GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורית מלמד: הרי זו בדיוק המטרה – להבטיח שהמקלט יהיה פתוח, בכל צרה שאפשר יהיה להיכנס לשם.
אורי מקלב: האם לפי הסעיף הזה - הקנס מדבר על בעל הנכס, ויש עשרה כאלה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהמפגע הוא שגורם לנכס הזה לא להיות פנוי, תפוס – זה אחד מתוך העשרה.
אורי מקלב: השאלה, אם חוקית הרשות יכולה לתת את הקנס רק לאחד?
אורי מקלב: החוק היום קובע: לבעלי הנכס.
אורי מקלב: עם כל הכבוד לתובע העירוני או לפקח העירוני, הוא לא בית משפט.
אורי מקלב: איך בסמכותו להחליט שהוא נותן רק לו?
אברהם מיכאלי: משרד הפנים אומר: הדיירים לא מסתדרים ביניהם – יש להם אינסטנציה אחרת - המפקח על בתים משותפים.
אברהם מיכאלי: כרגע אנחנו רוצים שהאזרחים יחזיקו מקלט נקי.
אברהם מיכאלי: אחד יחטא – כל העדה ייענשו.
אברהם מיכאלי: אנחנו פה מאשרים את זה.
אורי מקלב: השאלה, משרד הפנים, אם אפשר שבסופו של תהליך, אם בעל המיטלטלין אומר שזה שלו – האם יש לו סמכות חוקית לתת רק לו?
אורי מקלב: וכרגע – אני לא משפט – לכאורה, אם אתה נותן קנס, אסור לך לתת רק לו אלא לכל בעלי הנכס.
<מיכל גולד: הסעיף מדבר: כפי שיידרש בכתב לפני הוראות סעיף 14, כלומר יש דרישה בכתב שעוברת מהעירייה לאזרחים לפני.
<מיכל גולד: יש להם פרק זמן.
<מיכל גולד: הקנס – אני מניחה שבזמן הזה אפשר לדבר עם העירייה.
אברהם מיכאלי: זה לא רק עיריית נס ציונה אלא זה כל העיריות, יש להן אותה בעיה.
אברהם מיכאלי: אני מעורר את זה על גבם כרגע, כי הם באים לבקש את הבקשה.
אברהם מיכאלי: אבל כל רשות שבאה להטיל קנס מסוג זה, אשאל אותם את אותה שאלה.
<אורית מלמד: תמיד יש האפשרות לבקש להגיע לבית משפט בסוף.
<אורית מלמד: הרי אם האזרח לא משלם את הקנס, הוא מגיע לבית משפט.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה לשלוח אותם לבתי משפט.
<שולמית מנדלמן כהן: אם אפשר לענות לחבר הכנסת מקלב, לעניות דעתי, מאחר שמדובר בבעל נכס, ולכל דייר יש חלקו היחסי ברכוש המשותף, ככל שהרשות רואה באופן ברור שהוא המפגע - יש לה ראיות לעניין – אנחנו עובדים, כמובן, קודם לכן עם מכתבי התרעה, ויש מפגש עם התושב לפני מתן הקנס – ככל שהרשות יודעת שזה המפגע, לדעתי, הוא בהגדרת בעל נכס, וברמה הזאת דווקא המידתיות שבאכיפה מחייבת את מתן הדוח לא רק לו.
<שולמית מנדלמן כהן: לדעתי, אין מניעה, כי הגדרת בעל נכס אינה מחייבת.
אברהם מיכאלי: השאלה, איך אתם יכולים פרקטית לעשות את זה?
אברהם מיכאלי: בזה שתעשי חקירה בבניין – אני לא יודע כמה פקחים, יש להם סבלנות לעשות חקירות בשלושים דיירים שגרים בבית משותף.
<מיכל גולד: עצם זה ששולחים דרישה, ורק אז מגיע הקנס, יש לאזרח אפשרות להשיב לעירייה ולנהל דין ודברים, ורק אז מגיע הקנס – זה יותר מידתי.
<מיכל גולד: במקרים שאין את זה אנו מוסיפים סייג, שאנחנו דורשים שתהיה התרעה לפני, שתהיה דרישה לפני.
<מיכל גולד: במקרים שלא ברורים, אנחנו דורשים דין ודברים עם האזרח לפני הטלת הקנס.
אברהם מיכאלי: המטרה חשובה והכוונה שלכם היא טובה, ואני מסכים שצריך לשים את כל כובד המשקל על הדיירים שגרים שם.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, אנחנו מעלים את הסוגייה הרגישה הזאת כי אנחנו צריכים כמחוקק או כממשלה לחשוב, איך לא לפגוע באלה שאין להם יד ורגל בזה.
אברהם מיכאלי: צריך לחשוב, איך אנחנו עושים את זה.
אורי מקלב: אחת הסוגיות בתלמוד – שותפים – מה זה נקרא?
אורי מקלב: האם לכל אחד יש החלק שלו, כשיש עשרה, ועוד לא ביררנו, או בכל חלק– לכל העשרה יש בעלות.
אורי מקלב: זו אחת הסוגיות בגמרא.
אברהם מיכאלי: בדיון שנעשה על הצווים, את הסוגיה הזאת אולי נשמור כשאלה עקרונית מול משרדי הממשלה – איך נוכל לגרום לכך שמצד אחד, יהיה סדר וניקיון בכול, ומצד שני, לא נגרום למלחמת עולם בין השכנים לגבי פינוי מקלט.
