GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל כספי: בסעיף 6 לתוספת כתבתם רשות או סוכנות מדינתית לאכיפת חוק פלילי.
יפעת רווה: צריך גם אישור של השרים.
אפרת חקאק: אנחנו עוברים לסעיף 14 להצעה, שזה תיקון לסעיף 11כג.
אפרת חקאק: מדובר בלהעביר את עניין המחיקה לסעיף של המחיקה.
אסנת כהן: לדעתנו זה מיותר, כי ברגע שהנתונים נכנסים לתוך המאגר יחולו עליהם הוראות המחיקה.
אסנת כהן: לא יהיה הבדל במאגר מאיפה הנתונים האלה הגיעו.
אפרת חקאק: זה למען הסר ספק.
דוד רותם: אם זה לא מפריע לכם, מה איכפת לכם?
אפרת חקאק: שיהיה ברור לחלוטין שלא משנה מאיפה קיבלתם את המידע.
גלי בן אור: הסעיף מתחיל בזה שנתונים לזיהוי גנטי יימחקו מהמאגר בהתקיים אחד מאלה.
גלי בן אור: ברגע שאת קובעת עוד הוראה זה רק יכול לעורר ספק.
דוד רותם: למה זה יעורר ספק?
גלי בן-אור: סעיף 11כג מדבר על מחיקת נתוני זיהוי מהמאגר באופן כללי בלי להתייחס למקור ממנו הגיעו למאגר.
אפרת חקאק: האם אתם מעדיפים להעביר את הסעיף הזה בחזרה לסעיפים על מאגר הנעדרים?
דוד רותם: אני רוצה שגם מידע גנטי ונתונים כאלה יימחקו מהמאגר.
אפרת חקאק: האם אתם מעדיפים להכניס את זה ל-11כג או שאתם מעדיפים להכניס את זה ל-11יג?
דוד רותם: 11כג.
אפרת חקאק: דיברנו על סעיף 15 להצעה.
אפרת חקאק: האם הועדה מאשרת?
אפרת חקאק: סעף 16 זה מחיקה לעניין מאגר הנעדרים.
אפרת חקאק: יש פה תיקוני נוסח שנצטרך להפנות לסעיפים הקודמים.
אפרת חקאק: בסעיפים 17-20 אין שינויים .
אפרת חקאק: עברנו על הסעיפים האלה.
אפרת חקאק: האם יש הערות?
דוד רותם: הוועדה מאשרת.
אפרת חקאק: בסעיף 15 עשינו תיקונים בעקבות הדיון הקודם כך שכל התקנות לפי חוק זה יאושרו על ידי הוועדה.
אפרת חקאק: האם יש הערות לנוסח החדש של סעיף 15?
אפרת חקאק: סעיף 22 להצעה.
אפרת חקאק: התיקון היחיד שעשינו זה להוסיף שגם הצו יהיה באישור ועדת חוקה.
רפי ציון: שמתי לב שבפסקה 7, בסעיף 21 להצעה, יוצא שהשר לביטחון פנים צריך את הסכמת שר המשפטים לעניין קביעת אגרות.
רפי ציון: זה חידוש.
דוד רותם: תמיד יש.
דוד רותם: ועדת אגרות היא בין משרדית.
דוד רותם: ממילא צריכים אישור של האחרים.
אפרת חקאק: על כל התקנות יחולו אותן ההוראות כך שהכל יהיה בהסכמה ובאישור ועדת חוקה.
אלעזר כהנא: רציתי לחזור לסעיף של ההסכמים הבינלאומיים.
דוד רותם: אי אפשר לחזור.
אלעזר כהנא: הוועדה לא חייבת לקבל.
אלעזר כהנא: אני רק אנסה להסביר.
אלעזר כהנא: יש הסכם אחד שקיים בתחומים האלה.
אלעזר כהנא: הוא הסכם שלא מומש עד היום.
אלעזר כהנא: אנחנו לא יכולים לממש אותו כי החוק לא מאפשר את זה.
אלעזר כהנא: כנראה שמי שחתום על ההסכם הזה זה המפכ"ל.
אלעזר כהנא: אמרתי שזה בשליטה שלנו מי יחתום מטעם המדינה.
אלעזר כהנא: היה לי בזיכרון שהשר חתום על ההסכם הזה.
אלעזר כהנא: כנראה שהמפכ"ל חתום עליו.
אלעזר כהנא: בין כה וכה מעורב בהסכם כזה שר המשפטים.
דוד רותם: גם בפעם הקודמת זכרת את זה, לכן כתבנו בין משטרת ישראל ובין גוף משטרתי במדינה אחרת.
דוד רותם: זה פותר לך את הבעיות כי תמיד המפכ"ל חותם.
דוד רותם: זה ששרים מאשרים להם לא מעניין אותי.
דוד רותם: עכשיו אתה רוצה גם את המדינה.
דוד רותם: אני לא אחזור לנוסח המקורי, שזה או זה או זה או זה.
יפעת רווה: צריך את שתי האופציות כי שני הדברים קיימים.
יפעת רווה: אם זה הסכם של המדינה זה לא הסכם שהמשטרה חתמה.
אלעזר כהנא: אני לא בטוח שיש הרבה הבדל.
אלעזר כהנא: אני עוזב כרגע את חו"ל כי חו"ל לא בידיים שלנו.
אלעזר כהנא: לפחות להסכם שחתומה עליו המשטרה ומאושר על ידי הממשלה אני לא בטוח שאפשר לקרוא הסכם של המדינה.
