GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: עברה חצי שנה, עברה שנה, באנו לבחון אם זה הצליח או לא.
יריב לוין: על-פי איזה פרמטרים אתם תבחנו את זה?
<מיכאל שפיצר: אנחנו לא מדברים רק בפרמטרים.
דוד רותם: על תלונות של עורכי-הדין ושל האזרחים.
<מיכאל שפיצר: נשב עם לשכת עורכי-הדין, נשמע אותם, נציג דברים.
<מיכאל שפיצר: לא בהכרח תהיה מחלוקת בינינו.
<מיכאל שפיצר: גם לתחושות יש משמעות.
<מיכאל שפיצר: אם נגיע למסקנה שיש מקום לשנות, מר לוין, אני אומר לך באחריות, אנחנו נעשה את זה.
<מיכאל שפיצר: אנחנו לא נעולים ולא סגורים על שום דבר.
<מיכאל שפיצר: אבל כרגע-כרגע, נקודת הזמן הזאת לא מתאימה לעשות את השינוי.
<מיכאל שפיצר: ולכן תנו לנו את הזמן לבחון את הדבר, ואנחנו נבחן את זה בכובד ראש, ברצינות.
<מיכאל שפיצר: ואם יש צורך בשינוי, אנחנו נעשה אותו.
יריב לוין: אפשר לבקש שתקוים, ערב פתיחת המהלך הזה, לפחות ישיבה אחת שבה ישתתפו - - -
<מיכאל שפיצר: קוימו ישיבות.
יריב לוין: לא, ישיבה אחת משותפת שאליה יוזמנו גם נציגי הלשכה, גם ראשי הערים בשני המקומות, וגם גורם שהוא בעיני הכרחי ובכלל לא נכנס עד היום למשוואה כפי שאני מבין, וזה משרד התחבורה או אגד או מי שאחראי שם לייצר את התעבורה.
<מיכאל שפיצר: אין לנו שום - - -
יריב לוין: מישהו אצלכם לקח פעם את לוח הזמנים של האוטובוסים כדי לתת על-פיו הנחיה באשר למועדי הדיונים?
יריב לוין: בואו תנסו להיכנס למה שעובר על האנשים האלה שם, שצריכים לנסוע את כל הנסיעות האלה.
<מיכאל שפיצר: אבל גם לפני כמה שנים, כשעשו את החלוקה ההפוכה, כך היה.
<מיכאל שפיצר: הדברים הוסכמו, הדברים נעשו.
<מיכאל שפיצר: אחנו בסך הכול עושים החלפה - - -
יריב לוין: הדברים הונחתו.
יריב לוין: השופט שפיצר, האמן לי, הדברים הונחתו כמו שהם מונחתים גם הפעם.
יריב לוין: אני מבין את צרכי המערכת שלכם, אבל תסתכלו על האנשים שם.
יריב לוין: תנסו לראות.
יריב לוין: תלכו בוקר אחד, תלוו אדם שיוצא מפתח ביתו בקריית-שמונה ונוסע לשמוע את התיק בצפת, והפוך.
יריב לוין: סעו פעם אחת עם אותו אדם בצפת שזימנו אותו לאיזשהו תיק פלילי כזה או אחר, והוא צריך לנסוע את כל הסיבוב הזה.
<מיכאל שפיצר: כן, אבל בצד השני חסכנו נסיעה למישהו אחר.
יריב לוין: לא, אתה לא חוסך.
<מיכאל שפיצר: קודם כל, נבהיר שהפלילי בכלל לא בשליטתנו כי כתב האישום הוגש לפי שיקול דעת של התביעה.
יריב לוין: אבל אתה לא משאיר לה שיקול דעת ברגע שאתה קובע שזה יישמע פה, וזה כאן.
<מיכאל שפיצר: אנחנו מדברים על מהלך שתואם, שהודע.
<מיכאל שפיצר: זה לא משהו שאתמול הודיעו עליו בהפתעה ונפל פה על כולם כרעם ביום בהיר.
<מיכאל שפיצר: לכן כרגע, לנו קשה מאוד ובלתי אפשרי לשנות את המהלך.
<יגאל בוזגלו: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שהם מציעים מצטרף – גם משרד הבריאות החליט לבחון תוך שנה - - -
דוד רותם: אני לא מתעסק במשרד הבריאות.
<יגאל בוזגלו: המגמה, אני רוצה לתאר את המגמה.
דוד רותם: לא, משרד הבריאות זה בוועדה אחרת.