אברהם מיכאלי: יש כל מיני אנשים "מיוחסים", במירכאות, שהחליטו שהמקלט שלהם, ועושים שם פעילות לא על דעת השכנים, אבל השכנים פוחדים להתמודד אתם.
אברהם מיכאלי: הנה, חבר הכנסת סוייד היה סגן ראש רשות הרבה שנים.
אברהם מיכאלי: אתה יודע מה זה להתעסק עם דיירים שלא נעים לך להתעסק אתם.
אברהם מיכאלי: מאשרים.
<שולמית מנדלמן כהן: אדוני היושב-ראש, דיברתם על אכיפה מינהלית.
<שולמית מנדלמן כהן: דיבר חבר הכנסת מקלב, למשל, על העובדה שיש רשויות שהקנסות ניתנים כדי לייצר הכנסת מינימום וכו'.
<שולמית מנדלמן כהן: אני יכולה לומר פה שאין כזה דבר בעיריית נס ציונה.
<שולמית מנדלמן כהן: האכיפה היא כדי לשמור על הסדר הציבורי, על כל הדרוש.
<שולמית מנדלמן כהן: אנחנו נשמח להיות חלק בכל דיון שהמקום המכובד הזה ימצא לנכון לזמן אותנו, להאיר את עיני בית המחוקקים גם על דרכי האכיפה, שהן בהחלט מידתיות, בהחלט לטובת הציבור, ואם דיבר חבר הכנסת על מקורות, אז כל המרחם על אכזרים, סופו שיתאכזר לרחמנים.
<שולמית מנדלמן כהן: האכיפה היא מידתית.
אברהם מיכאלי: בדיוני פיקוח שנעשה על הצווים, רשות כמו נס ציונה, מכובדת, תוזמן גם ותביע את הניסיון הרב שלה.
דורית ואג: ביום שני הקרוב יש לנו דיון על הליכי גבייה של הרשויות.
דורית ואג: מרכז השלטון המקומי מרכז, והוא יזמין, אז אם זה מעניין אתכם – בבקשה.
דורית ואג: תודה רבה, הישיבה נעולה.
<חיים געש: אל"ף, אין לנו יעדי גבייה לפיקוח בפרדס חנה-כרכור.
<חיים געש: אנחנו מבקשים לאשר צו עבירות קנס לנושא של שילוט ברשות.
<חיים געש: משום מה, בעבירות הקנס שהעברנו לפני חמש שנים העניין הזה לא נכנס, ואנחנו רוצים לעשות סדר בנושא, ולשפר את איכות חיי התושבים.
<חיים געש: מבקשים לאשר את הצו.
<אפרת חקאק: הערה כללית לכל העיריות: היום יש כל מיני סייגים על פרסום מודעות ושלטים.
<אפרת חקאק: הוועדה קבעה בעבר שעבירת הקנס לא חלה על שלטים פוליטיים, אבל יש רשויות מסוימות שהסייג חל רק על מודעות בעלי אופי פוליטי בבית מגורים, ויש עיריות שהסייג הוא כללי.
<אפרת חקאק: משרד המשפטים רוצה להסביר את העיקרון.
<מיכל גולד: אנחנו מחריגים מצווי עבירות קנס מודעות בעלות אופי פוליטי, כי אנו רוצים שבמקרים האלה זה יישאר בשיקול דעת של התובעים, ולא יהיה נתון לפקחים.
<מיכל גולד: לכן בכל מקום שיש עבירה שקשורה למודעה בעלת אופי פוליטי, יש להם עבירה, אפשר להגיש כתב אישום, אבל הם לא יכולים לאכוף את זה באמצעות צווים, כי התובעים צריכים להפעיל שיקול דעת, לראות שזה לא פוגע בחופש הביטוי ודברים נוספים.
<מיכל גולד: במקרה הזה של פרדס חנה כרכור יש פה שני סעיפים: אחד שמדבר על מודעה, סעיף 2, וסעיף 7, שמדבר על רשיון לשלט.
<מיכל גולד: ממה שהבנו מהיועץ המשפטי של הרשות, ההבדל בין מודעה לשלט - יש הגדרת המושגים – שלט מכוון למשהו עסקי, ומודעה – לא עסקי.
<מיכל גולד: לכן מבחינת סעיף 7, נבקש להוריד לגמרי את הסייג, גם כי מבחינת למעט הרשאה לאחר, כשמדובר בבית עסק, אנחנו לא ממעטים הרשאה לאחר, שלא ייצא שבעל העסק יגיד לעובד: לי אסור, אבל אתה תתלה.
<מיכל גולד: מבחינת שלטים בעלי אופי פוליטי או מודעות אבל, זה לא נכנס בהגדרת שלט.
<מיכל גולד: לכן אנחנו מבקשים להוריד את זה.
<מיכל גולד: בסעיף 2 כן נבקש את הסייגים.
<מיכל גולד: בסעיף קטן (2) של שלט שמורה על כך שעסק עבר ממקום אחד לאחר, בסעיף 21 לחוק עצמו יש החרגה של אותו דבר בדיוק, בכלל מחוק העזר, ולכן נבקש להוריד את זה גם פה מהסייג.
מרב מיכאלי: שוב בבקשה, בלשון לא משפטית.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על מודעות שכן מותר לפרסם.
<מיכל גולד: הקדמה קצרה.
<מיכל גולד: כשיש האיסור בחוק העזר, העבירה קיימת, והרשות תמיד יכולה להגיש כתב אישום על הסעיף הזה.