אלעזר כהנא: אולי גם להיפך.
אלעזר כהנא: כאשר השר לביטחון פנים חותם הסכם עם המשטרה בחו"ל זה בסופו של דבר הסכם בין משטרות.
דוד רותם: זה לא הסכם בין משטרות.
יפעת רווה: יש שני סוגים.
אלעזר כהנא: אני לא בטוח שיש הבדל מבחינה פרשנית.
אלעזר כהנא: יכול להיות שזה כלול בזה וזה כלול בזה.
דוד רותם: אני לי מושג מי חותם על הסכם בין משטרות ואני גם לא יודע מה כתוב בו.
דוד רותם: את ההסכם בין מדינות אני יודע שהיועץ המשפטי לממשלה בדק.
יפעת רווה: גם בהסכם בין משטרות כתוב שההסכם אושר על ידי השר לביטחון פנים ושר המשפטים.
יפעת רווה: זה לא משהו שרק המשטרה וגמרנו.
יפעת רווה: יש עוד ערכאה מטעם הממשלה.
אפרת חקאק: לעניין העברת מידע.
אפרת חקאק: כדי להעביר את המידע צריך אישור נוסף.
אלעזר כהנא: אני חושב שכאשר כתוב בחוק הסכם שמשטרת ישראל חתומה עליו מול גוף אחר בחו"ל או מדינה בחו"ל זה כולל את המשטרה.
אלעזר כהנא: גם אם השר חתום על ההסכם זה הסכם של המשטרה.
אלעזר כהנא: אני לא חושב שזה בעייתי.
אלעזר כהנא: מבחינה פרשנית אפשר שזה יהיה הנוסח כמו שאמרנו מקודם.
יפעת רווה: יש שתי אפשרויות בנוסח הראשון.
אלעזר כהנא: היושב-ראש ציין שאמרתי שאנחנו מעדיפים רק נוסח של המשטרה.
אלעזר כהנא: אני חושב שבכל זאת נחזור לנוסח של משטרת ישראל.
סיגל כספי: את ההסכם הספציפי הזה של 2001 אישר היועץ המשפטי לממשלה.
יפעת רווה: יש אמנות.
יפעת רווה: המשטרה לא חתומה על אמנות.
דוד רותם: יהיה כתוב בין מדינת ישראל או משטרת ישראל לבין מדינה אחרת או גוף מדינתי לאכיפת חוק, ושההסכם אושר בידי השר לביטחון פנים, שר המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה.
אפרת חקאק: ברישה נחזור להצעה המקורית של ההצעה הממשלתית ונוסיף את המילים "באישור היועץ המשפטי".
לילה מרגלית: למה ועדת חוקה לא יכולה?
דוד רותם: ועדת חוקה עסוקה ממילא.
דוד רותם: אם היועץ המשפטי לממשלה אישר את זה אז בשבילי זה קודש קודשים, אני אחתום על זה בשתי ידיי.
אלעזר כהנא: הסכמים בינלאומיים זה פררוגטיבה של הממשלה.
אלעזר כהנא: כל הסכם מגיע לכנסת?
דוד רותם: מגיע.
אלעזר כהנא: לאישור במליאה.
לילה מרגלית: זה שאפשר להעביר את כל המאגר ולא ברור מה התנאים זה מאוד..
דוד רותם: אתם לא סומכים על היועץ המשפטי לממשלה ועל השר לביטחון פנים?
לילה מרגלית: אנחנו סומכים על דיון ציבורי.
דוד רותם: תעשו איתם דיונים ציבוריים.
אפרת חקאק: סעיף 23 להצעה, שזה תיקון לסעיף 15ב, הוא תיקון טכני.
אפרת חקאק: על זה לא דיברנו בוועדה.
אפרת חקאק: אולי משרד המשפטים יגיד בקצרה למה יש צורך בתיקון הזה.
אלעזר כהנא: זה בא לומר שזה יחול גם על אנשים שנשפטו או נאסרו לפני שהחוק.
יעל בר יוסף: א
יעל בר יוסף: לעזר הסב את תשומת ליבנו לכך שיש סעיף תחולה בחוק הישראלי שלא נכנס לצו שמאפשר תחולה אקטיבית של הצו.
יעל בר יוסף: זה אןצר שאפשר יהיה להכניס נתונים גם של מי שמרצה עונש והחל לרצות אותו לפני שהצו ייכנס לתוקפו.
אלעזר כהנא: בצו אין הוראת תחולה כזאת.
אלעזר כהנא: צריך לעשות הוראה מקבילה בתוך הצו הצבאי באזור.
אלעזר כהנא: בין כה וכה אדוני אמר שהוא רוצה לראות את הצו עם התוספת.
אפרת חקאק: הוועדה מאשרת את סעיף 23 להצעה?
אפרת חקאק: סעיף 24 זה תיקון טכני.
אפרת חקאק: הוועדה מאשרת?
אפרת חקאק: סעיף 25 זה התוספת.
אפרת חקאק: על סעיף 26 דיברנו בפעם הקודמת, רק לא קיבלנו תשובות למה בדיוק הכוונה ומה לכתוב בחוק.
אסנת כהן: דיברנו על המשטרה בדיון הקודם ואמרנו שאנחנו רוצים שיחולו עליה הוראות החוק הזה ולא ההוראות של חוק מידע גנטי, לכן גם החרגנו אותה.
