GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: לא יכול להיות מצב שיהיה משא ומתן עם כל מיני מציעים.
דוד רותם: אני נגד משא ומתן.
דוד רותם: אני רוצה שלא יהיה תמחור נוסף, כי זה גם-כן משא ומתן.
יהודה אבידן: גם לא לפי נוסח השר?
אברהם מיכאלי: השר מבקש נוסח.
יובל צלנר: לא, נוסח השר הוא - - -
יהודה אבידן: נוסח השר.
אברהם מיכאלי: נוסח השר.
אברהם מיכאלי: אני מבקש להוריד מנוסח השר.
דוד רותם: אני לא צריך את נוסח השר, - -
יובל צלנר: בדיוק, כי זה ממילא קורה.
דוד רותם: - - כי לנהל משא ומתן עם הזוכה אני לא צריך כלום.
יובל צלנר: אני לא צריך אישור.
דוד רותם: וחבל לנהל משא ומתן עם הזוכה כי הוא תמיד ישלח אותך - - -
יובל צלנר: זה לא מדויק.
יובל צלנר: זה לא מדויק, אדוני היושב-ראש, תהיה איתי רגע – שאלה משפטית:
יובל צלנר: זוכה הציע הצעה ב-100 שקלים ואני מוכן לשלם לו רק 90 שקלים.
יובל צלנר: הוא זכה.
יובל צלנר: הוא - - - שהוא זכה.
יובל צלנר: אני מביא אותו אליי ואומר לו: אני רוצה 90 שקלים.
יובל צלנר: הוא יגיד לי: לא, אתה לא יכול לגעת, יש תקנות שקובעות.
יובל צלנר: אתה אפילו לא יכול לנהל איתי משא ומתן על זה.
דוד רותם: אתה הזוכה.
יובל צלנר: כן, אבל ברגע שאתה אומר שאתה לא מוכן לנהל משא ומתן אפילו עם הזוכה, הוא יגיד: אז אתה לא יכול אפילו להוריד אותי.
יובל צלנר: לכן, לא אכפת לי שיופיע.
יובל צלנר: משא ומתן רק עם הזוכה.
דוד רותם: חבר הכנסת צלנר, אני אומר לו דבר נורא פשוט.
דוד רותם: אני קורא לו ואומר לו: תקשיב טוב, אני מת לקחת אותך אבל יש לי רק 90 שקלים.
דוד רותם: אתה רוצה למכור לי ב-90 שקלים?
דוד רותם: תגיש הצעה.
דוד רותם: תגיד שההצעה שלך היא 90 שקלים ואז נסגור.
יובל צלנר: אני מפחד שהוא ילך לבית-המשפט, ייקח את זה ויגיד: אתה לא יכול לנהל איתי.
יובל צלנר: אתה מחויב לשלם לי 100 שקלים, כיוון שאני זכיתי במכרז ב-100 שקלים, ואסור לך.
יובל צלנר: אין לך את השוט הזה להגיד לי: take it or leave it.
יצחק בורבא: זה לטובת הקופה הציבורית.
יצחק בורבא: זה רק להוריד את הזוכה, מה הבעיה?
יובל צלנר: ולכן אני אומר: משא ומתן עם הזוכה בלבד איננו פוגם בחובת המכרזים, ומאפשר לי, כמנכ"ל, עוד לעשותpress אחרון.
יצחק בורבא: עם הזוכה, להוריד.
יצחק בורבא: מה הבעיה?
יובל צלנר: ובכל מקרה, גם לסעיף של השר, יש פה דבר אחד שהייתי מוריד.
יצחק בורבא: זה - - - משא ומתן בין מציעים.
יצחק בורבא: זה הזוכה, להוריד אותו.
יובל צלנר: כן, זה רק הזוכה.
יובל צלנר: ודבר אחרון, המשא ומתן לא רק על המחיר.
יובל צלנר: כי הרבה פעמים זה איכות, זה לא מחיר.
יובל צלנר: גם את זה צריך לזכור.
נעמה מנחמי: אז לא בנוסח השר.
נעמה מנחמי: נוסח השר הוא רק על - - -
יובל צלנר: רק את הסיפא אני רוצה להוריד, שיתאפשר משא ומתן עם הזוכה.
יובל צלנר: כי אני חושש ממצב שיבוא זוכה ויגיד לי: אתה לא יכול לנהל איתי משא ומתן.
יובל צלנר: אתה מחויב לתת לי את העבודה במחיר הזה.
יובל צלנר: ופה אנחנו לא דואגים לאינטרס הציבורי.
יובל צלנר: דווקא במצב שאני מאפשר לי את השוט הזה, שתגיד לו: אוקי, זכית.
יובל צלנר: אתה רוצה את העבודה?
יובל צלנר: תעשה את הקווצ' האחרון.
נעמה מנחמי: תראה, אני מסכימה עם ההיגיון של מה שאתה אומר.
נעמה מנחמי: כלומר, בהחלט יכול להיות מצב שהקווצ' האחרון – כפי שאתה קורא לו – יסייע לאורך המכרז.
נעמה מנחמי: אלא מה?
נעמה מנחמי: שברגע שאתה פותח למשא ומתן, אפילו אם זה הזוכה, עלולה להיווצר סיטואציה שבה זה לכאורה לא תואם את ההיגיון הכלכלי.
נעמה מנחמי: כלומר, אם יש לי זוכה במכרז, הוא זכה כבר.
נעמה מנחמי: הכרזת עליו כבר כזוכה.