<מיכל גולד: אנחנו מדברים עכשיו על הפיכה של זה לעבירת קנס, כלומר גם פקח יכול להטיל קנסות.
<מיכל גולד: אנחנו לא מחריגים מהעבירה אלא רק מיכולת הפקח לתת קנסות.
<מיכל גולד: אנחנו מדברים על מקרים – למשל, מודעות אבל, מודעה בעלת אופי פוליטי.
<מיכל גולד: אלה דברים שאנחנו רוצים שלא ניתן יהיה להטיל עליהם קנס.
<מיכל גולד: הרשות יכולה לטפל בדרכים אחרות.
<מיכל גולד: האבחנה שעשיתי בין סעיף 2 לסעיף 7 - פה מדובר על פרסום מודעה ופה מדובר בהצגת שלט.
מרב מיכאלי: על מה את רוצה שפקח לא יוכל לתת קנס?
<מיכל גולד: זה מה שמדובר פה בסעיף 2 – דגל שמשמש סמל של מדינה כו', ובלבד שהוא מוצג כדין.
<מיכל גולד: מודעות אבל – אנחנו מורידים את סעיף 2.
<מיכל גולד: סעיף 2 יישאר.
<מיכל גולד: זה רק לוגיקה משפטית.
<מיכל גולד: חוק העזר לא חל על שלט שמורה על מעבר של פעילות, לכן אנחנו מורידים את זה מכאן.
<מיכל גולד: מודעות ושלטים שמצויים בתוך בית עסק ואינם מופנים כלפי חוץ – למשל: תפריט.
<מיכל גולד: פרסום בדרך של כרוזים שמחולקים מיד ליד, מודעות למכירת רכב שמצויות בתוך הרכב וכו', מודעה הנעשית בידי אדם במהלך אסיפה או הפגנה, מודעות ושלטים בעלי אופי פוליטי, ושלט שחובה להציגו לפי כל דין.
אברהם מיכאלי: יש שלטים על הודעה על פעילות שנעשית במתנ"ס או בשיעור כזה או אחרת, ומדביקים את זה על כל עמוד בעיר.
אברהם מיכאלי: זה כולל?
<חיים געש: בחוק העזר לשילוט עצמו יש הגדרה, מה זה מודעה, ואיפה אפשר לתלות אותה.
<חיים געש: אנחנו רוצים את היכולת לאכוף.
<חיים געש: הקנס יאפשר לנו לאכוף את מה שאדוני אומר.
<חיים געש: זו אחת הסיבות שבאנו הנה, כי אנחנו מתפתחים, וזה נעשה ג'ונגל.
<חיים געש: לא היה לנו אפשרי לאכוף את זה.
<חיים געש: היום, ברגע שמישהו יתחיל למלא את עמודי החשמל ואת הקירות, אפשר יהיה לפעול.
אברהם מיכאלי: אתם יצרתם לוחות מיוחדים בעיר לצורך מודעות מהסוג הזה?
<חיים געש: יש לנו לוחות מודעות בהיקף גדול, ועכשיו יגדלו לפני הבחירות.
<חיים געש: יש לנו מספיק לוחות מודעות.
אברהם מיכאלי: עוד הערות?
אברהם מיכאלי: מובן?
<אפרת חקאק: אני רוצה לחזור על הנאמר פה על-ידי נציגת משרד המשפטים – מכאן ואילך משרד המשפטים יבקש להחריג כל מודעה פוליטית בעירייה, אז הפקח לא יכול, בכל עירייה שתבוא מעכשיו ואילך, להטיל קנסות על מודעה פוליטית.
<אפרת חקאק: והדבר השני, בסעיף 10 ראיתי שלא החרגתם הרשאה לאחר.
<מיכל גולד: כאשר מדברים על מקום מסחרי, האיסור – לא יציג שלט ולא ירשה לאחר.
<מיכל גולד: פה אנחנו מבחינים, למשל, בין בית עסק, שאז הרשות לאחר – יגיד: לי אסור, אבל אתה העובד תתלה, וכך אני פטור מאחריות.
<מיכל גולד: לכן אנחנו אומרים: אסור לך גם להרשות לאחר, לבין אם אנחנו מדברים על שני אזרחים, ואני עכשיו אקבל קנס על זה שהרשיתי לחברה לעשות משהו.
<מיכל גולד: מבחן השליטה הוא הקובע.
<מיכל גולד: לכן כשמדברים על מודעה, שזה לא עסקי, אנחנו מורידים את ההרשאה לאחר, וכשמדברים על שלט, לא מסייגים הרשאה לאחר.
מרב מיכאלי: מאשרות את הצו?
מרב מיכאלי: הצבעה בעד – פה אחד אושר.
מרב מיכאלי: תתחדשו.
מרב מיכאלי: תפעילו בתבונה, במידתיות.
מרב מיכאלי: נצרת.
דורית ואג: הם לא הגיעו.
מרב מיכאלי: אתה רוצה להציג?
חנא סוייד: עזרתי לראש העיר, לעירייה עם דורית, כמובן, להסדיר את העניין ולקבל את ההסכמות של משרד המשפטים ושל משרד הפנים.
מרב מיכאלי: חבל שהוא לא בא.
חנא סוייד: אין צורך.
מרב מיכאלי: משרד הפנים, בבקשה.
<אורית מלמד: מדובר בכמה חוקי עזר בנושאים שונים.
<אורית מלמד: החוק הראשון הוא חוק עזר לנצרת, בית המטבחיים, 1958.
<אורית מלמד: יש פה כמה סעיפים.