אסנת כהן: גם לגבי גוף ציבורי אנחנו רוצים שיחולו הוראות החוק הזה שיש בהן הוראות ספציפיות לגבי סודיות.
אסנת כהן: אנחנו רוצים שעל גופים שמנהלים מאגר של מידע שלא קשור לחוק הזה יחולו ההוראות לעניין המאגר הזה של חוק מידע גנטי, כמו למשל הצבא שהוא גם גוף ציבורי וגם יש נתונים שהוא מקבל לא לפי החוק הזה.
אסנת כהן: לפני המילים "יחולו הוראות החוק כאמור בלבד לעניין הגוף הציבורי" אנחנו רוצים להוסיף את המילים "לעניין מידע נתוני זיהוי ודגימות שהתקבלו אצלו בהתאם לחוק האמור".
דוד רותם: יש הסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיפים 6 ו-8.
אפרת חקאק: יש הסתייגות דיבור של חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה וחנא סוויד.
דוד רותם: יש עכשיו שתי אפשרויות.
דוד רותם: אפשרות אחת שאני מאשר את החוק לקריאה שנייה ושלישית ואני מבקש עליו מיד רוויזיה, אפשרות שנייה שאתם מצהירים לפרוטוקול שאתם מסכימים שהחוק לא יועלה למליאה עד שהצו ותוספות לא יהיו אצלי עד יום ראשון.
יפעת רווה: אנחנו מצהירים לפרוטוקול שהחוק לא יעלה.
דוד רותם: החוק מאושר פה אחד.
דוד רותם: כן, חבר הכנסת יריב לוין.
יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש.
יריב לוין: קודם כל, אני רוצה להודות על קביעת הדיון בסוגיה שהיא אומנם, על פניו, נקודתית, אבל בעיני יש לה גם השלכות רוחב משמעותיות מאוד.
יריב לוין: נשאלת שאלת יסוד שהגיע הזמן שנשים אותה על השולחן, והיא אם טיב השירות שאנחנו נותנים לתושבים בפריפריה הוא פונקציה כלכלית, או שאנחנו מסתכלים על הדברים דרך העיניים של התושב ודרך הרצון לתת לאנשים שמתגוררים שם רמת שירות שלא תיפול ממה שאנשים אחרים מקבלים באזור המרכז.
יריב לוין: אין שום ספק שבבחינה כלכלית גרידא, יכול להיות שצריך לכנס את כל בתי-המשפט לערים הגדולות, וכולם ייכבדו וייסעו במכוניותיהם ויבזבזו ימים שלמים בכל פעם שיש להם דיון.
דוד רותם: זה יקרה גם כשבית-המשפט נמצא בעיר קטנה.
דוד רותם: כשאתה מגיע לשם אתה מבזבז יום.
יריב לוין: כן, תלוי מאיפה.
דוד רותם: אתה מבזבז בבניין יום.
יריב לוין: טוב, זאת בעיה מסוג אחר.
יריב לוין: יכול להיות שמבחינת היעילות הכלכלית זה יהיה יותר יעיל.
יריב לוין: אני חושב שזה מאוד לא נכון.
יריב לוין: אני חושב שההסתכלות חייבת להיות הסתכלות דרך הראייה של איך אנחנו נותנים לתושב את השירות הטוב והנגיש ביותר.
יריב לוין: ואין שום ספק שכאשר מדובר בפריפריה, לדבר הזה יש עלויות.
יריב לוין: במונחים של כדאיות כלכלית טהורה והשוואה של עלות פר תיק במרכז מבמקום אחר, זה ברור שזה יעלה יותר.
יריב לוין: אני חושב שאין בעניין הזה ויכוח.
יריב לוין: אבל אם אנחנו רוצים לצאת מכל הסיסמאות האלה על עזרה לפריפריה וכן הלאה, ולתרגם אותן למשהו אמיתי, ולמצב אמיתי שבו אנחנו מנסים להביא את רמת השירותים בפריפריה לכזאת שבוודאי לא תגרום לאנשים לא להגיע לשם בגלל השירותים הפחות-טובים, אני חושב שזה בדיוק המבחן שניצב בפנינו במקרה הזה.
יריב לוין: זה לא פעם ראשונה שיש ניסיון לסגור מוסדות ציבור בקריית-שמונה.
יריב לוין: זה קרה עם הביטוח הלאומי, וזה קרה עם הספריה, וזה קרה עם לשכת ההוצאה לפועל.
יריב לוין: ולצערי הרב, בכל המקרים, שוב, מהבחינה הכלכלית זה היה אולי מאוד נכון.
יריב לוין: תמיד הביאו לנו סטטיסטיקות על מיעוט הפונים, תמיד הראו לנו, כל אחד מנקודת מבטו בשירות המסוים שעליו הוא אחראי, כמה זה נכון וכמה זה צודק.
יריב לוין: אבל המכלול כולו הוא מכלול בעייתי מאוד.
יריב לוין: אני אומַר יותר מזה.
יריב לוין: יש כאן איזשהו ניסיון גם לספר לצפת כמה היא תרוויח מתוך העובדה שהיא תקבל חלק מהתיקים אליה.
יריב לוין: וביד השנייה, לספר לקריית-שמונה כמה זה טוב לה, משום שגם היא תקבל חלק מהדברים.