יובל צלנר: אבל לא - - -
נעמה מנחמי: הכרזת עליו כזוכה.
נעמה מנחמי: ואז בעצם, לכאורה, לא אמור להיות לו אינטרס לרדת מהמחיר שהוא נתן לך.
נעמה מנחמי: אם הוא נותן לך, יש חשש שהסיבה שהוא נותן לך זה בגלל שיש איזשהו משהו שמתבשל, וזה בדיוק החשש שלנו בדיני מכרזים.
נעמה מנחמי: ולכן, הוצע כאן להוריד בכלל את הסעיף.
יובל צלנר: לא הבנתי.
יובל צלנר: הרי תזכרי, אני רק מוריד אותו.
יובל צלנר: אני רק מיטיב עם הציבור.
נעמה מנחמי: אבל למה שהוא יסכים בכלל?
יובל צלנר: כי זה התקציב שיש לי.
יובל צלנר: אני - - - לו - - -
נעמה מנחמי: אז תכתוב את זה כסכום מינימום למכרז.
יובל צלנר: לא מינימום.
נעמה מנחמי: תגיד: זה המקסימום.
דוד רותם: חבר הכנסת צלנר, הרי השיטה נורא פשוטה: אני רוצה שאתה תזכה במכרז.
דוד רותם: ואני אומר לך: אבל תדע לך שאחרי שתזכה אני אנהל איתך משא ומתן.
יובל צלנר: לא, אבל יש - - -.
יובל צלנר: אין בעיה.
דוד רותם: אתה מעלה את המחיר מראש.
יובל צלנר: המשא ומתן יכול רק להיטיב את ההצעה.
יובל צלנר: עם זה אין לי בעיה.
נעמה מנחמי: לא, המשא ומתן יכול להיטיב את ההצעה אולי בדיעבד.
נעמה מנחמי: אבל מראש, ברגע שאני כמציעה במכרז יודעת שיש עוד משא ומתן, - -
יובל צלנר: שהוא חד סטרי.
נעמה מנחמי: - - אז אני אתן מחיר גבוה יותר, אני אתן מחיר גבוה יותר, כי אני - - -
יובל צלנר: בסדר.
יובל צלנר: אז לא תזכי.
יובל צלנר: אז אחד אחר יזכה.
דוד רותם: לא, אני אזכה ואני הכי יקר, ואז אתה תעמוד איתי על המקח ואני ארד ל-90 שקל.
יובל צלנר: לא, אתה לא יכול להיות הכי יקר ולזכות, כי מראש אתה לא תזכה, כי אתה היקר ביותר.
דוד רותם: עזוב, אני ב-100 שקלים, ואתה רוצה להוריד אותי ל-90 שקלים.
דוד רותם: אני רוצה להציע 90 שקלים.
דוד רותם: אתה תגיד לי מראש שאני אציע 100 שקלים כדי שאחר-כך תוריד אותי - - -
יובל צלנר: אחד אחר שיציע 95 שקלים יזכה.
דוד רותם: אף-אחד לא יציע ב-95 שקלים, אל תדאג.
דוד רותם: אתה - - -
יובל צלנר: אז השורה התחתונה: אני מעדיף שלא יהיה סעיף, מאשר סעיף שקובע שלא ינוהל.
יובל צלנר: בסדר?
יובל צלנר: כיוון שלא ישתמשו בקלף הזה אחר-כך, שאני ארצה לעשות את הקווצ' ויגידו לי: אסור על פי התקנה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מוכן כרגע, לגבי 16 – תמחור, שעוד מעט נגיע אליו – שם נעשה את הפשרות הנאותות.
אברהם מיכאלי: את סעיף 14(ה) - - -
דוד רותם: מה זה 16?
אברהם מיכאלי: עוד מעט נגיע לשם.
אברהם מיכאלי: סעיף 14(ה) שיישאר כפי שהשר ביקש.
דוד רותם: תמחור נוסף?
יהודה אבידן: לא, זה סעיף 16.
אברהם מיכאלי: לא, סעיף 14(ה).
נעמה מנחמי: לא, זה המשא ומתן, כפי שהשר - - -.
אברהם מיכאלי: מה שהשר ביקש, שיישאר.
יובל צלנר: אבל להוריד את המילים "המחיר", כי לפעמים המכרז הוא לשירות, הוא לא מחיר.
יובל צלנר: אני רוצה לשפר.
יובל צלנר: אין לי בעיה שייקבע שזה חד סטרי, לפחות רק - - -
יובל צלנר: להיטיב עם המציע.
יובל צלנר: עם ההטבה.
אברהם מיכאלי: אז בוא תגיד לי מה אתה מציע.
אברהם מיכאלי: איפה אתה רוצה להוסיף את זה?
אברהם מיכאלי: לאיזו מילה?
יובל צלנר: איפה אנחנו?
אברהם מיכאלי: בסעיף 14(ה).
יובל צלנר: "לא ינוהל משא ומתן עם משתתף במכרז.
יובל צלנר: ועדת המכרזים רשאית לנהל משא ומתן עם זוכה במכרז, וזאת במידה וכללה הודעה מתאימה במסמכי המכרז".
יובל צלנר: אין לי בעיה לכתוב שוועדת המכרזים תהיה רשאית לנהל משא ומתן עם הזוכה על מנת להיטיב את עצתו.
יובל צלנר: כלומר, שהוא לא יוכל – כמו שאת אומרת – שהוא יוכל להעלות את התנאים, לשפר את התנאים עבור המציע.