<אורית מלמד: מוצעות דרגות קנס, לגבי כל העבירות של בית המטבחיים זה דרגה א' – הדרגה הגבוהה ביותר.
<אורית מלמד: אין לנו סייגים לגבי העבירות האלה.
<אורית מלמד: החוק השני – הוצאת אשפה.
<אורית מלמד: פה יש כמה סעיפים.
<אורית מלמד: הסייגים, הכנסנו לנוסח הצו עצמו.
<אורית מלמד: לגבי סעיף 4, התעוררה שאלה.
<אורית מלמד: זה נפתר?
<אפרת חקאק: הסעיף מופיע פעמיים בטבלה – פעם בדרגת קנס א', שזה 730 שקל קנס, ופעם בדרגת קנס ג'.
<מיכל גולד: זה טעות סופר.
<מיכל גולד: הכוונה היא ל-ג'.
<מיכל גולד: הרשות מבקשת דרגה מסוימת, ואז זה עובר אישורים שלנו.
<מיכל גולד: כנראה, היא ביקשה א', והורדנו פה ל-ג'.
<מיכל גולד: הדרגה המבוקשת היא ג'.
<אורית מלמד: יש עוד סעיפים, אבל לא היו הערות לגביהם בדיוני הנוסח המוקדמים שהיו לנו.
מרב מיכאלי: יש לכם הערות על זה?
<אפרת חקאק: לגבי סעיף 2ב – כתוב: לא ישים אדם אשפה אלא בתוך שקיות ניילון וכו', ושגודלן וצורתן נקבעו בידי המפקח.
<אפרת חקאק: האם קרה כזה דבר?
<אפרת חקאק: המפקח קבע הנחיות?
<מיכל גולד: דיברנו אתמול עם הרשות, והם לא קבעו הנחיות.
<מיכל גולד: אמרנו שמבחינתנו, ברגע שאין הנחיות, העבירה בעצם לא קיימת.
<מיכל גולד: הם ביקשו להשאיר את זה לצרכים עתידיים.
חנא סוייד: יוציאו הנחיות בעתיד, כלומר כפוף להוצאת הנחיות.
<אורית מלמד: בינתיים הם לא יכולים לאכוף את זה, אם אין הנחיות.
מרב מיכאלי: הבעיה, שהם עשויים להשתמש בסעיף הזה, ואז על האזרח להוכיח את חפותו.
חנא סוייד: הם לא יפעילו עד שיהיו הנחיות.
מרב מיכאלי: אולי נקבע להם דד-ליין להוציא הנחיות, או נתנה את האישור בזמן?
מרב מיכאלי: הרי הצו נכנס לתוקף תוך 30 יום.
מרב מיכאלי: בוא נאמר שאם תוך 30 יום אין הנחיות, הסעיף הזה לא יאושר.
<מיכל גולד: האישור הוא כאן.
<מיכל גולד: אפשר לא לאשר.
<אורית מלמד: אפשר להוסיף סעיף: ובלבד שנקבעו הנחיות.
<אפרת חקאק: אין צורך בסייג כזה, כי זה ברור.
מרב מיכאלי: כשתבוא האזרחית שקיבלה קנס, ותצטרך להוכיח שפורסמו או לא פורסמו הנחיות, שנקבעו או לא נקבעו הנחיות - זה לא מצב סביר.
חנא סוייד: יש מצב שבו הסעיף הזה לא יופעל עד שיהיו הנחיות?
חנא סוייד: יש כאמור 30 יום עד להפעלה.
חנא סוייד: אז שבתקופה הזו נבקש שיהיו הנחיות.
דורית ואג: אפשר לאשר עקרונית, ולומר: אנחנו לא מוציאים מכתבי אישור לשרים.
דורית ואג: זה ימתין אצלנו.
דורית ואג: כשנקבל עותק של ההנחיות, נוציא.
<אפרת חקאק: השאלה, אם חברי הכנסת רוצים להכריח את העירייה להוציא הנחיות, כי יכול להיות שתרצו שלא יהיו הנחיות, והם לא יאכפו את הסעיף הזה בכלל.
<אפרת חקאק: זה לשיקול דעתך.
<מיכל גולד: אם אנחנו ממתינים לקביעת הנחיות, והם לא יקבעו, לפי מה שהצעת, לא יהיה להם בכלל כל הצו.
<מיכל גולד: כשדיברתי אתם אמרתי להם שאני לא בטוחה שנאשר את זה.
<מיכל גולד: הם ביקשו שנשקול את זה בכל זאת.
חנא סוייד: מה שאמרה דורית מנהלת הוועדה – שהאישור לא יוצא לשרים, למשרדים, עד שימציאו את ההנחיות.
דורית ואג: יש אפשרות נוספת – לאשר את הצו, ולהוציא את זה החוצה, וכשהם יוציאו הנחיות, הם יגישו בקשה.
דורית ואג: רק אתה יודע מה המשמעות של להגיש בקשה.
דורית ואג: זה אומר שיש להם זמן מאוד מוגבל לקבוע- - -
חנא סוייד: בסדר, שיעבדו.
חנא סוייד: אני מעדיף- - -
<אפרת חקאק: אני לא רוצה להכריח את העירייה להוציא הנחיות, כשלא בכוונתם להוציא את ההנחיות בנושא הזה.
<אפרת חקאק: אני לא בטוחה שתרצה שכל אזרח יצטרך לזרוק את האשפה שלו דווקא בשקית ניילון, שהמפקח יקבע בעוד שבוע.