<יגאל בוזגלו: גם משרד הבריאות אומר לבחון את הפתיחה של חדר המיון בקריית-שמונה.
<יגאל בוזגלו: אז אם ככה, הכול קורס.
<יחזקאל סיבק: רק הערה או שאלה סטטיסטית – כשמדברים על תיקים אזרחיים שנפתחים, צריך לקחת בחשבון שהנתון הרלוונטי הוא לא מספר התיקים הנפתחים אלא מספר התיקים הנשמעים.
<יחזקאל סיבק: זה הנתון שצריך לבחון אותו, כי מספר התיקים הנשמעים הרי קטן בהרבה ממספר התיקים הנפתחים.
אהוד ברק: בקריית-שמונה אחוז התיקים הנשמעים הוא הגדול בארץ, או מהגדולים בארץ.
אהוד ברק: וזה הרלוונטי.
יריב לוין: לא, אנחנו גם לא יודעים – אולי המבנה של בית-המשפט ישפיע כך או אחרת.
<סחר סאדר סאבא: שאלה לכבודו – אני לא ירדתי לסוף דעתכם, כהנהלת בתי-המשפט, מה הבעיה האקוטית כרגע לנייד שופטים.
דוד רותם: יותר קל לנו לנייד עורכי-דין מאשר שופטים.
<יגאל בוזגלו: או תושבים.
<מיכאל שפיצר: לא, לא, זאת לא התשובה.
<מיכאל שפיצר: הבעיה שכבר נקבעו יומנים, שובצו דיונים.
<מיכאל שפיצר: עכשיו זה קצת מאוחר מדי, פשוט מאוחר מדי.
<מיכאל שפיצר: ולכן אנחנו אומרים לכם, תנו זמן, נבחן את המהלך.
<מיכאל שפיצר: רבותי, אנחנו לא נהפוך עכשיו את כל סדרי העולם, במיוחד שאנחנו נכנסים לתקופה של סגירת "נט המשפט" לשבועיים בסוף הפגרה.
<מיכאל שפיצר: אין לנו כרגע שום אפשרות להיכנס למהלך הזה.
<מיכאל שפיצר: אני אומר לכם שוב, אנחנו נבחן אותו.
<מיכאל שפיצר: נתחיל את שנת המשפט, נמצא מועד, כהמלצתך נקיים דיון.
<מיכאל שפיצר: אבל אנחנו קודם כל רוצים להתחיל את שנת המשפט ברגל ימין, בבניין חדש, בצורה טובה, ופעם עשירית שאני אומר את זה – אנחנו נבחן את הדבר, אנחנו לא מתעקשים.
<מיכאל שפיצר: כרגע נקודת הזמן היא בלתי אפשרית מבחינתנו.
אהוד ברק: זה עצוב לשמוע שמעניינים טכניים אנחנו לא יכולים לשנות - - -
דוד רותם: אז הנה ההחלטה שאנחנו נחליט עליה: הוועדה רשמה לפניה את דברי מנהל בתי-המשפט, השופט שפיצר.
דוד רותם: הוועדה קוראת להנהלת בתי-המשפט לשוב ולבדוק באופן שוטף את הסבל הנגרם למשתמשים בבתי-המשפט מהעברת התיקים האזרחיים לצפת.
יריב לוין: וגם הפליליים לקריית-שמונה.
יריב לוין: זה דו-צדדי.
דוד רותם: תגיד, אתה עוד לא למדת איך הוועדה הזאת עובדת?
יריב לוין: לא, אני רגיל לוועדת הכנסת.
דוד רותם: זה לא ועדת הכנסת פה.
יריב לוין: אני אמרתי לך, חבל.
דוד רותם: הוועדה קוראת להנהלת בתי-המשפט לנסות ולפעול באופן מהיר ולגרום לכך כי בתי-המשפט בקריית-שמונה ובצפת ידונו בתיקים המוגשים אליהם, בין אזרחיים ובין פליליים.
דוד רותם: מקובל עליך, אדוני?
יריב לוין: כנראה שכן.
<מיכאל שפיצר: את המילה "סבל" הייתי מבקש להחליף ב"אי נוחות".
יריב לוין: אי נוחות וקושי.
יריב לוין: תאמינו לי, זה קושי אמיתי.
יריב לוין: צריך לראות את זה בעיניים כדי - - -
דוד רותם: השופט שפיצר, אדם שצריך להגיע לבית-משפט, יש לו סבל.
דוד רותם: זה לא רק אי נוחות.