נעמה מנחמי: זה לא מה שאמרתי, אבל בסדר.
נעמה מנחמי: אני מוכנה לקבל את מה שאתה אומר.
נעמה מנחמי: אני לא שמחה מזה, אבל אני יכולה - - -
יובל צלנר: רק כדי לעשות את הקווצ'.
יובל צלנר: אני רוצה את הקווצ' האחרון לטובת החברה.
נעמה מנחמי: למה שייתן לך את הקווצ'?
יובל צלנר: כי אחרת הוא לא מקבל את העבודה.
נעמה מנחמי: או זה או שהוא סיכם איתך קודם משהו, או שהוא סיכם איתך לעתיד.
יובל צלנר: אבל ברגע שהוא לכאורה מסכם, בזה שהוא לכאורה מסכם - - -
נעמה מנחמי: אולי הוא ייתן לך את הקווצ' בזה שאתה מבטיח לו את המכרז הבא?
יובל צלנר: בזה שאת לכאורה מסכמת, - -
דוד רותם: הבעיה היא עם הסיכום - - -
יובל צלנר: - - תזכרי שיש מישהו אחר שיציע הצעה יותר זולה ואז הוא לא יקבל את העבודה, - -
יובל צלנר: - - ולכן זה לא רלבנטי.
נעמה מנחמי: לא יודעת.
יובל צלנר: תראי, בין החלטת ועדת המכרזים לבין ההתקשרות יש עדיין פרק זמן.
יובל צלנר: החלטת ועדת המכרזים אינה מחייבת את החברה.
יובל צלנר: רק ההתקשרות של שני מורשי חתימה - - - מחייבת.
דוד רותם: אפילו אותי כבר שכנעת.
יהודה אבידן: קדימה, זהו.
אברהם מיכאלי: אז סעיף 14(ה) נשאר עם התוספת שחבר הכנסת צלנר מציע?
עופר קורלנדר: רק מוסיפים את הנוסח שזה מטיב את ההצעה?
דוד רותם: כן, מטיב את ההצעה.
יובל צלנר: ומורידים את המחיר.
נתן בביוף: מה הנוסח?
יהודה אבידן: תקריא לו את הנוסח עוד פעם.
חזקיה ישראל: מה הנוסח בסוף?
קריאה: אפשר להקריא אותו, בבקשה.
דוד רותם: מה זה ?
לילך דחוח: מה הנוסח הסופי
קריאה: הנוסח הסופי.
דוד רותם: לא יודע, אתם תראו את זה כשזה יתפרסם בתקנות.
יובל צלנר: אתה רוצה שאני אקריא את זה עוד פעם?
יובל צלנר: ועדת המכרזים רשאית לנהל משא ומתן עם הזוכה במכרז על מנת להיטיב את הצעתו, וזאת במידה וכללה הודעה מתאימה במסמכי המכרז".
נתן בביוף: אדוני, לפני ההצבעה, סעיף כזה, אדוני, מעקר מכל תוכן את המכרז, כיוון שבעצם, מה שזה אומר שאפשר לנהל משא ומתן עם המציעים.
יובל צלנר: עם הזוכה.
חנן ארליך: עם הזוכה.
חנן ארליך: המשתתף, המשתתף.
נתן בביוף: לא, לנהל משא ומתן ברמת המשתתף.
יובל צלנר: לא, לא, עם הזוכה.
קריאה: רק עם הזוכה.
יובל צלנר: עוד פעם, אני אקריא את זה.
יובל צלנר: אז אני אקריא את זה.
אברהם מיכאלי: מה מפריע לך?
אברהם מיכאלי: התוספת הזאת מפריעה לך?
אברהם מיכאלי: הנוסח קיים.
אברהם מיכאלי: הנוסח לא מקובל?
יובל צלנר: אני אקריא את זה.
יובל צלנר: תקשיב.
יובל צלנר: תהיה מרוכז, איתי: "לא ינוהל משא ומתן עם משתתף במכרז".
יובל צלנר: נקודה.
יובל צלנר: "ועדת המכרזים רשאית לנהל משא ומתן עם הזוכה במכרז על מנת להיטיב את הצעתו, וזאת במידה וכללה הודעה מתאימה במסמכי המכרז".
אברהם מיכאלי: מה אכפת לכם אם הוא ירוויח - - -
חזקיה ישראל: ואם הוא סירב?
מיכל רוזנבוים: זה נוסח השר.
יובל צלנר: אני לא מעקר שום דבר.
יובל צלנר: להיפך.
אברהם מיכאלי: אם הוא מסרב אז לא.
קריאה: הוא עדיין זוכה.
לילך דחוח: הוא עדיין - - -
קריאה: הוא עדיין זוכה?
דוד רותם: אז הוא לא ינהל איתו משא ומתן.
חזקיה ישראל: נכון.
דוד רותם: אני לא מבין, לפי הנוסח שלכם - - -
אברהם מיכאלי: לפי הנוסח שלכם.
אברהם מיכאלי: זה נוסח השר.
נתן בביוף: מה שאמרה היועצת המשפטית לוועדה, עורכת-הדין מנחמי, זה דבר - - -
יובל צלנר: זה הנוסח שלכם, דרך אגב, כן?
יהודה אבידן: כן, כן.
מיכל רוזנבוים: כן, כן.
יובל צלנר: אני רק הוספתי "להיטיב את הצעתו".
יובל צלנר: זה נוסח אחר.
נתן בביוף: לא, אתה רק הורדת - - - שהמשא ומתן יתנהל אך ורק על המחיר.
