זהבה לייב: אני מדברת על 19 תיקים כשהעבירה היחידה זה העבירה הזאת של - - - .
<זהבה לייב: הרוב אני מניחה שזה נגד המעסיק.
<נעמה מנחמי: מה עם תיקוני החקיקה שאנחנו מחכים ומצפים בכיליון?
<אייל פרידמן מירב: אני לא כאן בקשר לחקיקה.
<דורית ואג: רצינו לדעת מה עושה משרד החינוך.
<אייל פרידמן מירב: אני מניח שחלק מהעניין שיש מעט מאוד תיקים בפועל כי יש עוד מסננות בדרך שמונעות את העסקתם של אותם עבריינים או אנשים פוטנציאליים לעבריינות מין, כל מה שקשור להנחיות ולפעולות שאנחנו עושים לכל המוסדות ולכל הפעילויות בפיקוח משרד החינוך.
<אייל פרידמן מירב: זה גם פריסה גדולה מאוד וגם היקפים גדולים מאוד.
<אייל פרידמן מירב: כל עובדי ההוראה נבדקים ומי שיש עליו איזשהו רישום פלילי או כמובן עבירת מין לא מקבל אישור העסקה.
<אייל פרידמן מירב: אנחנו גם בודקים פעם בחמש שנים את האנשים שנמצאים בתוך המערכת.
<אייל פרידמן מירב: ההנחיות שאנחנו מפיצים מופצות לרמת מנהלי בתי-הספר.
<אייל פרידמן מירב: בשנתיים האחרונות יצא חוזר מנכ"ל מאוד מפורט בעניין הזה לאור התיקון לחוק ב-2011, וזה כולל חידוד ההנחיות למנהלי בתי-הספר של מנכ"לית משרד החינוך בכל מה שקשור לעובדי הוראה, קבלני משנה, קייטנות, כולל השרת בבתי-הספר, כולל המדריך החברתי, כולל נהגי הסעות, כולל קבלנים שבאים לעשות עבודות מזדמנות בתוך בית-הספר.
<אייל פרידמן מירב: כולם או צריכים להיבדק לפני זה.
<אייל פרידמן מירב: מי שאי-אפשר לבדוק אותו מחויב להביא אישור ממשטרת ישראל על היעדר עבירות מין אחרת למנהל בית-הספר אסור להכניס אותו לתחום בית-הספר או בליווי.
<אייל פרידמן מירב: אם זה תיקון של בעל מקצוע כזה או אחר הוא חייב להיות מלווה על-ידי אחד מאנשי הסגל של בית-הספר או המוסד החינוכי.
אברהם מיכאלי: מה הבעיה לספק את אותן הנחיות גם לוועדי הורים בבתי-הספר?
<אייל פרידמן מירב: אין שום הנחייה, יש חוזר מנכ"ל שיצא.
<אייל פרידמן מירב: אנחנו לא מפקחים על ועדי הורים.
אברהם מיכאלי: אנחנו הרי מחפשים כרגע איך להקל.
אברהם מיכאלי: נניח, על ביטחון הפנים.
אברהם מיכאלי: אם נצפה מהם מתי הם יפרסמו לציבור זה יגיע אולי לעוד עשרים שנה.
אברהם מיכאלי: מכיוון שאתם מיידעים את מערכת החינוך כמעט במלואה, מכיוון שוועדי הורים הם חלק מבתי-הספר, אז אפשר לשים את זה בדף, בעלון.
אברהם מיכאלי: הרי יש שיתוף פעולה עם ועדי הורים בבית-ספר.
אברהם מיכאלי: זה חלק מהציבור הגדול שהוא הקליינט של בית-הספר.
אברהם מיכאלי: השאלה היא האם מבחינת
אברהם מיכאלי: כם יש בעיה לעשות את זה באמצעות מנהלי בתי-ספר?
אברהם מיכאלי: אני רוצה להגיע בסוף למצב שהציבור יודע שיש לו זכות כזאת ושיש חשש מהדברים האלה.
אברהם מיכאלי: האם משרד החינוך אחראי על הקייטנות?
<אייל פרידמן מירב: יש קייטנות של משרד החינוך, יש קייטנות לא של משרד החינוך.
אברהם מיכאלי: אין קייטנה שהיא לא מפוקחת על-ידי גורם כלשהו, או משרד החינוך, או המתנ"סים.
<קריאות: יש.
אברהם מיכאלי: רבותי, אין פרטיות בלי רישיון.