<מיכאל שפיצר: גם אם בית-המשפט מתחת לביתו.
דוד רותם: גם אם בית-המשפט בבית שלו.
יריב לוין: בלי רעיונות.
דוד רותם: טוב, אדוני בעד?
דוד רותם: היושב-ראש היוצא יחמיא ליושב-ראש הנכנס ...
צחי הנגבי: אתה, לדעתי, יושב-ראש הוועדה היחיד שנשאר, אם אני לא טועה, פרט לחבר הכנסת חיים כץ.
צחי הנגבי: על-פי סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: ועדת הכנסת ממליצה בפני ועדת החוקה, חוק ומשפט לבחור בחבר הכנסת דוד רותם לכהן כיושב-ראש הוועדה.
צחי הנגבי: לפני שנעבור להצבעה, אם מישהו רוצה לומר משהו, בבקשה.
אלעזר שטרן: אני רוצה לדבר בזכות היושב-ראש היוצא.
דוד רותם: בוועדה הזאת כאשר מדברים על היושב-ראש, עדיף לא לדבר ...
צחי הנגבי: יש לך למעשה ועדה שרובה מורכבת מחברים חדשים בכנסת.
צחי הנגבי: אומרים: ישן מפני חדש תציב.
צחי הנגבי: בכל זאת, את החדש אתה מציב, אבל את הישן, שזה אתה, דוד, לא מוציאים, אתה נשאר פה.
צחי הנגבי: אני אעלה את ההצעה להצבעה.
צחי הנגבי: מי בעד מינוי חבר הכנסת דוד רותם להיות יושב-ראש הוועדה?
צחי הנגבי: בעד ההצעה למנות את חבר הכנסת דוד רותם להיות יושב-ראש הוועדה – פה אחד
צחי הנגבי: ההצעה אושרה פה אחד.
צחי הנגבי: אנא, קח את כיסאך.
דוד רותם: אני מודה לחברים שהצביעו.
דוד רותם: אני רוצה להגיד כמה דברים טובים על היושב-ראש היוצא ...
דוד רותם: הישיבות בוועדה הזאת, על-פי הרגלו של היושב-ראש היוצא, מתחילות ב-9:00 בבוקר, בדרך כלל, פרט לימי ראשון וחמישי, שאז הן מתחילות ב-8:00 בבוקר, ומיד אחרי פתיחת הישיבה מצביעים.
דוד רותם: זה דבר שלמדתי מהיושב-ראש הקודם-קודם, מנחם בן ששון, שהיה פותח את הישיבה ב-9:00 וכבר ב-9:05 היו נמצאים אחרי ההצבעה, ואז לא צריך דיון, דיון עושים ימים קודם.
דוד רותם: אני מבקש מאוד מן החברים להקפיד להגיע בזמן כדי שנוכל לקדם את הדברים החשובים.
דוד רותם: יש לי כוונה להקים ועדת משנה שתעסוק בחוק החוזים, בקודקס.
דוד רותם: זה חוק חשוב מאוד, שצריך לגמור אותו.
דוד רותם: יש לי קצת בעיות עם משרד המשפטים, כי הם לא מסכימים לְמה שרוצה הייעוץ המשפטי של הוועדה, אז צריך יהיה להרגיל אותם.
דוד רותם: שלום רבותי.
דוד רותם: הוועדה הזאת מתחילה להיות ועדה רצינית – אני בא ב-09:00 בבוקר ותראו כמה חברי כנסת.
דוד רותם: אני לא רגיל לזה.
דוד רותם: רבותי, אנחנו הולכים לעסוק בחוק פיקוח אלקטרוני על משוחררים בערובה על-תנאי ממאסר (הוראת שעה) (תיקון מס' 3) – מי רוצה להציג לי את החוק?
יואל הדר: החוק הקיים, שהוארך מדי פעם, מאפשר היום לשרות בתי הסוהר לנהל את המערך של האיזוק האלקטרוני.
יואל הדר: האיזוק האלקטרוני בכללותו טרם הוסדר בחוק.
יואל הדר: אנחנו עובדים על זה, ואני מקווה שכבר בתקופה - - -
דוד רותם: מה זה "אנחנו עובדים על זה"?
דוד רותם: יש כבר תזכיר הצעת חוק למעלה משנה ששוכב ומחכה לכך שתביאו אותו לוועדת השרים.
יואל הדר: המילה שוכב היא לא מילה נכונה.
דורית ואג: מונח.
יואל הדר: הוא גם לא מונח.