<אפרת חקאק: אולי עדיף להוציא את הסעיף הזה פשוט, ואם מתישהו העירייה תבקש להוציא הנחיות, היא תחזור.
<אפרת חקאק: במשך המושב אנחנו יכולים לקבוע דבר כזה בקלות.
חנא סוייד: אני מקבל את זה מתוך ידיעה של מה שקורה בשטח.
חנא סוייד: זה הופך לעניין תיאורטי.
מרב מיכאלי: אז אנחנו מבטלות את סעיף 2ב.
מרב מיכאלי: נעבור לחוק הבא.
<אורית מלמד: חוק נוסף – החוק של ניקוי המגרשים, חצרות וכניסות לבניינים.
<אורית מלמד: לא היו הערות לגביו.
<אורית מלמד: חוק עזר לנצרת, הריסת מבנים מסוכנים.
<אורית מלמד: סעיף שמדבר על החובה להחזיק את הבניין במצב תקין.
<אורית מלמד: חוק עזר לנצרת, מודעות ושלטים.
<אורית מלמד: כאן עלתה שאלה לגבי הדרגה המבוקשת – משהו בעימוד הטבלה קפץ.
<אורית מלמד: לגבי סעיף 11, זו ההערה שסומנה בסוף, הכוונה היא לדרגה ג'.
<אורית מלמד: סעיפים 7, 9, 10 ו-13, זה צריך להיות דרגה ב'.
<אורית מלמד: סעיף 11 – דרגה ג'.
מרב מיכאלי: משרד המשפטים?
מרב מיכאלי: אין הערות.
<אורית מלמד: חוק עזר נצרת, רוכלים.
<אורית מלמד: גם פה יש רשימה ארוכה של סעיפים.
<אורית מלמד: לא היו הערות.
<אורית מלמד: החוק קובע כללי התנהגות לגבי רוכלים.
<אורית מלמד: יש פה רשימה ארוכה של סעיפים.
<אורית מלמד: סעיף 6, למשל, אומר שהרוכל צריך להחזיק את עגלתו בצדו הימני של הרחוב, קרוב לשפתה של המדרכה הימנית.
<אורית מלמד: סעיף 9 מדבר על שעות הרוכלות - מתי מותר לעסוק ברוכלות.
<אורית מלמד: סעיף 11 אוסר על עיסוק ברוכלות בימי מנוחה.
<אורית מלמד: סעיף 12 מדבר על כך שלצורך שימוש בעגלה או בדוכן על-ידי רוכל צריך לקבל רשיון.
<אורית מלמד: סעיפים נוספים מדברים על השטחים שאסורים ברוכלות, איסור חנייה, להעמיד את העגלה או הדוכן של הרוכל במקומות מסוימים.
<אורית מלמד: סעיף 4 מדבר על השארת העגלה או הדוכן של הרוכל בשעות שאינו נמצא במקום.
<אורית מלמד: גם זה נקבע כעבירת קנס.
<אורית מלמד: יש עבירה של איסור רעש – אסור לרוכל להכריז על הטובין שהוא מוכר באופן שגורם לרעש.
מרב מיכאלי: אם הוא מכריז בלי כריזה, זה נחשב רעש?
<אורית מלמד: זה יכול להשתנות.
מרב מיכאלי: אם הוא היה עומד וקורא ברחוב, זה נחשב רעש?
חנא סוייד: לא בנצרת.
<אפרת חקאק: זה מחזיר אותנו להערות של חבר הכנסת מקלב, שאולי שווה לעשות דיון מעקב על יישום עבירות הקנס.
<אורית מלמד: סעיף 8.
<אורית מלמד: הסייג למעט גרימה מדבר על כך שעבירת הקנס יהיה עצם הלכלוך.
מרב מיכאלי: הרוכלות היא ברורה.
<אורית מלמד: חוק נוסף הוא של שחיטת העופות.
<אורית מלמד: גם פה יש רשימת סעיפים.
<אורית מלמד: חוק העזר הבא – חוק עזר לנצרת, שימור החובות.
מרב מיכאלי: על השחיטה אין הערות?
<אורית מלמד: לגבי החוק הזה, היתה שאלה על סעיף 9 ו-9ג.
<אורית מלמד: הסעיף שצריך להיכנס לצו הוא סעיף 9ג.
<אורית מלמד: זה הסעיף שמדבר על העבירה, כי סעיפים קטנים (א) ו-(ב) בסעיף 9 לא קובעים איסור מסוים אלא מדברים על סמכות ראש העיר.
<אורית מלמד: זו לא עבירה.
<אורית מלמד: לכן הם לא צריכים להיכנס לצו, והכוונה ל-9ג.
מרב מיכאלי: כמו עם הרוכלים, זה עובד הפוך.
<אורית מלמד: החוקים הנוספים זה החוק של סלילת הרחובות וניקוי בורות שופכין, ביבים.
<אורית מלמד: לא היו הערות גם בהם.
מרב מיכאלי: מצוין.
מרב מיכאלי: אז הכול בסדר?
מרב מיכאלי: מאושר.
מרב מיכאלי: את הסעיף ההוא ביטלנו.
<אפרת חקאק: ויש תיקונים לוועדה.
מרב מיכאלי: עמק המעיינות.
<אפרת חקאק: אבקש שתסבירו לנו, איך זה שיש חוקי עזר של רשויות אחרות בתוך חוקי העזר של עמק המעיינות?
<אפרת חקאק: הבנתי שחוקי העזר של מנחמיה, למשל, חלים רק במנחמיה, ולא בכל אזור עמק המעיינות.