אברהם מיכאלי: אנחנו יוצאים מהוועדה הזאת בידיעה ברורה שיש על הכול פיקוח והשאלה היא מי מפקח.
אברהם מיכאלי: חלק זה ממלכתי כמו שאומרים וחלק פרטי.
אברהם מיכאלי: הפרטי גם עדיין הרשות המקומית המפקחת, היא לא תיתן למישהו לפתוח קייטנה.
אברהם מיכאלי: נציג משרד החינוך, אם אני יכול לקבל ממך התחייבות פה שהמשרד מעבר למנהלי בתי-הספר גם ידאג לכך שבאמצעות מנהלי בתי-הספר יעבירו גם לוועדי הורים שהם חלק פעיל בבית-הספר כך שהם ידעו שעוקבים או שלא עוקבים מספיק וכו' וכו'.
<אייל פרידמן מירב: אנחנו לא מסתירים את המידע, המנהלים מקבלים את החוזרים.
<אייל פרידמן מירב: מי שידבר עם המנהל יקבל את האינפורמציה.
<אייל פרידמן מירב: האם אפשר לפרסם את זה?
<אייל פרידמן מירב: אני לא רוצה עכשיו לזרוק פה - - -
אברהם מיכאלי: זה לא חומר סודי.
<אייל פרידמן מירב: נכון.
<אייל פרידמן מירב: אני לא רוצה לזרוק תשובה לא בדוקה.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא מבקשים מכם תקציב חדש.
<אייל פרידמן מירב: המידע הזה לא מסווג.
אברהם מיכאלי: לכן, אם אפשר להנחות את מנהלי בתי-הספר ליידע את ועדי ההורים על זה.
<אייל פרידמן מירב: אני לא רוצה להיכנס לזה.
אברהם מיכאלי: סליחה, מה זאת אומרת לא רוצה להיכנס?
אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד, אני לא אתן לך להתחמק מזה.
אברהם מיכאלי: לך לשר ותחזור אליי עם תשובה.
אברהם מיכאלי: יש ציבור גדול בבית-הספר שזה הציבור.
אברהם מיכאלי: הציבור הזה יכול לקבל את אותו מידע באמצעות מנהלי בתי-הספר כי כבר יש את המידע הזה בבית-הספר.
אברהם מיכאלי: אז מה הבעיה הפרוצדוראלית ליידע את ועדי ההורים?
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, חבר הכנסת מיכאלי ניהל חלק מהדיונים על חקיקת החוק שלי ושל יריב לוין על ההרחבה, ובאמת ביחד עם המועצה לשלום הילד גם על כל מה שקשור באי-העסקת עברייני מין בכל מה שיש לו נגיעה לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: הכנסנו אז קייטנות, הסעות, אפילו תיאטראות וכד' שיש להם נגיעה.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם גם הורה שלוקח את בחופש הגדול את הילד שלו לקייטנה שהיא לא דרך משרד החינוך ידע שיש לו את הזכות לבקש שכל מי שיבוא במגע במסגרת הקייטנה או כפועל יוצא שלה עם הילדים לא יהיו לו עבירות מין?
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שיכולתם לשחרר החוצה אפילו בכל הבלוגים האלה של אתרי בתי-הספר ולהגיד: דעו שחובה על-פי חוק לכל מי שיש לו נגיעה בהעסקה עם ילדים, להמציא אישור שאין לו עבירות מין.
אברהם מיכאלי: ממה שאני מכיר, היום ברשות המקומית כשנותנים רישיון לקייטנה פרטית דורשים בדקדקנות ממש כל דבר, מחויבים על-פי חוק.
אברהם מיכאלי: אם אני על פרטי יכול לדרוש מרשות מקומית שנותנת רישיון, קל וחומר משרד ממשלתי שממילא כבר עוסק בזה שייתן להורים.
<אייל פרידמן מירב: כל הפרסומים של המשרד של חוזרי מנכ"ל והנחיות נמצאים באתר של משרד החינוך.
<אייל פרידמן מירב: כל הציבור נגיש לעניין הזה.
<אייל פרידמן מירב: אפשר להקליד חוזרי מנכ"ל או הוראות בענייני עבריינות מין ולהיכנס.
אברהם מיכאלי: יש הבדל בין אקטיבי לפסיבי.
<אייל פרידמן מירב: נבדוק את זה.
אברהם מיכאלי: אתה יכול להגיד לי: אני לא רשאי לענות על זה.