יובל צלנר: אבל לא תמיד זה מחיר.
יובל צלנר: מה אם זה איכות?
דוד רותם: מה עם זה שירות?
נתן בביוף: לא, אין דבר כזה.
יובל צלנר: מה זאת אומרת?
נתן בביוף: ככל שמנוהל משא ומתן על תנאים במכרז על שירות, הכול בעצם נפתח.
נתן בביוף: ואם הזוכים האחרים היו יודעים שיש משא ומתן גם על התנאים במכרז, על השירות, על תנאי הסף אולי תיכף ננהל משא ומתן – כל הסיפור של המכרז יהיה מעוקר מתוכן.
קריאה: לא, - - -
דוד רותם: זה הכול יהיה - - -, זה יהיה הכול - - - של פרסום במכרז.
אברהם מיכאלי: אם כתבת הכול בהודעת המכרז.
נתן בביוף: לא, אבל איך אפשר לרשום הודעה, על מה?
נתן בביוף: על תנאים?
נתן בביוף: מה יהיה כתוב?
קריאה: אבל לא יהיה זוכה - - -
יובל צלנר: אבל אם המכרז איננו מכרז מחיר אלא מכרז איכות?
יובל צלנר: אם זה מכרז איכות ולא מחיר?
דוד רותם: הוועדה רשאית לנהל משא ומתן עם הזוכה במכרז על תנאי ההסכם, על תנאי השירות ועל המחיר.
נתן בביוף: אבל התנאים והשירות והכול, זו בדיוק התחרות שבמכרז.
חנן ארליך: אבל הוא לא היה זוכה אם הוא לא היה עומד בתנאי - - -
נתן בביוף: מה נכתוב?
קריאה: - - - בתנאי הסף.
יובל צלנר: הוא כבר זכה.
יובל צלנר: היה מכרז.
יובל צלנר: עמדתי, מסודר – זכה.
יובל צלנר: אחרי שהוא זכה, אני, כמנכ"ל, רוצה עוד קצת: אני רוצה שירות טוב יותר או מחיר נמוך יותר או שאני רוצה עוד משהו.
יובל צלנר: לפעמים זה מחיר גבוה יותר, אפרופו.
יובל צלנר: זה לא בהכרח - - -
נתן בביוף: אבל ברור שאתה רוצה.
נתן בביוף: רק הבעיה היא שהמתחרים האחרים שלא זכו פתאום רואים שהתנאים שלך, שנתת לו, הוא קצת ירד במחיר, ירדת בשירות וכולי - - -
יובל צלנר: לא הבנת, הוא יכול רק להיטיב את הצעתו.
יובל צלנר: הוא יכול רק להקטין את המחיר אם אני משלם - -
יובל צלנר: - - או להעלות את המחיר אם אני המקבל, או לתת לי תנאים טובים ושירות טוב יותר אם זה מכרז שהוא fix - - -
נתן בביוף: זה עניין של משא ומתן חדש, והתחרות בעצם עוקרה מתוכן.
ליטל דיין: אבל זה רק להיטיב.
יובל צלנר: אתה אחרי התחרות.
דוד רותם: חבר הכנסת צלנר, חבל על הוויכוח.
נעמה מנחמי: אולי הצעה שאיכשהו תמתן את זה, זה שזה יטיב בכל אחד מהפרמטרים.
נעמה מנחמי: כלומר, שלא תגיד לי: הוא הוריד לי במחיר ב-10% והוריד בשירות ב-5%, אז סימן שזה מטיב.
נעמה מנחמי: אלא בכל אחד מהפרמטרים זה יכול רק להיטיב.
יובל צלנר: ואם הוא רק הוריד את המחיר והשירות יהיה קבוע?
יובל צלנר: מה, לא הרווחתי?
יובל צלנר: הציבור לא הרוויח?
נעמה מנחמי: לא, לא, לא, שלא תהיה הרעה באף אחד מהתנאים האחרים.
יובל צלנר: זה כן.
אברהם מיכאלי: אבל כתוב "מטיב".
אברהם מיכאלי: כתוב "מטיב".
דוד רותם: עכשיו גם אני מצביע.
אברהם מיכאלי: הצבעה בעד סעיף 14(ה) בתקנות חובת המכרזים (תאגידים מקומיים) לתקנות השר – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 14(ה) נתקבל.
יובל צלנר: תקשיבו, זה יום שאני אזכור אותו להרבה שנים.
אברהם מיכאלי: טוב, הסעיף הבא, אדוני היושב-ראש, שאני רוצה להתייחס אליו זה סעיף 16.
אברהם מיכאלי: סעיף 16 לצו שהוגש על ידי השר.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשנות פה את כותרת המשנה, קודם-כל.
דוד רותם: אני לא יודע מה אתה רוצה – כותרת משנה.
דוד רותם: אני רוצה להגיד לכם שאני רוצה להתנגד לסעיף הזה בכלל.
נעמה מנחמי: אגב, זה (6) ו-(7) ביחד.
אברהם מיכאלי: אדוני ייתן לי להציג או שאדוני ינמק לפני - - -
דוד רותם: אני אתן לך להציג מה שאתה רוצה.
דוד רותם: אני רק מכיר את הסעיף, אתה מבין?
דוד רותם: ואני מתנגד לתמחור הנוסף.
יובל צלנר: אני לא פוסל את מה שאתה אומר.
דוד רותם: זה שאתה לא פוסל זה חכם מצידך.