יריב לוין: ואני אומר שוב – ואני אומר את זה גם אחרי ששוחחתי גם עם ראש העיר קריית-שמונה, ניסים מלכה, וגם עם ראש עיריית צפת, אילן שוחט, וגם עם חברי מועצת עיר, כמו שוקי אוחנה בצפת וגבי חסין בקריית-שמונה; ועם פעילים, כולל פעילים שאני מכיר אותם מתוך העשייה שלהם במפלגה שלי, כמו אבי פורטל וליאור כהן; וכמובן האנשים שהגיעו לכאן ונמצאים, אם זה עמרם, יגאל, ואחרים, וגם עורכי-דין שפנו אלי גם מכאן וגם משם – לא צפת ולא קריית-שמונה, אף אחת מהן לא תרוויח מהמהלך הזה.
יריב לוין: כולם, בלי יוצא מן הכלל, יפסידו, ובראשם התושבים שלהם.
יריב לוין: לא קריית-שמונה רוצה – ואני מוכרח לומר לזכות כל האנשים שמניתי כאן – כולם כאיש אחד אומרים באופן הברור ביותר: אנחנו לא רוצים, לא להרוויח אחד על חשבון השני, ולא להפסיד אחד בגלל העדפה של השני.
יריב לוין: לכולם ברור שהדבר הטוב ביותר והנכון ביותר, הוא שכל אחד יוכל לקבל את מקסימום השירותים אצלו בעיר באופן נגיש וקרוב.
יריב לוין: לא שאנשי קריית-שמונה יצטרכו לנסוע לצפת, ולא הפוך.
יריב לוין: אני אומַר עוד יותר מזה.
יריב לוין: גם התהליך כתהליך, הוא תהליך שחייב להתבצע בשיתוף עם אנשי הציבור ובעיקר ראשי הערים שנמצאים באותו מקום.
יריב לוין: העובדה שההתדיינות עם ראשי הערים התחילה רק בדיעבד, אחרי שהמהלך כבר הודע והוחלט, היא בעיני לא נכונה.
יריב לוין: אני חושב שהם מכירים את הצרכים, את הבעיות ואת המשמעויות יותר טוב מכל אחד אחר, ומוכרחים היו להיות חלק מהתהליך הזה מהרגע הראשון ועד הרגע האחרון שהוא מתנהל.
יריב לוין: אני רוצה לברך את הנהלת בתי-המשפט שעומדת להשלים בימים אלה את בניית בית-המשפט בקריית-שמונה.
יריב לוין: אני חושב שזה מהלך מאוד-מאוד חשוב.
יריב לוין: אבל המהלך הזה צריך להיות מנוף לחיזוק ושיפור השירות שניתן לציבור, ולא להעברה של דברים באופן שבסופו של דבר הציבור עלול להיפגע ממנו.
יריב לוין: אני גם רוצה לקוות שהצבת הקמת בית-משפט גם בצפת בסדר עדיפויות גבוה, שהדבר הזה יבוא בסופו של דבר לידי ביטוי ונראה גם את העניין הזה נפתר.
דוד רותם: אתה, יש לך קשרים טובים עם שר האוצר ועם שר המשפטים?
דוד רותם: אז תדאג להם לתקציב.
יריב לוין: אנחנו מתקדמים גם בסוגיה של התקציב בנושא הזה.
יריב לוין: אין לי שום ספק שבהנהלת בתי-המשפט אין מישהו שרוצה לפגוע במי מהמקומות האלה.
יריב לוין: אני בטוח שהדברים לא נעשים, לא מתוך זלזול ולא מתוך איזושהי גישה אחרת.
יריב לוין: אבל בסופו של דבר נדרשת כאן איזושהי החלטה שאומרת, אנחנו נספק לאנשים את השירות באופן נגיש, ולא נשלח אותם עשרות קילומטרים מעיר כזו לעיר אחרת, ולהיפך.
יריב לוין: כל מהלך שייעשה, צריך להיעשות בזהירות, צריך להיעשות כפיילוט לתקופת ניסיון מסוימת, עם בחינה של התוצאות שלו בתקופת זמן מוגדרת שתיקבע מראש.
יריב לוין: שוב, עם שיתוף של כל האנשים הנוגעים בדבר, כדי שנגיע בסופו של דבר למצב שבו התושבים במקומות האלה יקבלו בדיוק את אותו שירות שהיו מקבלים לו היו מתגוררים בהרצליה, או ברחובות או במקום אחר שנמצא בסמיכות למרכז הארץ.
יריב לוין: ולכן, אני כמובן מבקש, לגופו של עניין, שההחלטה או שהוועדה לפחות תפנה לגורמים המתאימים בהנהלת בתי-המשפט, במשרד המשפטים, על-מנת ששמיעת תיקים, גם אזרחיים וגם פליליים, תיעשה גם בצפת וגם בקריית-שמונה.
יריב לוין: שככל שהמבנה של בית-המשפט בצפת מחייב איזושהי העברת תיקים, ההעברה הזאת תיעשה באופן זמני עד להשלמת בית-משפט מתאים בצפת.
יריב לוין: ומתוך גישה שבה לא ימצאו את עצמם, תושב צפת שנאשם בפלילים נאלץ לנסוע לקריית-שמונה, או שני עורכי-דין ושני תושבי קריית-שמונה שרוצים לנהל תיק אזרחי, נאלצים לנסוע עד צפת.
יריב לוין: אני חושב שזה לא סביר ולא נכון.
דוד רותם: באותה הזדמנות אני מבקש שתסביר לנו למה אין בבית-שמש בית-משפט מחוזי והם צריכים לנסוע לירושלים.