דוד רותם: לא מונח, בוודאי שלא – אתם מטלטלים אותו ממשרד למשרד.
יואל הדר: מונח זה כאבן שאין לה הופכין.
יואל הדר: להפך, בנושא התזכיר הזה היו הרבה מאוד דיונים.
יואל הדר: מה שנותר בעצם זאת בעיית תקציב למשרד מסוים ואני מקווה שבתקופה מאוד קרובה אנחנו כבר נביא את זה לוועדת שרים שיפתרו הם את בעיית התקציב, אדוני.
דוד רותם: יואל, אני אגיד לך משהו – הרי אני הולך לשאול אותך עכשיו שאלה שגם תקפיץ את חברותי פה, כי הן הרי יתנגדו בסוף לחוק שלך - - -
יואל הדר: למה?
עדי קול: דווקא אנחנו הולכים להפתיע אותך היום.
עדי קול: נפתיע אותך בגדול היום.
יואל הדר: למה שיתנגדו?
יואל הדר: זה חוק לטובת זכויות האדם.
דוד רותם: אני רוצה להבין מה הבסיס החוקי בכלל לאיזוק?
דוד רותם: אין מעצר באזיקים.
יואל הדר: זאת חלופת מעצר.
דוד רותם: זו לא חלופת מעצר.
יואל הדר: אנחנו רואים את זה כחלופת מעצר.
נירה למאעי-רכלבסקי: משרד המשפטים אמר לי דברים אחרים.
דוד רותם: אנחנו תכף נשמע את משרד המשפטים.
יואל הדר: בתיקון החדש, נכון להיום, זאת חלופת מעצר ולכן שופטים בסמכות כדין – השופטים היום בהתאם לסמכותם על פי הדין משחררים לחלופת מעצר.
נירה למאעי-רכלבסקי: הם עושים את זה לפי סעיף 44 - חלופות מעצר.
דוד רותם: מה עושים השופטים?
יואל הדר: בא אליהם התובע ואומר שהוא מציע שאדם מסוים, במקום שהוא יהיה במעצר בבית מעצר – אנחנו לא מדברים על מעצר בית כי זה צריך להיות המסלול ישירות, זאת לא הגדלת הרשת, שמי שהולך למעצר בית נוסיף לו עוד איזה שלייקעס, זה לא אמור להיות – זה אמור להיות שבמקום שילך לבית מעצר הוא יהיה באיזוק אלקטרוני.
יואל הדר: לכן השופטים בחלק ניכר מהמקרים מקבלים את העמדה שלנו ושמים אותו באיזוק אלקטרוני.
מרב מיכאלי: זאת אומרת בעיקר משתמשים בזה היום לעצירים ולא לאסירים?
יואל הדר: בעיקר, כן.
עדי קול: על פי אילו שיקולים?
עדי קול: אנחנו לא יודעים מה השיקולים ששופט שוקל ואנחנו היינו רוצים לדעת.
דוד רותם: עדי, מה את רוצה?
דוד רותם: אני אביא לך ערימה של ספרים כחולים - -
עדי קול: אני מכירה את הספרים הכחולים.
דוד רותם: - - תקראי אותם ותסבירי לי שיקולים של מישהו שם.
עדי קול: אני יכולה לתת לך ספרים אדומים, גדולים כאלה: אהרון ברק, פרשנות במשפט.
עדי קול: אם אתה רוצה, יש לי את כל החלקים.
דוד רותם: מה את רוצה שאני אראה שם?
דוד רותם: שאני גם לא אבין משם?
עדי קול: כל עוד אין חקיקה וזאת מין סמכות כזאת – אנחנו רוצים לדעת.
יואל הדר: אני מניח – אני לא משמש כשופט בבית משפט – שהשופט שוקל זה האם אותו אדם לא יברח, האם האדם הזה לא מסוכן לציבור כך שאפשר לשים אותו באיזוק אלקטרוני כדי שלא יברח ויגרום נזק לציבור.
יואל הדר: זה אמור להיות במקרים היותר - - -
דוד רותם: זה כבר היה בשנה שעברה ולפני שנתיים.
דוד רותם: אתם מתרצים לי את אותם תירוצים כשאני לא מבין למה אתם מדברים אתי בכלל על תקציב.
יואל הדר: אתה רוצה שאני אסביר?
דוד רותם: אני רוצה לשאול שאלה: נגיד שלא אוזקים את האיש הזה באזיק אלקטרוני, לאן הוא הולך?
יואל הדר: לכלא, למעצר.