נעמה מנחמי: בעצם, חבר הכנסת מיכאלי, רק אם אפשר להבהיר: ההחלטה שהחלטתם עכשיו לגבי סעיף (5) מעקרת מתוכן את סעיפים (6) ו-(7) שאתה מציע.
נעמה מנחמי: כי סעיפים (6) ו-(7) - - -
אברהם מיכאלי: איך הגעת לסעיפים (6) ו-(7)?
נעמה מנחמי: ברוויזיה שלך.
נעמה מנחמי: סעיפים (6) ו-(7) עוסקים במשא ומתן, אבל בסעיף (5) כבר החלטתם לגבי משא ומתן.
נעמה מנחמי: לכן, סעיפים (6) ו-(7) מתייתרים מרגע שהחלטתם את ההחלטה לגבי סעיף (5).
אברהם מיכאלי: את סעיף (7) אישרנו פה, עכשיו.
אברהם מיכאלי: אל תבלבלי גם את כל הפרוטוקול.
אברהם מיכאלי: את סעיף 14(ה) השארנו.
נעמה מנחמי: אני מדברת את המכתב שלך, למכתב הרוויזיה.
אברהם מיכאלי: עזבי עכשיו את המכתב שלי, כרגע אני הולך לפי הסעיפים.
אברהם מיכאלי: אם סעיף 16, אדוני היושב-ראש רומז לי משהו, אני תמיד מתחשב בדעתו.
אברהם מיכאלי: אז אני מוכן - - -
דוד רותם: כן, אני רומז לך שאני מבקש להוריד את הסעיף הזה כי אני נגד.
אברהם מיכאלי: אתה מבקש יפה, אני מתחשב.
לילך דחוח: רבותיי, סליחה, אפשר התייחסות לסעיף?
אברהם מיכאלי: עכשיו הסעיף הבא.
לילך דחוח: רגע, אפשר התייחסות לסעיף, ברשותכם?
דוד רותם: אם הוא מוותר על הרוויזיה, את לא יכולה להתייחס.
אברהם מיכאלי: אני מוותר.
דוד רותם: אז זה לא קיים.
אברהם מיכאלי: הסעיף הבא זה סעיף 18(ב)?
אברהם מיכאלי: לתקנות השר.
יובל צלנר: סעיף 10 לרוויזיה.
אברהם מיכאלי: עזוב סעיף 10.
נעמה מנחמי: לא, סעיף 8 לבקשת הרוויזיה.
אברהם מיכאלי: עזבו עכשיו, חבר'ה.
אברהם מיכאלי: תפסיקו עם המספרים של הרוויזיה.
דוד רותם: כן, זה לא חשוב.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להתייחס לסעיף 18(ב).
אברהם מיכאלי: לפי נוסח השר, נקריא כדי שגם נבין.
אברהם מיכאלי: שאנשים יבינו על מה אנחנו מדברים.
אברהם מיכאלי: לפי נוסח השר כתוב: "לא יבטל תאגיד מקומי מכרז מן טעם - - -", זה ניסוח, עברית, שבטח תנסחו אותו, נכון?
אברהם מיכאלי: "מכרז מן טעם"?
אברהם מיכאלי: אומרים בעברית מן טעם או מהטעם?
חנן ארליך: לא, מהטעם.
נעמה מנחמי: אני תיקנתי ל"מהטעם".
אברהם מיכאלי: אני קורא כרגע את הנוסח.
אברהם מיכאלי: "לא יבטל תאגיד מקומי מכרז מהטעם האמור בתקנת משנה (א)(4), אלא אם כן התקבל לכך אישור שר הפנים".
נעמה מנחמי: אבל את זה כבר ביטלנו - - -
אברהם מיכאלי: לא ביטלנו, לא.
אברהם מיכאלי: אז אני כרגע אחדד.
אברהם מיכאלי: אם תגידי ביטלנו, לא ביטלנו - - -
דוד רותם: אתה רוצה לבטל את אישור השר.
אברהם מיכאלי: אני מבקש שהסעיף הזה יימחק.
נעמה מנחמי: אנחנו ביטלנו את אישור השר.
דוד רותם: ביטלנו את אישור השר - - -
אברהם מיכאלי: אם ביטלנו אז בואו נצביע על זה, שהפרוטוקול מבין.
נעמה מנחמי: שנייה, אני אבהיר מה עשינו בדיוק.
יהודה אבידן: - - - אנחנו ניפגש בסוף.
יהודה אבידן: ניפגש בסוף.
אברהם מיכאלי: לא, לא, לא בסוף.
אברהם מיכאלי: בסוף יהיה מאוחר.
אברהם מיכאלי: אני רוצה עכשיו.
אברהם מיכאלי: תעזוב.
נעמה מנחמי: רגע, אני רוצה להסביר מה עשינו בפעם הקודמת.
נעמה מנחמי: כדי שההתייחסות תהיה מלאה.
נעמה מנחמי: בפעם הקודמת ביטלנו את הצורך באישור השר לביטול של מכרז, וקבענו שאישור השר יינתן רק כאשר עושים מכרז חדש מבלי שהיה שינוי בנסיבות.
נעמה מנחמי: בגלל החשש שאתה מבטל מכרז כי מי שאתה רצית לא זכה במכרז, ויום אחר-כך אתה מוציא את אותו מכרז, הפעם מסדר אותו קצת יותר טוב, כדי שמי שאתה רצית יזכה.
נעמה מנחמי: ולכן אנחנו אמרנו: אין בעיה עם הביטול של המכרז.