אברהם מיכאלי: אבל אני מבקש ממך.
אברהם מיכאלי: יש לך שבוע לחזור אלינו עם תשובה, עמדת השר, עמדת המנכ"לית, כדי לעשות ממש אקטיבי ולא שההורים יבואו ויחפשו בניירת.
אברהם מיכאלי: רבותי, אנחנו לא מבקשים מכם משהו שהוא לא הגיוני.
אברהם מיכאלי: החוק הזה הוא חוק ללא שיניים.
אברהם מיכאלי: למשרד לביטחון הפנים אין כסף, משרד החינוך עושה - - -.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים שהחוק הזה יהיה מיושם.
אברהם מיכאלי: אני מבין שתיקוני חקיקה כרגע אין פה.
<נעמה מנחמי: המשרד לביטחון הפנים התחייב.
אברהם מיכאלי: התחייבו לפני שמונה שנים, את יודעת.
<נעמה מנחמי: אולי תיתן להם לענות ונשמע.
<דורית ואג: אני מבקשת לשאול שאלה כי אני מנסה להבין.
<דורית ואג: הרי יש ארגון הורים ארצי שהוא בקשר עם משרד החינוך על בסיס יומי.
<דורית ואג: מה הבעיה לפנות לארגון ההורים הארצי שהוא יפיץ לוועדי ההורים מייל.
אברהם מיכאלי: גם להם אין כסף להפיץ.
<דורית ואג: תאמין לי, יש להם מייל ויכולים ליידע את ועדי ההורים.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה לגלגל אחריות מאחד לשני.
<דורית ואג: זה לא אחריות, זה גם.
אברהם מיכאלי: גם, אני מסכים.
אברהם מיכאלי: אבל לכל בית-ספר יש ועד הורים שהוא פעיל בבית-הספר והוא אחראי על התלמידים בבית-הספר.
אברהם מיכאלי: לכן, אני מצפה ממשרד החינוך לעשות את הפעולה הקטנה לדאוג לכך שמנהלי בתי-הספר יידעו את ועד ההורים על ההנחיות האלה שממילא קיימות כבר בבית-הספר, זה הכול.
אברהם מיכאלי: המשרד לביטחון הפנים, מה לגבי תיקוני חקיקה?
אברהם מיכאלי: כבר דיברנו על זה שתי קדנציות.
<יואל הדר: ראשית, אנחנו קידמנו תזכיר חוק, הפצנו תזכיר חוק.
<נעמה מנחמי: בכנסת הקודמת.
אברהם מיכאלי: הקודמת קודמת.
<יואל הדר: כן, אבל מאחר ומדובר בתיקוני חקיקה שנוצרו לצורך תיקון חוק קיים אז מטבע הדברים שיש גורמים אחרים חוץ מהמשרד לביטחון הפנים שיש להם דעה לגבי הנושא שקשור בהעסקה.
<יואל הדר: אנחנו קיימנו מספר דיונים בנושא הזה גם אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה והוא ביקש מאיתנו.
<יואל הדר: מבחינתנו, היינו מוכנים להפיץ כבר טיוטה, להעלות את זה לוועדת שרים.
<יואל הדר: אבל הוא ביקש ששני דברים נוספים אנחנו נלבן אצלנו.
<יואל הדר: אנחנו כמובן מכבדים את הבקשה הזו.
<יואל הדר: אני חושב שזה גם ראוי מפני שבסופו של דבר צריך לצאת עם תיקונים ראויים.
<יואל הדר: אני מקווה שבתקופה הקרובה אנחנו אמורים לסיים יחד אצל המשנה את שני הדברים האחרונים שנשארו בעייתיים ולקדם את הטיוטה.
אברהם מיכאלי: ממתי תזכיר החוק הזה?
<יואל הדר: 2012.
אברהם מיכאלי: כשאני מנהל ישיבות אני גם נותן לכם תאריך שתחזרו עם תשובה מתי זה מסתיים, כי אני מכיר תזכירי חוק שמטיילים ארבע שנים ואחרי ארבע שנים כשמתחלפת ממשלה מתחילים מחדש.
אברהם מיכאלי: אצלכם, ברוך השם, השר לא התחלף אז אין לכם עניין של החלפה.
אברהם מיכאלי: אפשר תוך חודשיים לדווח לוועדה הזאת איפה זה עומד?
<יואל הדר: לדווח, בוודאי.
אברהם מיכאלי: לדווח שזה הסתיים.
אברהם מיכאלי: מי נמצא פה מטעם משרד המשפטים?