עדי קול: - - - מעצר בית.
יואל הדר: לא מעצר בית.
דוד רותם: מי אחראי על תאי המעצר?
יואל הדר: שירות בתי הסוהר.
דוד רותם: מי מממן את האוכל לאסירים שם ואת הסוהרים?
יואל הדר: מדינת ישראל.
דוד רותם: אז שמדינת ישראל תממן גם את האזיקים וגם את הפיקוח.
דוד רותם: אני מוטרד נורא מהעניין שהיום עושה את זה איזו חברה פרטית שבאה או לא באה אם אני מפר.
אורית סטרוק: אדוני, אני רוצה לשאול באותו הקשר – קיבלתי דיווחים מכמה וכמה סניגורים שהחברה הפרטית הזאת מסרבת להפעיל את האיזוק האלקטרוני ביהודה ושומרון, למעט מעלה אדומים ואריאל.
אורית סטרוק: ראשית, אני רוצה לשאול אם זה נכון?
אורית סטרוק: אם זה נכון, אני רוצה לשאול איך אנחנו חיים עם ההפליה הזו?
יואל הדר: יש מקומות שהחברה, לפי המכרז, לא נכנסת לשם.
יואל הדר: יהודה ושומרון הם לא רק האזורים - - -
אורית סטרוק: מה שאני קיבלתי, ויש לי גם פרוטוקולים על זה, שרק במעלה אדומים ובאריאל.
אורית סטרוק: פה יש פרוטוקול של בחור מביתר עילית שסירבו לתת לו איזוק אלקטרוני שם.
דוד רותם: תגידי מה את רוצה?
דוד רותם: שהחברה הזאת תיכנס לביתר?
דוד רותם: מגיע כיבוי אש - - -
אורית סטרוק: זה מאוד מסוכן.
דוד רותם: זה מסוכן, כן.
אורית סטרוק: כן, ממש.
אורית סטרוק: משטרת ישראל לא מגיעה לביתר, נכון?
דוד רותם: אם הם היו מבקשים ממני יעוץ הייתי אומר להם לא להגיע לשם.
אורית סטרוק: משטרת ישראל פרוסה בכל יהודה ושומרון – למה אי אפשר להחיל את זה על כל יהודה ושומרון?
אורית סטרוק: אם אתם רואים בזה פתרון מועדף על פני מעצר בפועל, אז למה יופלו לרעה אנשים שגרים ביהודה ושומרון?
יואל הדר: העניין הוא הסיכון הביטחוני.
אורית סטרוק: סיכון ביטחוני למי?
יואל הדר: לאלו שנכנסים – לא לעצורים.
יואל הדר: לחברה או לא משנה מי שאמור - - -
אורית סטרוק: אני עכשיו נסעתי מחברון לפה וראיתי לכל אורך הדרך כלי רכב ללא סוף של חברות אספקה, משרד החינוך נוסע לחברון, כולם נוסעים.
אורית סטרוק: אני לא מבינה למה החברה הזאת לא יכולה לנסוע?
אורית סטרוק: אם אני קונה עכשיו מקרר – יביאו לי את המקרר לחברון, יבואו לתקן אותו - - -
דוד רותם: אני לא בטוח, אני לא בטוח.
דוד רותם: היינו צריכים לתקן את התקנות כדי שיביאו לך לחברון.
אורית סטרוק: אבל זה לא נשמע לי סביר שאדם שנעצר ויכול לא להישאר במעצר בפועל ולקבל את האזיק האלקטרוני, אז רק משום שמקום מגוריו הוא ביהודה ושומרון, מקום חוקי - - -
יואל הדר: זה לא רק יהודה ושומרון.
יואל הדר: יש עוד מקומות, אפילו באזור מזרח ירושלים, במקומות מסוימים, גם כן החברה לא נכנסת לשם, זה מעבר לקו.
אורית סטרוק: מזרח ירושלים?
אורית סטרוק: החמרת פי כמה וכמה.
אורית סטרוק: זה עוד יותר גרוע.
יואל הדר: מעבר לחומה יש מקומות שלא נכנסים אליהם.
אורית סטרוק: איזה מן דבר זה?
אורית סטרוק: זה חמור מאוד – מדינת ישראל לא נמצאת במזרח ירושלים?
אורית סטרוק: על מה אתה מדבר?
יואל הדר: לטייבה לא נכנסים.
מרב מיכאלי: לטייבה לא נכנסים?
יואל הדר: לא האיזוק האלקטרוני, לא האיזוק האלקטרוני.