נעמה מנחמי: אבל אם אתה עושה מכרז חדש בתקופה של פחות משנה, בלי שהיה שינוי משמעותי בנסיבות, אז אתה צריך את אישור שר הפנים.
אברהם מיכאלי: טוב, עורכת-הדין מנחמי, שמעתי את מה שאת אומרת.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שהסעיף הזה יימחק, ואני בכך משווה את המצב שקיים בתאגידים - - -
דוד רותם: את כל סעיף (ב) אתה רוצה למחוק?
אברהם מיכאלי: סעיף 18(ב), כן.
נעמה מנחמי: אוקי, אז סעיף 18(ב) נמחק.
דוד רותם: אוקי, מי בעד?
יובל צלנר: רגע, לא הבנתי, למה לבטל את סעיף 18(ב)?
יובל צלנר: אבל באיזה נוסח?
יובל צלנר: אני כבר מבולבל בין הנוסחים.
אברהם מיכאלי: אני בנוסח השר.
נעמה מנחמי: סעיף 18(ב) נמחק.
קריאה: תגיד בקול - - -
אברהם מיכאלי: זה מבלבל אותך.
אברהם מיכאלי: תקרא את - - -
אברהם מיכאלי: תקשיב, זה נוסח שאתה בסוף לא תדע מאיפה אנחנו מתחילים ומה - - -
דוד רותם: טוב, אין בעיה, מוחקים את סעיף 18(ב).
אברהם מיכאלי: אני בכך משווה את המצב - - -
דוד רותם: רגע, תן לי להצביע.
דוד רותם: הצבעה בעד ביטול סעיף 18(ב) בתקנות חובת המכרזים (תאגידים מקומיים) לתקנות השר – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 18(ב) התבטל.
אברהם מיכאלי: הסעיף הבא שאני מבקש זה סעיף 19(1) לתקנות המוצעות על ידי השר.
אברהם מיכאלי: שם אני מבקש למחוק את הסך של 50 אלף שקל ו-100 אלף שקל, ולכתוב במקומם סך של 139,400 שקל בעקבות השינוי שעשינו למעלה.
אברהם מיכאלי: זה - - - במכרזי זוטא.
אברהם מיכאלי: אישרנו כבר קודם, אז אני מבקש להשוות.
דוד רותם: הצבעה בעד סעיף 19(1) בתקנות חובת המכרזים (תאגידים מקומיים) לתקנות השר – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 19(1) נתקבל.
דוד רותם: פה אחד, אושר.
אברהם מיכאלי: הסעיף הבא זה סעיף 19(2) לתקנות המוצעות.
אברהם מיכאלי: שם אני מבקש, במקום המילים – אני אקריא את סעיף 19(2), למי שרוצה, שיהיה לו ברור.
אברהם מיכאלי: סעיף 19(2) אומר ככה: "התקשרות הנדרשת בדחיפות למניעת נזק של ממש, אשר יש לבצעה בתוך שני ימי עבודה או פחות, בהיקף ולתקופה המזעריים הנדרשים בנסיבות כאמור, ובלבד שהמנהל הכללי של התאגיד המקומי והיועץ המשפטי שלו אישרו, ונימקו החלטתם מראש ובכתב, את קיומה של הדחיפות".
אברהם מיכאלי: פה אני מבקש, במקום המילים "- - - שני ימי עבודה - - -", ייכתב שבעה ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: ובמקום המילים "- - - היועץ המשפטי שלו - - -", יבואו המילים: הגורם המקצועי הרלוונטי.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהיועץ המשפטי - - -
יהודה אבידן: אם זו עבודה למען - - -
נעמה מנחמי: מי זה הגורם - - -
דוד רותם: מה זה הגורם הרלוונטי?
יהודה אבידן: מהנדס או - - -.
יהודה אבידן: כל אחד - - -
מיכל רוזנבוים: מהנדס, אדריכל, איש כספים.
אברהם מיכאלי: אפשר להבהיר שהגורם הרלוונטי זה גורם - - -
נעמה מנחמי: והם עובדי התאגיד?
קריאה: עובדי התאגיד.
דוד רותם: לא הבנתי, מה הם מבינים בדחיפות?
אברהם מיכאלי: למה, עורך-דין מבין את זה יותר?
אברהם מיכאלי: עורך-הדין מבין הכול.
מיכל רוזנבוים: הם היחידים שמבינים - - -
אברהם מיכאלי: עשה קורס.
אברהם מיכאלי: עשה קורס באינסטלציה.
נעמה מנחמי: ואם אין לתאגיד מהנדס?
יובל צלנר: מהנדס העיר.
יהודה אבידן: למשל, מהנדס העיר יחליט - - -
יובל צלנר: מהנדס העיר - - -.
יובל צלנר: מהנדס העיר - - -
נעמה מנחמי: אתה רוצה להרים מסך?
דוד רותם: רבותיי היקרים, יש לי בקשה, אני לא רוצה שתכניסו לשום מקום בתקנות האלה את מהנדס העיר ואת העירייה.
יהודה אבידן: אני מדבר על הגורם המקצועי מתוך התאגיד.
יהודה אבידן: מתוך התאגיד.
נעמה מנחמי: ואם אין לך גורם מקצועי בתוך - - -
אברהם מיכאלי: מה, הוא עורך-דין, אז - - - מקצועי?
דוד רותם: אם יש נזק של ממש, מי קובע אם לא עורך-דין?
נעמה מנחמי: ואם אין לך - - -
יהודה אבידן: תראה, למשל, אם יש לי מהנדס שהוא פרילנסר, שהוא המהנדס של החברה, אוקי?