<יעל גרשון: נכון.
<יעל גרשון: מנחמיה צורפה למועצה האזורית בתחילת 2006.
<יעל גרשון: אנחנו מדברים פה במסגרת הצו הזה על שורת חוקים, שחלקם יחסית ישנים.
<יעל גרשון: יש חוקים חדשים, שחוקקו לאחר צו הצירוף של מנחמניה.
<יעל גרשון: למעשה, כולם חלים בכל שטח המועצה, למעט החוק שנוגע לביוב, שהוא חוק יחסית חדש יותר, מ-2008.
<יעל גרשון: הסיבה שיש שני חוקים שונים נוגעת לכך שמדובר בחוקים היטליים, ומצריכים תחשיב.
<יעל גרשון: הם מטילים חיוב כספי.
<יעל גרשון: במנחמיה היה הסדר אחד של היטלים, שעדיין תקף, ובכלל שטח המועצה מעבר לכך יש הסדר אחר, שאושר באמצעות תחשיבים וכו', לכן הוא שונה במובן התחשיבי.
<יעל גרשון: במובן הפלילי שרלוונטי לדיון שלנו כאן, לא צריכה להיות משמעות והבחנה בין הדברים.
<יעל גרשון: הסיבה להבחנה היא הסיבה לחיובים הכספיים, שלא קשורים לצו עבירות קנס בכלל.
<יעל גרשון: גם אופי הישוב הוא שונה.
<יעל גרשון: המועצה היא מועצה של מושבים וקיבוצים כעיקרון.
<יעל גרשון: מנחמיה היא מושבה שהיתה שנים רבות מועצה מקומית, וצורפה אחר כך למועצה האזורית.
<יעל גרשון: יש רציונל, שיכול להיות שוני מבחינת התפישה של הנהלים וההתנהגויות במקום.
<יעל גרשון: אבל הסיבה האמתית והנכונה, שלא היתה פה הכלה ואיחוד של החוקים, זה שכל אחד מהם עוסק בתחשיבים אחרים.
<יעל גרשון: כך זה לגבי ביוב, כך זה לגבי פינוי אשפה, שבחוק של מנחמיה, של שמירת הניקיון, כל מה שנותר זה נושא פינוי האשפה, עם אגרות מסוימות והגדרות מסוימות, ויכולים להיות הבדלים בין מושבים וקיבוצים לישוב שהוא יותר גדול ושונה באופיו.
<יעל גרשון: זה ההסבר.
מרב מיכאלי: הערות?
מרב מיכאלי: בעיות?
<אפרת חקאק: היו לי כמה הערות.
<אפרת חקאק: סעיף 2א לחוק הראשון, שמירת איכות הסביבה, כתוב: לא יגרום אדם מפגע ולא יישלח מטעמו לגרום מפגע.
<אפרת חקאק: בהערות השוליים – מפגע כולל 34, אולי יותר, התנהגויות.
<אפרת חקאק: בפסקה (5) לפחות יש חפיפה בין השלכת פסולת או עשיית צרכים במקום ציבורי שלא נועד לכך, לעבירות קנס אחרות שמופיעות בטבלה, עם דרגות קנס שונות.
<אפרת חקאק: ביקשתי ממשרדי המשפטים והפנים לעשות חשיבה על העניין הזה.
<מיכל גולד: הצו נבדק אצלנו, בדקו את החפיפה, ובמקום שהיתה חפיפה, ביקשו מהם להוריד את אחד הסעיפים.
<מיכל גולד: יש סעיף אחד שכנראה, פספסנו, והודיתי לאפרת על שהסבה את תשומת לבנו, שזה סעיף קטן (5), השלכת פסולת או עשיית צרכים במקום ציבורי שלא נועד לכך.
<מיכל גולד: שני הסעיפים מוסדרים במקומות אחרים בדרגה ב', לכן נבקש פה להוריד פה את מפגע כהגדרתו בסעיף קטן (5), ולהוסיף אותו בדרגה ב', רק את המפגע.
מרב מיכאלי: אם הוא מופיע במקום אחר, למה אי-אפשר פשוט להוציא אותו מכאן?
<מיכל גולד: לגבי השלכת פסולת, באמת מופיע לגבי כולם, אבל לגבי עשיית הצרכים, זה מופיע רק לגבי גן השלושה, חוק עזר אחר שחל רק על גן השלושה.
<אפרת חקאק: בעמוד 7, סעיף 11א זה על אותו עניין – לדעתי, גם 11א חופף – לא ישליך אדם פסולת ולא יגרום לכלוך במקום עינוג וכו'.
<אפרת חקאק: זה עמוד 7 לטבלה, סעיף 11א למעלה.
<אפרת חקאק: זה הסעיף האחרון בחוק.
מרב מיכאלי: כאן הקנס הוא ד'.
<אפרת חקאק: זה רק במקרה ספציפי.
<יעל גרשון: 11א מתייחס למקרה ספציפי.
<יעל גרשון: גם דיברנו עליו, משהו בסגנון של השלכת עטיפה של ארטיק במקום עינוג.
מרב מיכאלי: אם היה לנו זמן, הייתי נכנסת אתך לדיון, למה להשליך פסולת במקום שהוא לא מקום עינוג יותר חמור מבחינת גובה הקנס.
<יעל גרשון: אנחנו לא מחוקקים את החוק מההתחלה.
<יעל גרשון: אפשר לעשות פה כל מיני החרגות.
מרב מיכאלי: או התאמות.