<אביגיל סון: אני, אביגיל סון.
אברהם מיכאלי: אני תמיד רואה בכם כאחראים על תזכירי חוק.
אברהם מיכאלי: כי אם אצלכם זה מגיע לסבב אתם גם יכולים לדרבן את אותם משרדי ממשלה שהם מעכבים.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שתזכיר חוק מטייל יותר משנה.
אברהם מיכאלי: אני יודע שבקדנציות קודמות כבר דיווחו לנו על יוזמות כאלה או אחרות.
אברהם מיכאלי: אתם כמשרד משפטים חייבים לתת דד-ליין לכל משרד ממשלתי כי מדובר פה בפיקוח נפש, לא מדובר פה בחוקים של קישוט.
<אביגיל סון: נכון.
<אביגיל סון: אני מכירה את התזכיר הזה מצוין.
<אביגיל סון: הוא מורכב משני תזכירים.
<אביגיל סון: יש בו המון המון נושאים שונים שדורשים תיקונים שהביאו אלינו מהשטח ועלו תוך כדי עבודה על התזכירים.
<אביגיל סון: גם אחרי הפצת התזכירים עלו עוד בעיות ואנחנו בכוונה רצינו לתת להן מענה ולא להתעלם מהבעיות שקיימות בשטח ולהמשיך עם תזכיר.
אברהם מיכאלי: כמה זמן צריך לענות על המענים האלה?
<אביגיל סון: התזכיר הנוכחי כמו שהוא שינו את זה ברצף על נושאים שונים שעלו תוך כדי.
<אביגיל סון: אף אחד לא מעכב.
<אביגיל סון: אין שום משרד שמעכב, בטח שלא באיזה בכוונת מכוון, את התזכיר הזה.
<אביגיל סון: נעשית עליו עבודה אינטנסיבית ונעשתה עבודה אינטנסיבית משותפת בשנים האחרונות.
<אביגיל סון: כמו שיואל אמר, קבועה ישיבה בחודש הקרוב שאמורה מבחינתנו ומכל מה שידוע לנו להכריע את הנושאים האחרונים שדורשים הכרעה.
אברהם מיכאלי: חודשיים זה מדי הרבה בשביל לסיים את זה?
<אביגיל סון: אני חושבת שלא.
אברהם מיכאלי: פעם אמרו לי שפקודה למניעת טרור זה דבר בלתי אפשרי, ותוך שנה סיימו את זה.
אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד, זה פחות מורכב מהפקודה.
אברהם מיכאלי: לכן, אבקש בשם הוועדה לקבל פה דיווח תוך חודשיים שהתזכיר כבר סיים את הסבב שלו והחוק הונח.
אברהם מיכאלי: אני מכריח אתכם, את משרד המשפטים, כי אתם המוביל בסוף של כל העסק, לא המשרד לביטחון הפנים.
<אביגיל סון: רק אסביר.
<אביגיל סון: התזכיר צריך לעבור אישור של ועדת שרים.
אברהם מיכאלי: בסדר, שיגיע לוועדת שרים.
אברהם מיכאלי: כשוועדת שרים תפיל אותו אנחנו נטפל בוועדת שרים.
<נעמה מנחמי: מתי את חושבת שזה יגיע לוועדת שרים, מבחינתכם?
אברהם מיכאלי: תוך חודשיים.
אברהם מיכאלי: לא, לא שואל אותה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה תוך חודשיים פה תשובה.
אברהם מיכאלי: שנה ומשהו זה מסתובב, זה בלתי אפשרי.
אברהם מיכאלי: האמיני לי, יש לי כבר ניסיון.
אברהם מיכאלי: החוקים האלה שמטיילים לא ייגמרו בחיים.
אברהם מיכאלי: צריך לתת להם דד-ליין ולוח זמנים.
אברהם מיכאלי: בבית-המשפט לא הייתם מעזים לבוא לשופט ולהגיד לו: סליחה, כבוד השופט, אין לנו זמן עכשיו.
אברהם מיכאלי: נבוא עוד שנה.
אברהם מיכאלי: ועדת כנסת עושה פיקוח על חוקים שהם בסוף ללא שיניים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לרוץ לוועדת העבודה והרווחה.