יהודה אבידן: והוא פרילנסר.
יהודה אבידן: והוא נתן את חוות-דעתו שהעבודה הזאת דחופה, בהולה.
יהודה אבידן: מה יגיד לי היועץ המשפטי, שעם כל הכבוד, אני מאוד מעריך אותו, אם זה דחוף או לא דחוף?
יהודה אבידן: אומר לי היועץ המשפטי, שהוא המהנדס שלי, הוא הבן-אדם – הגורם המקצועי שלי: העבודה הזו היא דחופה, אדוני.
אברהם מיכאלי: הוא גם - - -
יובל צלנר: הוא גם - - - מתנגד למהנדס העיר.
יהודה אבידן: לא, הוא לא רוצה להרים מסך - - -
נעמה מנחמי: השאלה היא מה קורה אם אין לך מהנדס או אין לך בן-אדם?
יצחק בורבא: יש.
יצחק בורבא: תמיד יש מהנדס.
יהודה אבידן: אין דבר כזה "אין".
יהודה אבידן: מה זו חברה?
יצחק בורבא: השאלה היא אם הוא פרילנסר או שהוא עובד חברה.
יהודה אבידן: סליחה, את יודעת מה, אני אתן לך לא בחברה שהיא הנדסית.
יהודה אבידן: קחי לך כל חברה אחרת שהיא לא הנדסית, אז אם זה דברים שהם סתם טכניים, אין לי בעיה שהיועץ המשפטי.
יהודה אבידן: אבל דברים שהם קשורים לגורם מקצועי שקשור בחברה, ולא משנה באיזה נושא, אם הגורם המקצועי, מנהל האגף שם או הסמנכ"ל שאחראי על זה נותן את חוות-הדעת, מה לנו כי נלין עליו?
נתן בביוף: אדוני, את התקנה הזאת אנחנו לקחנו מהמדינה.
נתן בביוף: אני לא חושב שהתאגידים העירוניים קשים להתנהלות יותר מהמדינה, שלפעמים מסורבלת.
נתן בביוף: ושם, בפטור כזה של עבודה דחופה, ההתחלה של הביצוע צריכה להיות תוך שני ימי עבודה ולא שבעה ימי עבודה, והמדינה מסוגלת לעמוד בזה.
נתן בביוף: ושם יש - - -
דוד רותם: המדינה בוודאי שכן.
דוד רותם: היא גדולה, המדינה.
נתן בביוף: אז על אחת כמה וכמה שתאגיד עירוני של כמה אנשים יכולים בהחלט לעמוד בזה.
דוד רותם: משרד האוצר בטח ייתן לכם תקציב תוך יום, למה תוך יומיים?
נתן בביוף: משרד האוצר לא בדיוק נותן תקציבים.
נתן בביוף: וועדת הפטור המשרדית צריכה לאשר.
נתן בביוף: כאשר ועדת הפטור המשרדית מורכבת מהמנכ"ל ומהיועץ המשפטי, ואנחנו פשוט העתקנו את זה גם לכאן – המנכ"ל והיועץ המשפטי.
דוד רותם: מחר בבוקר יש במשרד הפנים צורך בביצוע עבודה דחופה.
דוד רותם: אתה יכול להגיד לי מה המנכ"ל והיועץ המשפטי מבינים בדחיפות של ביצוע עבודה או משהו כזה?
דוד רותם: מה הקשר בכלל?
נתן בביוף: הם בוחנים את חוות-הדעת של הגורם המקצועי שאומר להם: תשמעו, הדבר - - -
דוד רותם: זאת אומרת, מה שאתה בעצם אומר לי זה - - -
נתן בביוף: לא, הם בוחנים.
דוד רותם: הם בוחנים?
דוד רותם: שוב, עדות שמיעה.
דוד רותם: הרי הם לא מבינים בזה כלום, אלא צריך לתת להם עוד חוות-דעת וזה שלוש חוות-דעת.
נתן בביוף: כמו כל החלטה של סבירות.
נתן בביוף: הרי מדובר פה, אדוני, בפטור ממכרז.
נתן בביוף: פטור ממכרז זה דבר שצריך לעבור מסננת, וצריך להיות בצמצום רב.
נתן בביוף: ולכן, אנחנו רוצים שזה יעבור עוד מסננת, חוץ מהגורם המקצועי שכמעט תמיד ירצה לפנות לחבר שלו או למכר שלו, שעשה את העבודה בצורה טובה, ויגיד: תשמעו, יש פה דחיפות.
נתן בביוף: אנחנו רוצים שהפילטר הנוסף, המסננת תהיה המנכ"ל והיועץ המשפטי שייתן חוות-דעת מנומקת מדוע פה צריך לתת פטור ממכרז, כי אכן העבודה דחופה וייגרם נזק של ממש.
נתן בביוף: וזה בדיוק כמו המדינה.
יצחק בורבא: למה - - - עבודות דחופות?
יצחק בורבא: - - -
אברהם מיכאלי: אבל למה היועץ המשפטי עדיף על הגורם המקצועי?
נתן בביוף: למה הוא חבר ועדת המכרזים?
יהודה אבידן: או יועץ משפטי או - - -
דוד רותם: זה כי אתם נהנים לסבך לאנשים את החיים.
יהודה אבידן: היועץ המשפטי או הגורם הרלבנטי, המקצועי.
דוד רותם: - - - יועצים משפטיים בכל מקום.
יהודה אבידן: היועץ המשפטי או - - -
אברהם מיכאלי: אל"ף, למה שזה לא יהיה באמת משולב?