<יעל גרשון: אפשר, אבל אז צריך להגדיר על איזה סוג פסולת מדובר.
מרב מיכאלי: משרד המשפטים, מה מציעות?
<מיכל גולד: השאלה היחידה, אם יש מקומות שבהם תפעילו דווקא את 11א ולא את הסעיפים האחרים?
<יעל גרשון: לא על אותו רעיון.
<אפרת חקאק: דווקא בבית עינוג אולי לא ראוי להטיל קנס של דרגת קנס ב'.
<יעל גרשון: אפשר אולי להעלות אותו לדרגה ב', אם אנחנו רוצים לחנך או להרתיע.
<יעל גרשון: עיקר הדברים פה נועדו להרתעה.
<יעל גרשון: זה לא שמישהו הולך לעמוד עכשיו תחת כל עץ רענן.
מרב מיכאלי: זה לא שיש לכם כוח אדם לזה.
מרב מיכאלי: אם היתה אופציה, אולי היא היתה מפתה.
<יעל גרשון: הכול נכון.
<אפרת חקאק: אפשר גם למחוק את סעיף 11א עכשיו.
מרב מיכאלי: אפשר לוותר עליו, כי החוק הגורף תופס גם על מקומות עינוג.
<יעל גרשון: זה גם אפשרי מבחינתי.
מרב מיכאלי: השאלה, מה אנחנו עושות לגבי סעיף 2א5?
מרב מיכאלי: יש השלכת פסולת בעוד מקום.
מרב מיכאלי: השלכת פסולת – אפשר להוציא מפה בכלל.
<אפרת חקאק: הם רוצים את הסעיף הכללי קודם כל בדרגת קנס, ואז אם יש חפיפה עם עוד עבירה ספציפית, זה לא נורא, כל עוד דרגת הקנס זהה.
מרב מיכאלי: למה צריכה להיות מוזכרת פה?
<יעל גרשון: היא שם כחלק מהגדרת מפגע.
מרב מיכאלי: אז סעיף 5, תהיה לו דרגת ב'.
<מיכל גולד: מ-א למעט את סעיף קטן (5), ולהוסיף את זה ב-ב.
מרב מיכאלי: אז בוטל הסעיף של מקומות עינוג.
מרב מיכאלי: זה הוחרג לדרגה ב'.
מרב מיכאלי: הלאה.
<אפרת חקאק: רציתי לבקש ממשרד המשפטים להסביר, מתי הם מבקשים סייג של הרשאה לאחר ומתי לא, כי ראינו שבחוק העזר הזה לא היו שום סייגים לגבי הרשאה לאחר.
<מיכל גולד: מדובר על הרשאה לאחר מטעמו.
<מיכל גולד: יש שני סוגי פתרון: או אומרים את ההבחנה שאמרתי קודם, או מלכתחילה בחוק עצמו כותבים: הרשאה לאחר מטעמו, ואז ברור שהוא שלח.
מרב מיכאלי: ההסבר הקודם היה הגיוני.
<אפרת חקאק: לגבי איסור גרימת רעש, הנושא הזה עלה גם קודם.
<אפרת חקאק: איך אתם מתמודדים עם החפיפה בין חוקי עזר עירוניים לבין הצו הארצי לגבי גרימת רעש?
<אפרת חקאק: יש צו ארצי, עבירות מנהליות בסכומים טיפה שונים ממה שנקבעו פה.
<יעל גרשון: אקבל את מה שייאמר פה, אבל אני רוצה להפנות תשומת לב, שקשה מאוד לעשות חפיפה ממשית, כי בחוק הארצי יש התייחסות ליחיד ותאגיד ועבירה חוזרת ודברים נוספים.
<יעל גרשון: אנחנו מדברים על חוקים שחוקקו יחסית באחרונה – חוק העזר הזה לפחות – והיו ערים כבר לתקנות ולחוק הארצי.
<יעל גרשון: בכל זאת אישרו בצורות האלה.
<יעל גרשון: מבחינתי, זה לא ייהרג ובל יעבור, וגם הבהרתי את זה למיכל ממשרד המשפטים, שאפשר לבצע את ההתאמות.
<יעל גרשון: איני בטוחה שזה הפתרון המשפטי היחיד, אבל לא אתנגד לזה, אם כך אתם רואים את זה.
<מיכל גולד: אנחנו נבקש להתאים את זה לצו הארצי, שלא ייצא שרשות יכולה להטיל קנס גבוה יותר מהצו הארצי.
מרב מיכאלי: ג' זה גבוה יותר מהצו הארצי?
<מיכל גולד: יש מקומות שכן.
<מיכל גולד: ב-46א זה דרגה א'.
<מיכל גולד: בצו הארצי מדובר על פריט 9 ועל פריט 10.
<מיכל גולד: את 46א אנחנו רוצים בדרגה ג'.
<מיכל גולד: אעשה עוד הבחנה: ב-46א 1 ו-2, זה פריט 9 בצו הארצי, ולכן נבקש שזה יהיה דרגה ג'.
<מיכל גולד: סעיף 3 הוא גם פריט 3 ו-4.
<מיכל גולד: זה גם דרגה ג'.
<מיכל גולד: נבקש את כל 46א להעביר לדרגה ג'.
<מיכל גולד: את 46ג נבקש להשאיר בדרגה א' – שם מדובר בירי במהלך אירוע.
<מיכל גולד: זה גם לא מוסדר בצו הארצי.
מרב מיכאלי: סעיף 45 – אין פה אי-התאמה?