<נעמה מנחמי: מה גם שמטרת החוק הזה לתקן כל מיני לקונות בחוק שממש מקשות על היישום שלו.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו כחברי כנסת נגיש חוקים פרטיים בעניין הזה יגידו לנו שהממשלה מטפלת בזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו נותנים את הכבוד לממשלה, אבל לא יכול להיות שהממשלה תסתובב עם החוק הזה בלי סוף ואנחנו לא נגמור את זה.
אברהם מיכאלי: מי עוד רוצה להגיד משהו?
<ורד וינדמן: ורד וינדמן, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד.
<ורד וינדמן: אני רוצה להעלות נושא שלא עלה כאן עדיין ונוגע לחוק הגנה על הציבור.
<ורד וינדמן: אחד הדברים שאנחנו רואים לא אחת בפסיקה וקשור להגשה מאוד מאוחרת של צווי פיקוח, בקשה לצוו פיקוח.
<ורד וינדמן: המשמעות היא שחולף זמן ממושך מבלי שעבריין מין מורשע שיש הסכמה שרוצים לבקש מבית-המשפט צו פיקוח ובעצם לא נמצא תחת פיקוח.
<ורד וינדמן: כמובן שזה משפיע גם אחר כך על בתי-משפט בהחלטות שהם מרגישים צורך להתחשב באיחור הזה.
<אושרת שוהם: אני אושרת שוהם, אני מהפרקליטות.
<אושרת שוהם: אני אענה על זה.
<אושרת שוהם: היום אני חושבת שהתופעה הצטמצמה עד כדי מקרים מועטים ביותר.
<אושרת שוהם: היתה תקופה שהיה קושי תקציבי ביחידת הפיקוח וגם במב"ן שגרם לכך שהבקשות לא הגיעו במועדן.
<אושרת שוהם: זאת אומרת, היינו לפעמים מקבלים בקשה או המלצה לצו פיקוח אחרי שהאסיר היה משתחרר או ממש סמוך לשחרורו.
<אושרת שוהם: היום הדברים הם אחרת.
<אושרת שוהם: היתה תקופת ביניים כזו, הדברים מאוד מצומצמים.
<אושרת שוהם: היום אני יכולה להגיד שב-99.5% של המקרים בקשה לצו פיקוח מוגשת לפני שהאסיר משוחרר מבית-הכלא.
<אושרת שוהם: הבעיה היום שאנחנו נתקלים בה, לצערנו, היא שבתי-המשפט לא מיד נענים לבקשה הזו וקובעים את הדיונים אפילו אחרי שהאסיר משתחרר ואז זה יוצר לנו בעיה שהיא מאוד מאוד מצערת, אבל זה כבר לא טעות שלנו.
אברהם מיכאלי: מהי, לדעתך, הסיבה שבתי-המשפט לא משתפים?
<אושרת שוהם: אני מניחה שזה עומס של בתי-המשפט.
<אושרת שוהם: זה דווקא דבר שהיה יכול בהחלט לסייע לנו.
אברהם מיכאלי: נמצא פה מישהו מהנהלת בתי המשפט?
<אושרת שוהם: רק כדי להבהיר, כדי להגיש בקשה לצו פיקוח צריכה להיות הערכת מסוכנות שנעשית על-ידי מב"ן או על-ידי גורמים של בריאות הנפש בשב"ס או המרכז להערכת מסוכנות.
<אושרת שוהם: אחריה צריכה להיות המלצה של יחידת הפיקוח ורק אחר כך מוגשת בקשה
אברהם מיכאלי: אם יש וג"ע זה עוד הארכה?
<אושרת שוהם: לא, לא.
<אושרת שוהם: בלי וג"ע.
<אושרת שוהם: הכול קורה, אבל הכול חייב לקרות סמוך לשחרור והדברים נתפרים.
<אושרת שוהם: היום הדברים מאוד מאוד תפורים.
אברהם מיכאלי: את אומרת שהכדור אצל הנהלת בתי-המשפט?
<אושרת שוהם: אני יכולה להגיד שזו באמת היתה תופעה שטיפלנו בה נקודתית.
<אושרת שוהם: יש לנו היום כפל ביחידת הפיקוח של מי שמכין את ההמלצות וגם במב"ן השתלטו על החסרים.
<אושרת שוהם: גם בבתי-המשפט זה לא תופעה שאני יכולה להגיד באופן כללי.
<אושרת שוהם: יש לנו כמה וכמה מקרים שבהם בתי-המשפט לא נענים לנו מיד ואז זה באמת יוצר בעיה.
<אושרת שוהם: ברוב מקרים תוך כמה ימים נקבע דיון.
אברהם מיכאלי: כמה מקרים אתם מכירים?