אברהם מיכאלי: זה יותר הגיוני.
אברהם מיכאלי: אני כעורך-דין יודע מה לעשות שם?
נתן בביוף: אז המנכ"ל שומע את הגורם המקצועי, והוא מביא את הדעה המקצועית.
נתן בביוף: והיועץ המשפטי מביא מנגד את הצורך במכרז.
נתן בביוף: ובתיאום ביניהם יש החלטה מנומקת האם לפטור או לא לפטור.
אברהם מיכאלי: ובסוף, מי קובע בסוף?
אברהם מיכאלי: היועץ המשפטי, נכון?
נתן בביוף: אבל - - - ייתקעו - - - בידי הגורם המקצועי, זה דבר שהוא לא - - -
אברהם מיכאלי: עד שהיועץ המשפטי קובע, בינתיים הבור יהיה פתוח בכביש.
נתן בביוף: היועץ המשפטי לא קובע.
נתן בביוף: היועץ המשפטי, יחד עם המנכ"ל, יושבים ומנמקים מדוע לא צריך פה לצאת למכרז.
נתן בביוף: ואף יועץ משפטי לא ירצה בכוונה - - -
אברהם מיכאלי: אנחנו, בוועדה הזאת, דיברנו כבר כמה וכמה פעמים על כוחו הבלתי מוגבל של היועץ המשפטי.
אברהם מיכאלי: לא בכל - - -
קריאה: - - - או גורם משפטי.
קריאה: לא שניהם - - -
נעמי הימיין-רייש: נעמי מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נעמי הימיין-רייש: ראשית, דבר שיכול לחכות שבעה ימים זה כנראה לא דבר שהוא דחוף במידה כה גבוהה.
נעמי הימיין-רייש: שנית, לעניין מי אמור לקבוע את הדברים האלה: ההחלטה של היועץ המשפטי היא לעניין האם מבחינה מנהלית זה דבר שהוא נכון לעשות.
נעמי הימיין-רייש: ההחלטה היא לגבי האם לתת פטור או לא לתת פטור, ולא לגבי האם העבודה דחופה או לא דחופה.
נעמי הימיין-רייש: לכן, ההחלטה הזאת היא מהותית לגבי תקינות ההחלטה הזאת, והיא לא נוגעת - - -
דוד רותם: כתוב במפורש: "- - - את קיומה של הדחיפות".
אור רוזנמן: אדוני, היועץ המשפטי יצטרך להגן על ההחלטה הזאת בבית-המשפט.
אור רוזנמן: אם היא לא תעבור דרכו, יתברר שאחר-כך הוא - - -
אברהם מיכאלי: לא שלא עוברת דרכו.
אברהם מיכאלי: לא מנטרלים את היועץ המשפטי.
אברהם מיכאלי: אבל, חברים, מבקשים שגורם שמבין באמת בעניין, ולא יועץ משפטי בכל הכבוד ליידע המשפטי שלו באינסטלציה, - - -
אור רוזנמן: היועץ המשפטי לא יעשה את זה בלי חוות-דעת מקצועית.
אברהם מיכאלי: אז לכן מה כותבים פה?
אברהם מיכאלי: גורם מקצועי רלוונטי.
נעמי הימיין-רייש: הוא ייתן לך חוות-דעת.
אברהם מיכאלי: מה אומרים?
אברהם מיכאלי: שהיועץ המשפטי יהיה גורם על בכל דבר?
אור רוזנמן: הוא יהיה גורם ביקורת, כמו שהוא עושה במדינה.
אברהם מיכאלי: טוב, אדוני היושב-ראש, שמענו.
דוד רותם: טוב, אוקי.
דוד רותם: מה שכן מטריד אותי זה שבעת הימים ושני הימים.
אברהם מיכאלי: מה מטריד?
יובל צלנר: - - - להיות באמצע.
יובל צלנר: אבל זה צריך להיות ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: מה מטריד אותך?
דוד רותם: כי הם אומרים: אם זה שבעה ימים, אז מסתבר שזה לא דבר דחוף כל כך.
יובל צלנר: זה צריך להיות משהו באמצע כי יומיים זה לא, וזה צריך להיות ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: אתה הרי משוכנע שהם לא יעשו את זה משיכת זמן סתם.
אברהם מיכאלי: הרי הם רוצים את זה בשביל - - -
דוד רותם: בוא נאמר ככה: הם יעשו את זה כדי שהחבר שלי יקבל את המכרז.
יובל צלנר: אדוני היושב-ראש, בוא נעשה חמישה ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: כן, אתה רואה?
אברהם מיכאלי: מה אנחנו לא עושים בשבילך.
דוד רותם: טוב, חמישה ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: חמישה ימי עבודה.
אברהם מיכאלי: נו, מי בעד, מי נגד.
ברוך לוברט: אדוני, אנחנו במדינה עשינו את התיקון של להתחיל בביצוע בגלל מגבלת הזמן של שני ימי עבודה.
ברוך לוברט: עכשיו, לקחת את תקופת הזמן, להאריך אותה ולהשאיר את התיקון של - - -, זה נראה לי כשני דברים שיורדים לשורש בניית נזק של ממש.
דוד רותם: מצוין, אז תצביעו נגד.
ברוך לוברט: היינו קובעים תקופה יותר ארוכה - - -
אברהם מיכאלי: מי זה "תצביעו נגד"?
אברהם מיכאלי: למה, אתה מעלה אותם לחברי כנסת?