<מיכל גולד: בו נבקש את סעיפים א ו-ב להוריד לדרגה ד'.
<מיכל גולד: בצו הארצי מדובר ב-250 שקלים.
<מיכל גולד: את ג נבקש להשאיר בדרגה ג', שזה מוסדר ב-350 שקלים בצו הארצי.
<אפרת חקאק: אבקש מהעירייה לומר לפרוטוקול שאתם הולכים או למסלול הארצי או למסלול של חוק העזר.
<אפרת חקאק: שלא תבחרו אחד מפה ואחד מפה.
<יעל גרשון: כפי שהחוק מאפשר לנו.
<יעל גרשון: בכל מקרה, באזור מסוים יוחלו נורמות מסוימות, לפי חוק מסוים.
מרב מיכאלי: מקובל.
<אפרת חקאק: חוק עזר עמק המעיינות, בריכת גן השלושה.
<אפרת חקאק: סעיף 10ב מופיע פעמיים.
<מיכל גולד: מדובר בטעות סופר – זה צריך להיות דרגה א'.
<מיכל גולד: נוריד את זה מדרגה ב'.
<אפרת חקאק: בסעיפים שמדברים על הנפת דגל שחור, וכתוב:
<אפרת חקאק: לא יימצא אדם בבריכות ולא יתיר למבוגר או לילד המסורים לפיקוחו להימצא בבריכות במקום או בזמן שמונף דגל - זה מופיע בשני סעיפים שונים.
<אפרת חקאק: בצו המבוקש כתוב שזה יהיה למעט לעניין מבוגר או ילד המסורים לפיקוחו.
<אפרת חקאק: אני הצעתי להוריד את הסייג, כי דווקא בסעיף הזה אתה רוצה להטיל את האחריות על המבוגר שמרשה לילד שלו להיכנס לבריכה.
<מיכל גולד: אנחנו מסכימים, ומבקשים גם להעלות את 9ב לדרגה א', כי מדובר בסכנת חיים.
<אפרת חקאק: זה פה וזה גם בחוק העזר השני שרלוונטי לעניין.
<מיכל גולד: שלגביו להוריד את הסייג.
מרב מיכאלי: כן, ולהעלות את הסכום.
<אפרת חקאק: הם מבקשים להוסיף סעיף תחילה – זה נשמט בטעות - 30 יום מיום הפרסום.
מרב מיכאלי: אושר.
מרב מיכאלי: 4.
מרב מיכאלי: <צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט - חוקי עזר לעמק המעיינות), התשע"ג - 2013>
מרב מיכאלי: בבקשה.
<מיכל גולד: יש שני הסדרים לפי החוק: ברירת קנס וברירת משפט.
<מיכל גולד: מבקשים לעבור להסדר של ברירת משפט.
מרב מיכאלי: טוב.
מרב מיכאלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.
משה מזרחי: בוקר טוב לכם.
משה מזרחי: הנושא שלנו הוא מעקב אחר יישום החקיקה בנושא עבריינות מין בישראל.
משה מזרחי: כמי שהיה במערכת עד 2006 כאשר נכנס החוק הזה שקשור לחוק הגנה על הציבור, ממש קראתי את החומר והתעמקתי בו קצת לפני הדיון, אני רוצה להגיד לכם שזו באמת דוגמה לחקיקה ראויה, מתקדמת כמו שצריך שמטפלת בסוגיות כהלכה.
משה מזרחי: זה מטריד מנוחה שבדרך כלל חקיקה מתוקנת לא מתוקצבת מספיק או לא מתיישמת או נאכפת כהלכתה וכו'.
משה מזרחי: זה מאוד מרשים כי חלק מהדברים כן בוצע בפועל, חלק קצת פחות, נקרא לזה, באופן קיצוני.
משה מזרחי: יש כמה דברים שעומדים על הפרק שאני מניח שצריכים היו כבר לעמוד על הרגליים וחשוב שאנחנו נתחיל דווקא עם זה.
משה מזרחי: אני מתכוון למערך השיקום בקהילה.
משה מזרחי: זאת אומרת, נתחיל מהסוף של הדברים, כאילו ברצף הטיפולי כפי שנקבע בחקיקה השונה ושזה עומד לפתחנו.
משה מזרחי: אני מניח שמשרד הרווחה פה ובואו נשמע כי זה ממש לפתחנו ובואו נראה איפה אנחנו עומדים בסוגיה הזו.
<אסתי שדה: שמי אסתי שדה ואני סגנית מנהלת שירות המבחן למבוגרים.
<אסתי שדה: שירות המבחן למבוגרים במשרד הרווחה אחראי על פרק השיקום ועל כל נושא הקמת והסדרת השיקום המונע לעברייני מין בקהילה.
<אסתי שדה: אנחנו בתקופה האחרונה מאז החלת החוק ולקראת החלתו באוגוסט 2013 לומדים את הנושא, חוקרים את הנושא.
<אסתי שדה: הקמנו פורום מקצועי בהובלת המשרד שלנו שאליו הזמנו את כל הגורמים המקצועיים המובילים והיודעים בתחום הזה מכל משרדי הממשלה, ממשרד הבריאות, ממב"ן, משב"ס, מהרשות לשיקום האסיר, מנהלת מרכז היום, ואנחנו כותבים את אמות המידה המקצועיות לטיפול הייעודי.
<אסתי שדה: הכתיבה נמצאת בשלבי סיום, לקראת עריכה.
<אסתי שדה: יש טיוטה ראשונה בדרך.