<מיכאל שפיצר: בבית-שמש מקימים עכשיו בית-משפט שלום.
דוד רותם: מחוזי.
דוד רותם: מה, שלום?
<מיכאל שפיצר: לא שמעתי.
דוד רותם: אני רוצה עוד כמה בתי-משפט.
דוד רותם: למה הם ייסעו לירושלים?
דוד רותם: אני גם רוצה שתקים בגוש עציון בית-משפט באיזה בניין.
יריב לוין: בזה גם אני תומך.
דוד רותם: אני יודע שגם בזה אתה תומך, אני יודע.
דוד רותם: ושתעמיד כמה שופטים לבית-המשפט לעניינים מקומיים ביהודה ושומרון.
דוד רותם: חסרים שופטים שם.
יריב לוין: בעיקר בענייני קרקעות.
דוד רותם: שלא יתעסקו לי בקרקעות.
דוד רותם: בעיקר בעניין חריגות בנייה.
דוד רותם: כן, אדוני, מנהל בתי-המשפט.
<מיכאל שפיצר: אני הייתי מבקש שאולי קודם נשמע, ושאנחנו ניתן את התשובה בסופם של הדברים.
<סחר סאדר סאבא: אני עורכת-דין סחר סאדר סאבא.
<סחר סאדר סאבא: אני חברת ועד מחוז הצפון של לשכת עורכי-הדין, וגם סגנית של יושב-ראש ועד המחוז של לשכת עורכי-הדין בצפון.
<סחר סאדר סאבא: אני מייצגת ציבור שלם של עורכי-דין בצפון, בפריפריה, כך שתקופה ארוכה אנחנו חווים את התהליכים של קיפוח בכל מובן המילה בעניין בתי-המשפט.
<סחר סאדר סאבא: זו לא פגיעה ראשונה.
<סחר סאדר סאבא: זו פגיעה מתמשכת, שבסוף אנחנו, ציבור עורכי-הדין וגם האזרחים, סופגים את הפגיעה הזאת.
<סחר סאדר סאבא: אני מדברת בשמם של כל עורכי-הדין בצפון, הן של צפת והן של קריית-שמונה, ואנחנו מתנגדים למהלך כזה וחושבים שהמהלך הזה רק יפגע, ולא ייעל ולא ישפר.
<סחר סאדר סאבא: אם המהלך הזה הוא לייעל ולשפר, אז למה שיהיה השיפור והייעול על חשבון האזרחים, שהם אוכלוסיה חלשה מאוד, שהנטל הכלכלי יהיה בהרבה יותר מכל ייעול אחר.
<סחר סאדר סאבא: הרי כל נסיעה מקריית-שמונה לצפת – אני מדברת על אוכלוסיה חלשה, על תחבורה ציבורית קשה מאוד והמרחק הגיאוגרפי קשה מאוד.
<סחר סאדר סאבא: אז הנטל הכלכלי ייפול רק על האזרחים, וגם על עורכי-הדין בדרך עקיפה.
<סחר סאדר סאבא: מבחינה זו, אין צורך להכביר מילים על הפגיעה הכלכלית והחברתית הקשה, ואנחנו בעידן של צדק חברתי, אז עד כמה וכמה זה יפגע בכל האוכלוסיה.
<סחר סאדר סאבא: מבחינה אחרת, אני רוצה להבין – הרי יש לנו שני בתי-משפט שהוקמו על-פי צו בתי-המשפט משנת 1960, שקבע מפורשות שיש לנו שני בתי-משפט, באזור צפת שמשרת את כל נפת צפת שזה אזור השיפוט של מקום יישובם של כל האזרחים שנמצאים באזור צפת, ואותו דבר, הוקם בית-משפט שלום בקריית-שמונה לפי אזור שיפוט, מקום מושב נפת קריית-שמונה.
<סחר סאדר סאבא: בהחלטה כזאת, שהיא, לדעתי, החלטה גורפת מדי – זה סגירת מחלקה אזרחית שלמה – אומרים להם, אנחנו מאחדים את שני בתי-המשפט, מבטלים אזור שיפוט שלם, ואנחנו פוגעים בסמכות מקומית לתושבי קריית-שמונה, דבר שהוא מנוגד לחוק.
<סחר סאדר סאבא: חוץ מזה, יש לנו זכות גישה יסודית, גם לאזרח וגם לעורכי-הדין.
<סחר סאדר סאבא: איפה אנחנו שומרים על זכות כזאת?
<סחר סאדר סאבא: ולמה אנחנו תמיד בוחרים לפגוע באזור הפריפריה?
<סחר סאדר סאבא: חבר'ה, אנחנו עדיין בשטח מדינת ישראל.
<סחר סאדר סאבא: אנחנו במדינה נאורה.
<סחר סאדר סאבא: אז זה בלתי נסבל שכל פעם אנחנו סופגים וסובלים מכל הקיצוצים.
<סחר סאדר סאבא: אני מצפה מכם, מי שמייצג את הדעות שלנו, לשריין בתקציב שלכם ולשים עדיפות בתקציב המדינה לבתי-המשפט.
<סחר סאדר סאבא: ואפילו לתקן את זה, ולעשות אפליה מתקנת עם אזור הצפון, בקריית-שמונה או בצפת במיוחד.
<סחר סאדר סאבא: אנחנו לא מסכימים, לא לסגירת מחלקות ולא לסגירת בתי-משפט.