יואל הדר: החברה שאמורה להיכנס צריכה ליווי משטרתי.
דוד רותם: מי זכה במכרז של האיזוק האלקטרוני?
יואל הדר: יש חברה שעושה את זה מקדמת דנא.
יואל הדר: עכשיו, בימים האחרונים, יצא מכרז חדש לחברה חדשה.
נירה למאעי-רכלבסקי: רק עכשיו?
יואל הדר: היו המון דיונים על המכרז הזה.
יואל הדר: זה לא דבר פשוט, יש פה שני מכרזים - - -
דוד רותם: המכרז הזה יחול גם בשטחים הכבושים?
אורית סטרוק: תגיד לנו איפה אין.
אורית סטרוק: אני רוצה לדעת - - -
דוד רותם: רגע, אני שאלתי אותו שאלה.
דוד רותם: כשאני שואל שאלות – אף אחד לא שואל.
דוד רותם: רציתי לדעת אם המכרז החדש יחול גם בשטחים הכבושים?
יואל הדר: אני לא מכיר את המונח "השטחים הכבושים".
דוד רותם: השטחים הכבושים זה כל מה שמעבר לקו הירוק.
יואל הדר: הבנתי.
יואל הדר: שירות בתי הסוהר ייתן תשובה לזה, נעביר להם את המקל אחרי שייגמרו לצלוב אותי.
יואל הדר: אדוני שאל עוד שאלה, אני רוצה להשיב לאדוני – הנושא של התקציב זה לא התקציב של הפיקוח על האיזוק אלא מאחר שבחוק החדש השופט לא בשיקול דעתו הבלעדי יחליט אם זה מתאים - - -
נירה למאעי-רכלבסקי: סליחה, מה זה החוק החדש?
יואל הדר: תזכיר החוק שאמור - - -
נירה למאעי-רכלבסקי: החוק המלא, האמתי, הנכון, שבדיון - - -
דוד רותם: פעם הוא יבוא.
דוד רותם: לא פה – הוא יבוא לדיון בוועדת הפנים או בוועדת המדע.
שולי מועלם-רפאלי: עוד פעם ועדת המדע?
אורית סטרוק: החוק החדש לא ידון כאן?
דוד רותם: לא, אני מקווה.
יואל הדר: החוק האידאלי, העתידי, אנו רוצים שלפני ששופט מחליט אם מישהו מתאים לאיזוק אלקטרוני, הוא יקבל תסקיר של קצין מבחן כדי להחליט אם האיש הזה יכול להתאים.
יואל הדר: העלויות של קצין המבחן הן הנקודה - - -
דוד רותם: מה אתם רוצים מקציני המבחן?
דוד רותם: הם עמוסים מעל ומעבר.
דוד רותם: אנחנו לא יכולים לגמור תיק היום בגלל שמחכים לחוות דעת של קציני מבחן.
דוד רותם: מה אתם רוצים להטיל עליהם?
דוד רותם: תביאו להם עוד עשרות קציני מבחן אז אולי אפשר יהיה לטפל בזה.
יואל הדר: יכול להיות שאנו יוצרים תעסוקה לקציני מבחן – זה לא דבר פסול.
יואל הדר: אבל בלי שום קשר לעניין הזה, האם היום השופט, לפי ההתרשמות שלו מהאדם שעומד לפניו מספר דקות, הוא זה שצריך להחליט אם הוא מתאים לאיזוק אלקטרוני או לא?
יואל הדר: לכן יש מקום לקצין מבחן.
עדי קול: דודו, אני יכולה לשאול שאלה?
עדי קול: שתי שאלות?
עדי קול: אחת, האם החוק באמת מדבר על עילות לאיזוק אלקטרוני?
יואל הדר: התשובה היא כן.
יואל הדר: לא כל עבירה של עבריינות מין, למשל, צריכה להיכנס לחוק הזה.
יואל הדר: תהיה לנו בעיה עכשיו של עברייני מין ששופטים יחליטו שהם מתאימים לאיזוק אלקטרוני ולנו יש בעיה עם העניין הזה.
עדי קול: אחרי שמפורטות העילות – מה השיקולים ששופט צריך לשקול?
עדי קול: והשאלה השנייה, מה ההבדל בין נוער למבוגרים – לא הייתי פה בדיונים הקודמים – מבחינת השיקולים, העבירות?