<ורד וינדמן: יש כמה מקרים שהגיעו עד כדי פסיקת העליון שאני מניחה שאת מכירה שניגשו אחרי חודשיים, אחרי שלושה חודשים.
<אושרת שוהם: זה מאוד מאוד חריגים.
<אושרת שוהם: זה בדרך כלל בהארכת צווי פיקוח.
<אושרת שוהם: יש, יש - - -
<ורד וינדמן: לא, לא.
<ורד וינדמן: אני יכולה לתת את הדוגמאות האלה, אני מניחה שאת מכירה אותן.
<אושרת שוהם: נכון, זו היתה באמת תקופה נקודתית.
<אושרת שוהם: אני חושבת שהדברים האלה לגמרי השתפרו בזמן האחרון.
<אושרת שוהם: מכיוון שיש חובת ייצוג הרבה פעמים הדיון הראשון הוא דיון שבו אנחנו מגישים את הבקשה והוא עוד לא בדיוק יודע אם יש סנגור, אין סנגור, ואם הסנגור שניהל את התיק הוא זה שינהל את ההליך ואז זה נדחה לעוד פרק זמן עד שממונה סנגור, עד שהוא נכנס לעניינים.
<אושרת שוהם: זה גם פרק זמן שצריך לקחת אותו בחשבון.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הנהלת בתי-המשפט לא פה בקטע הזה.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע מה היקף התופעה שמדברים עליה, אבל כל מקרה עומד בפני עצמו.
אברהם מיכאלי: אני מציע שהם יעבירו לנו דוח מה קרה שם.
<דורית ואג: אני ארשום לפניי.
<דורית ואג: אנחנו קבענו שנעשה עוד ישיבה ואפשר לבקש.
משה מזרחי: האם יש מישהו שמרכז בפרקליטות את כל נושא הצווים, גורם אחד מרכזי ולא כל אחד בתיק ובתפזורת?
<אושרת שוהם: כן.
<אושרת שוהם: זו אחת הדוג
<אושרת שוהם: מאות שבה הפרקליטות נערכה, אולי הדוגמה, בצורה מאוד מאוד מרשימה.
<אושרת שוהם: יש פורום.
<אושרת שוהם: נתחיל מזה שיש נציג בכל פרקליטות מחוז שמרכז את החומר.
<אושרת שוהם: הוא זה שאחראי על הכנת כל הצווים ומרכז גם ריכוז ידע.
<אושרת שוהם: יש פורום ארצי שנפגש אחת לחודשיים בערך והולך יד ביד עוד לפני שהחוקק חוקק.
<אושרת שוהם: אני חברה בו, אבל זה הולך עוד לפני שהחוק חוקק.
<אושרת שוהם: הוא דן בשאלות עקרוניות, בשאלות של מדיניות.
<אושרת שוהם: הפרקליטות לגמרי ערוכה מבחינת העניין הזה בצורה מאוד מאוד מרוכזת ומאוד מאוד מאוחדת מבחינת העבודה שלה.
<אושרת שוהם: זה לא תיק פה, תיק שם.
<אושרת שוהם: יש רפרנט בכל מחוז, לפעמים יותר מאשר רפרנט אחד.
<אושרת שוהם: במחוזות עמוסים כמו בירושלים, כמו דרום, יש יותר מאשר רפרנט אחד.
משה מזרחי: יש איזה תוכנית ממוחשבת שיכולה לבצע מעקבים אחר הדברים האלה?
משה מזרחי: הגזמתי עכשיו, הא?
<אושרת שוהם: לא, אדוני לא הגזים.
<אושרת שוהם: דווקא זה היה עוד לפני שהמערכת - - -
משה מזרחי: זה מעקב בכל זאת מאוד פרובלמטי.
<אושרת שוהם: דווקא יחידת הפיקוח היא גורם שמרכז את הידע בצורה מאוד מאוד מרשימה.
<אושרת שוהם: יש לנו יועצים משפטיים וגם היחידה שנמצאים כאן שהם מרכזים את הידע גם ההיסטורי, גם העדכני, לגבי כל המפוקחים.
<אושרת שוהם: לכל אחד מהרפרנטים בכל מחוז יש ידע ושליטה מלאה, מוטת שליטה גם על מי שמפוקח, לא על מי שמסתיים לו הצו, וגם על מי שיש הארכות וגם באופן היסטורי.
<אושרת שוהם: אין מיחשוב כלל פרקליטותי.