<סחר סאדר סאבא: הרי – לדעתי, אני לא יודעת – אפשר לתקן את כל הבעיה הזאת אם יש בעיה תקציבית, אני לא יודעת מה, אם יש בעיה בייעול, בשיפור, אפשר לתקן את זה בפחות מחיר.
<סחר סאדר סאבא: מה הבעיה שאנחנו נקבל תקנים של שופטים?
<סחר סאדר סאבא: מה הבעיה לנייד שופטים?
<סחר סאדר סאבא: אני לא חושבת שזה מחיר יקר מאוד.
דוד רותם: אנחנו מחכים שלשכת עורכי-הדין ישימו את הצ'קים כדי שנוכל לגייס עוד שופטים.
<יחזקאל סיבק: בקצב הזה של מספר עורכי-הדין, אדוני, אולי נוכל.
יריב לוין: כן, יש חשש.
<סחר סאדר סאבא: המחיר של לנייד שופטים ולגייס תקציב לתקנים נוספים של שופטים – אני לא יודעת, יתקן אותי כבודו – והרי אנחנו, באזור הצפון, הכי עמוסים, ואנחנו בפיגור של חמישה תקנים של שופטים לעומת שאר המחוזות.
<סחר סאדר סאבא: אז זה בהכול.
<סחר סאדר סאבא: אז איפה הצדק פה?
דוד רותם: את מחפשת צדק בבתי-המשפט?
<סחר סאדר סאבא: אני בכל מקום מחפשת צדק.
דוד רותם: מתי למדת משפטים?
<סחר סאדר סאבא: לפני 11 שנה.
דוד רותם: המורים שלכם לא לימדו אתכם שבבתי-משפט אין צדק.
<סחר סאדר סאבא: אתה הופך לנו את כל התיאוריה של בתי-המשפט, של הפילוסופיה המשפטית.
דוד רותם: בתי-משפט לא עושים צדק.
יריב לוין: אותי לא לימדו גם שיש חוק.
יריב לוין: אני לא יודע מה לימדו בזמנך.
יריב לוין: אצלי גם החוק ירד.
דוד רותם: בזמני לימדו שבתי-משפט עושים חוק.
<סחר סאדר סאבא: אבל ההחלטה הזאת, אם היא צודקת, היא מנוגדת לחוק, לפחות.
<יגאל בוזגלו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות את ההיבט הציבורי.
<יגאל בוזגלו: שמי יגאל בוזגלו.
<יגאל בוזגלו: אני חבר מועצת העיר בקריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: אני יזמתי, פחות או יותר, יחד עם יריב לוין, ותודה גם על הכינוס המהיר בנושא – זה רק מראה שחשוב לכם קריית-שמונה והפריפריה.
<יגאל בוזגלו: אני רוצה לדבר בשם תושב קריית-שמונה וגם בתור נבחר ציבור, שנאלץ ומגיע כל הזמן לכנסת על-מנת למנוע כאלה גזירות.
<יגאל בוזגלו: לא יתכן שכל הזמן נקבל גזירות.
<יגאל בוזגלו: פעם זה הוצאה לפועל, פעם זה מתנ"סים, פעם זה היכל תרבות.
<יגאל בוזגלו: אנחנו לא מצליחים להתעסק בשוטף, וצריכים להתעסק כל הזמן במניעה.
<יגאל בוזגלו: מה עוד שזה קריית-שמונה, וזה סמל לעמידה איתנה, גם ביטחונית וגם ציבורית, ואנחנו משמשים דוגמה לכל המדינה.
<יגאל בוזגלו: בארבע השנים האחרונות התחולל פה שינוי, גם כנגד קריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: ויש תחושה שכולם רוצים לחבוט בקריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: אז אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, שקודם כל תגן עלינו פה, ושתושבי קריית-שמונה לא יצטרכו לכתת רגליים בשדות זרים.
<יגאל בוזגלו: וכפי שהיה בעבר – אני מדגיש, כפי שהיה בעבר – בבית-המשפט בקריית-שמונה, כך צריך להישאר, כל המטריה של בית-המשפט.
<יגאל בוזגלו: שכולם יבואו לקריית-שמונה וידונו בתיקים האזרחיים, הפליליים, משפחה, תעבורה וכולי.
<יגאל בוזגלו: זה יגרום לעוצמה של התושבים ולא להיחלשות שלהם.
<יגאל בוזגלו: אני רוצה להזכיר את משבר התרבות שעברנו לא מזמן.
<יגאל בוזגלו: אנחנו לא צריכים להתעסק עם מניעה, אנחנו צריכים להתעסק עם מינוף של נושאים ולא רק למנוע.
<יגאל בוזגלו: אם אנחנו צריכים לצאת מקריית-שמונה בבוקר בשביל דיון כזה, בגלל שמישהו החליט שטבלאות האקסל התקציביות לא מסתדרות לו, אז נראה לי שזה קצת פוגע בנו, פוגע בפריפריה ופוגע בקריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: ראוי שהקריאה מפה, שהוועדה תחליט שלא לפגוע בקריית-שמונה, ושהתיקים האזרחיים יישארו בקריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: עד כאן, תודה.
<יחזקאל סיבק: אדוני, אני פה היום מטעם הפורום הארצי של בתי-המשפט של לשכת עורכי-הדין.
<יחזקאל סיבק: אנחנו באים לתמוך בעמדה של ועד צפון – עמדה שאני שומע גם מהנציגים של קריית-שמונה, ואני אתייחס לזה במישור הפרטני ובמישור הכללי כאחד, בקצרה.