עדי קול: אמרתם: "לא מעצר בית", אני יודעת שהרבה פעמים השופטים, ואני מכירה את זה משירות המבחן, נותנים אזיקים במקום מעצר בית והשאלה היא איפה האבחנה בין מבוגרים לקטינים?
מרב מיכאלי: אם יורשה לי רגע, חברתי חברת הכנסת קול, האם תהיו מוכנים בבקשה, רבותי הנכבדים, לתת לנו תמונת מצב על כמה אנשים בכלל מופעל עליהם האיזוק הזה?
מרב מיכאלי: מאיזה סוג?
מרב מיכאלי: לכמה זמן?
מרב מיכאלי: תנו תמונת מצב כדי שכל השאלות המצוינות האלה - - -
שולי מועלם-רפאלי: וגם מה הקריטריונים?
אורית סטרוק: והאם יש אפליות?
דוד רותם: אין חוק, אין חוק.
קארין אלהרר: אין חוק אבל יש מציאות של - - -
דוד רותם: יש מציאות שכל שופט עושה מה שבראש שלו.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כל תמונת מצב שנבין בכלל על מה מדובר.
דוד רותם: רק רגע, לפני תמונת מצב אני מבקש שנירה תסביר לנו את ההתפתחות של החוק.
אלעזר שטרן: איך בכלל נראה הדבר הזה?
דוד רותם: איך נראה אזיק אלקטרוני?
נירה למאעי-רכלבסקי: ראיתי אחד בסיור שעשינו בזמנו, אבל נראה לי שהם יתארו את זה יותר טוב.
נירה למאעי-רכלבסקי: נסביר את מסגרת הדיון לטובת חברי הכנסת – הצעת החוק המקורית בנושא האיזוק האלקטרוני הגיעה לוועדת המדע כאיזשהו תיקון מינימלי לפקודת בתי הסוהר.
נירה למאעי-רכלבסקי: הוועדה חשבה שמאחר שמדובר בפיילוט שרץ כבר כמה שנים – ב-2009 הוא כבר רץ כמה שנים – זה מעלה שאלות, בין היתר חוקתיות, מאוד בסיסיות.
נירה למאעי-רכלבסקי: החלטנו להפוך את זה להוראת שעה.
נירה למאעי-רכלבסקי: אמרנו: אתם צריכים זמן ליישם את זה?
נירה למאעי-רכלבסקי: נתנו הוראת שעה שהיא משהו מאוד-מאוד מסגרתי – היא בסך הכול מגדירה את שתי האוכלוסיות שכרגע יהיו זכאיות לפי החוק לקבל איזוק אלקטרוני: עצירים במעצר עד תום הליכים ואסירים שמשוחררים על תנאי; וששרות בתי הסוהר ינהל את הדברים.
נירה למאעי-רכלבסקי: זה הכול.
נירה למאעי-רכלבסקי: זה החוק הקיים והוא הוארך בעצם מ-2009 – הוא היה אמור להסתיים ב-2010 ולהגיע לכנסת כחוק.
נירה למאעי-רכלבסקי: שלחנו אותם הביתה להביא חוק שיגיד מה השיקולים, מה התנאים ואיך מחילים בשוויוניות ואיפה כן ואיפה לא, ושמירת שבת ועוד המון-המון דברים, ובין היתר עניינים טכנולוגיים, סטיות תקן של המערכת, הפרות אמתיות ולא אמתיות, מתי הסייר יוצא, מה יהיו ההשלכות של ההפרה.
נירה למאעי-רכלבסקי: המון שאלות שכולן לא נמצאות בחוק שלפנינו.
נירה למאעי-רכלבסקי: בעצם, היום מבקשת הממשלה בפעם הרביעית להאריך חוק שבפעם האחרונה נתנו לה שמונה חודשים ואמרנו: עד כאן.
נירה למאעי-רכלבסקי: במקביל יש תזכיר חקיקה שנראה לא רע, שמתקן את חוק סדר הדין הפלילי (מעצרים) ואת חוק שחרור על תנאי של אסירים, ואני קבלתי אותו לפני שנה.
נירה למאעי-רכלבסקי: הוועדה עכשיו מתבקשת לתת איזשהו המשך להוראת השעה שכרגע לא יורדת לכל העומקים הנדרשים ולהמשיך את זה כפיילוט.
נירה למאעי-רכלבסקי: נשאלת השאלה אם אנחנו נותנים לזה לרוץ עוד שנה בלי הסדרה רחבה.
יואל הדר: או שמפסיקים.
דוד רותם: מה פתאום עוד שנה?