<יחזקאל סיבק: בניגוד לפסק דין עליון מסוים בעניין לוי נגד פולג, שקבע שמדינת ישראל קטנה ואין משמעות למרחק, כל מי שצריך לנסוע באוטובוס כדי להגיע לדיון ב-08:30 מבין שהאמירה הזאת קצת מנותקת ממציאות שבה אנשים משתרכים שעות בתחבורה הציבורית.
<יחזקאל סיבק: וגם אם הם מגיעים ברכב פרטי, הם צריכים לשלם 90, ו-100 שקלים, ולפעמים יותר מזה, עבור חניה.
<יחזקאל סיבק: כל מהלך מהסוג הזה, גם אם הוא מהלך שחזותו ייעול, צריך להתבצע באיזושהי רמה של התייעצות, אדוני.
דוד רותם: התייעצות?
<יחזקאל סיבק: אנחנו סבורים, כמובן, שלשכת עורכי-הדין היא גוף מתאים להתייעצות כזאת משתי סיבות.
<יחזקאל סיבק: אחת, כי לשכת עורכי-הדין מייצגת כמות גדולה של צרכני שירותים משפטיים – אלו עורכי-הדין.
<יחזקאל סיבק: ושתיים, עורכי-הדין חיים את היום-יום בבתי-המשפט לא רק בצד של עורכי-הדין, אלא גם בצד של הציבור כולו.
<יחזקאל סיבק: לא נעשה פה שום תהליך של התייעצות, והסיטואציה הזאת לא מאפיינת רק את המעבר של בית-המשפט מקריית-שמונה לצפת, אלא מאפיינת גם את הסגירה של לשכות הוצאה לפועל, והיא תאפיין גם תהליכים בעתיד.
<יחזקאל סיבק: הרי ברור לכולנו שהחלום הרטוב של המערכת הוא לרכז הכול לאיזה בניין אחד, אולי בירושלים, ואנחנו כולנו נשלח בקשות ב"נט המשפט".
<יחזקאל סיבק: אבל זה לא אמיתי.
<יחזקאל סיבק: ואני אומַר לאדוני למה זה לא אמיתי – כי כשאתה בוחן שירותים מבוזרים לעומת שירותים מרוכזים, אני לא חשוב ששירותים מרוכזים דוגמת מינהל מקרקעי ישראל, או כונס הנכסים הרשמי, מפגינים בהכרח איכות גדולה יותר משירותים כמו לשכת רישום המקרקעין או בתי-משפט השלום, שהם שירותים מבוזרים.
<יחזקאל סיבק: אני אומר בזהירות – אולי ההיפך.
<יחזקאל סיבק: לנגישות יש משמעות, לא רק מבחינת הנגישות עצמה, אלא גם באיכות שבסופו של דבר מיוצרת בתוך אותה מערכת.
<יחזקאל סיבק: כי זו לא חוכמה לנתק את הציבור מהמערכת.
<יחזקאל סיבק: כולנו רוצים שלא ידברו אתנו כל היום, ושיהיה לנו שקט במשרד ושנוכל לעבוד רק מול הניירות.
<יחזקאל סיבק: אבל זו שיטה שהיא שיטה לא נכונה.
<יחזקאל סיבק: היא שיטה לא נכונה גם מבחינת המוצר שבסופו של דבר המערכת מייצרת.
<יחזקאל סיבק: נקודה שנייה היא שייעול הוא לא חזות פני הכול.
<יחזקאל סיבק: אמרו פה, יש פה עניין של שיקולים של ערי שדה, יש פה עניין של שירות לציבור גם אם הוא לא חוסך בהכרח מבחינה תקציבית.
<יחזקאל סיבק: אגב אדוני, מבחינה תקציבית אנחנו רואים שמוציאים מחלקות מבתי-משפט השלום, ששם העלות היא חינם, ושוכרים קומות שלמות ברחבי הארץ בעלויות של מיליונים, שאני לא חשוב שמישהו מאתנו עצר לספור כמה זה עולה בסופו של דבר.
<יחזקאל סיבק: אנחנו חושבים שסגירת בתי-משפט בערי שדה וריכוז פעילות בבתי-משפט מעטים הוא לא מהלך נכון.
<יחזקאל סיבק: אנחנו מתנגדים לפגיעה בערי שדה במישור המוניציפלי.
<יחזקאל סיבק: אנחנו חושבים שזו פגיעה פוטנציאלית בציבור באי ההוצאה לפועל, ואני אומַר לאדוני מדוע – תיקון 29, שגם שם חלומה הרטוב של המערכת - - -
<מיכאל שפיצר: סליחה, אני מבקש לעצור.
<מיכאל שפיצר: הוצאה לפועל הופרדה מהנהלת בתי-המשפט.
<מיכאל שפיצר: היא רשות נפרדת.
דוד רותם: לא חשוב, תן לו.
דוד רותם: עזוב, אתה לא מבין.
דוד רותם: סיבק מוכרח לדבר גם על ההוצאה לפועל.
דוד רותם: הוא לא יכול בלי זה.
יריב לוין: אבל הבעיה היא מערכתית, הוא צודק בזה.
<יחזקאל סיבק: תיכף אדוני יראה את הקישור לבתי-המשפט.
<יחזקאל סיבק: אני פה לא בשביל לדבר על ההוצאה לפועל.
<יחזקאל סיבק: לזה יש את יום שלישי, אדוני.
<דורית ואג: מסלול מקוצר.
דוד רותם: הבנתי, זה הפרומו?
<יחזקאל סיבק: לא, ממש לא.
<יחזקאל סיבק: לגבי ההוצאה לפועל ההערה היא אחת – אני מזכיר רק שבתיקון 29, כשמערכת ההוצאה לפועל הודיעה על חלומה הרטוב של צמצום הלשכות, אמרו שישאירו עמדות עיון ומסירה של חומר לציבור בבתי-משפט השלום.
<יחזקאל סיבק: הרי ברור שככל שאתה מצמצם גם את בתי-משפט השלום, גם השאריות האלה מצטמצמות והולכות.
<יחזקאל סיבק: אנחנו סבורים שניתן לייעל במערכת גם ללא צורך בסגירה של בתי-משפט.
<יחזקאל סיבק: יש את ההצעה למשמרת שנייה שמסתובבת עכשיו, שגם היא הצעה מעורפלת שהתייחסנו אליה ושעוד לא קיבלנו התייחסות מסודרת לגביה.
דוד רותם: שגם לה לשכת עורכי-הדין מתנגדת.
<יחזקאל סיבק: ממש לא, אדוני.
<יחזקאל סיבק: אני אומַר לאדוני למה היא מתנגדת לה היום.
<יחזקאל סיבק: היא מתנגדת כיוון שההצעה כמו שהיא הועברה, היא הצעה לא מספיק ברורה.
<יחזקאל סיבק: אין התנגדות אוטומטית לייעול.
<יחזקאל סיבק: אין התנגדות אוטומטית לשיפור של שירות.
<יחזקאל סיבק: חד-משמעית.
<יחזקאל סיבק: אבל לו הדברים היו נעשים תוך הידברות, אדוני, והידברות קונסטרוקטיבית, לא הידברות של ויכוח.
<יחזקאל סיבק: הרי במובן הזה "קנאת סופרים תרבה חוכמה".
<יחזקאל סיבק: זו מחלוקת לשם שמיים בלבד, ככל שישנה מחלוקת.
<יחזקאל סיבק: אולי אין בכלל מחלוקת.
<יחזקאל סיבק: אבל ההידברות היא קריטית, ואני חושב שגם נציגי הנהלת בתי-המשפט – שוב, אני חוזר לדוגמה הראשונה – לו היו עולים על האוטובוס ונאלצים עכשיו להשתרך בבוקר חם בתחבורה הציבורית כדי להגיע לאותו דיון ב-08:30 – אני כבר לא מדבר על זה שב-08:30 הם היו מגלים שהדיון נדחה כבר ל-09:00 ויתנהל ב-12:00, אבל זה סיפור אחר – אני חושב שהיחס למרחק היה יחס שמשתנה.
<יחזקאל סיבק: תודה, אדוני.
אהוד ברק: אם אפשר?
אהוד ברק: עורך-דין אהוד רז, אני בעל משרד בקריית-שמונה ונתבקשתי לבוא גם על-ידי הלשכה.
אהוד ברק: אני אדבר על כמה נושאים – יש פה גם היבט ציבורי וגם היבט משפטי, אולי.
דוד רותם: תגידו, אין היום דיונים בבתי-המשפט במחוז הצפון?
<קריאות: אנחנו בפגרה.
<קריאות: אנחנו בפגרה, אדוני.
<דורית ואג: שכחת?
<קריאה: כמו בכנסת.
<קריאה: עוד לא.
<קריאה: בכנסת עוד לא.
יריב לוין: עברנו את ה-15 ביולי.
<קריאה: הפגרה זזה חזרה ל-15.
אהוד ברק: ולשאלה – אנחנו גם רואים חשיבות גדולה בעניין הזה, אז אנחנו מוכנים להקריב גם בשביל זה.
דוד רותם: מה, פגרה?
דוד רותם: לא עובדים בפגרה?
<דורית ואג: תורנויות, לא?
דוד רותם: מה, תורנים?
דוד רותם: כשאני הייתי עורך-דין, יום-יום היתה לנו הופעה בפגרה.
דוד רותם: השופטים אמרו, פגרה זה לא בשבילכם.
יריב לוין: טוב, היה לך משרד ענק.
אהוד ברק: נכון להיום יש בית-משפט בקריית-שמונה, טרם נבנה בית-המשפט החדש, שהוא לא נגיש לנכים, נמצא בקומה שנייה, עם מדרגות.
אהוד ברק: היו כבר דיונים שהתקיימו על המדרגות כשהשופט יורד אל מישהו שלא יכול לעלות למעלה.
אהוד ברק: גם בית-המשפט למעלה נראה כמו איזה, אני לא אגיד אורווה, אבל כמו אוסף של חדרונים שבינם לבין בית-משפט ראוי אין דבר.
אהוד ברק: אין מיזוג, אין שום דבר.
אהוד ברק: ובעצם, התושבים סבלו עד היום.
דוד רותם: עד מתי אתה נשאר בירושלים היום?
אהוד ברק: עד כמה שאני אדרש.
דוד רותם: אני מציע שכשנגמור את הישיבה פה, אתה תיסע לבית-משפט השלום בירושלים ותחפש את מיזוג-האוויר שם.
<דורית ואג: וגם את הנגישות.
דוד רותם: גם את הנגישות.
<יגאל בוזגלו: צרת רבים, חצי נחמה.