נירה למאעי-רכלבסקי: זה מה שמבקשים מאתנו.
דוד רותם: אנחנו רוצים שנתיים.
עדי קול: הבנו את המצב.
עדי קול: שאלתי את השאלה ומרב הפסיקה אותי עוד קודם – הבנו את המצב, אנחנו יודעים שמדובר בהוראת שעה.
עדי קול: ובכל זאת, לא היינו בדיונים הקודמים ולכן אנחנו רוצים להבין, גם עכשיו, לגבי הוראת השעה איך היא מופעלת.
עדי קול: קיבלנו מספרים לגבי 750 אזוקים ליום בערך.
עדי קול: אנחנו רוצים לדעת חלוקת עבירות, חלוקת גילאים ושוב, לגבי השיקולים בהבדלים בין נוער למבוגרים – אני חושבת שיש הבדל מאוד משמעותי בנושא של אזיק אלקטרוני.
יואל הדר: אם היושב-ראש יסכים, אני אענה לשאלות האלה.
דוד רותם: חבר כנסת שואל אותך – אתה עונה.
דוד רותם: מה זה "אם אני אסכים"?
יואל הדר: יש יושב-ראש.
דוד רותם: ישוב ראש שיש לו אפשרות לעשות החלטות כדי לא לענות?
יואל הדר: אדוני, הבעיה היא שיש יותר מדי ועדות שאני מופיע בהן ולכל יושב-ראש יש גישה אחרת, אבל אני אסתגל לכולם.
אלעזר שטרן: פה זה הכי בעייתי.
יואל הדר: לאו דווקא, יש זירות יותר קשות.
יואל הדר: אני מבקש מציון שי שהוא המנהל של האיזוק האלקטרוני שייתן מענה לכל השאלות שנשאלו פה.
ציון שי: אני מנהל את הפרויקט הזה מטעם המשרד לבט"פ בשב"ס ב-5 השנים האחרונות.
ציון שי: עלו פה כמה סוגיות שברובן הן שאלות שנשאלו כבר בתחילת התכנית בשנת 2005.
ציון שי: להזכיר לכולם: התכנית התחילה לעבוד במדינת ישראל משנת 2005 במסגרת המשרד לביטחון פנים ובשנת 2009 היא עברה לשב"ס שמנהל את זה כרגע מטעם המדינה.
ציון שי: לתכנית הזאת יש הרבה מאוד שותפים ממגוון משרדי ממשלה – גם משרד המשפטים, גם משרד הרווחה, הרשות לשיקום האסיר, המשטרה – הרבה מאוד אנשים והרבה מאוד גורמים.
ציון שי: במהלך התקופה היו עליות וירידות: הגענו לשיאים של כמעט 1,050-1,020 מפוקחים.
ציון שי: בנקודת הזמן הזאת הבנו שצריך לעשות קצת סדר מאחר ואין חקיקה ויש הרבה תקלות, גם תפעוליות וגם ניהוליות של הנושא הזה.
ציון שי: לכן, בדצמבר 2012 נקבע על-ידי ועדת ההיגוי שמנהלת את התכנית שהמספר המקסימלי יעמוד על 750 עד שיוסדר הנושא של החקיקה ועד שיוסדר הנושא של המכרז החדש.
שולי מועלם-רפאלי: 750 – זה מספר - - -
ציון שי: 750 מפוקחים ליום.
שולי מועלם-רפאלי: למה דווקא המספר הזה?
שולי מועלם-רפאלי: זה מספר שהוא נשלט?
ציון שי: קודם כל בגלל נושא השליטה, יכולת הפיקוח, יכולת האכיפה של המשטרה, יכולת הניהול של סך כל התכנית הזו, מה גם שהיו כמה תפיסות הפעלה כשתכננו לצאת למכרז, אם זה יהיה בצורה כזו או בצורה אחרת, ולכן אמרו בואו נעמיד את זה על 750 כרגע.
ציון שי: זה מספר שעוד איכשהו היה אפשר לשלוט ולנהל אותו.
ציון שי: אני מניח שאחרי המכרז החדש ואחרי החקיקה הדברים ישתנו – המטרה של החקיקה היא לשנות את הדברים.
ציון שי: מכאן המספרים אחר כך ימשיכו לעלות והם יכולים לעבור את ה-1,000 ולחזור למצב הקודם.
ציון שי: בהסכמים של המדינה ב-2005 מול הזכיין, חברת השמירה שנציגיה יושבים אתנו כאן, נקבע במפורש שכל נושא שטחי איו"ש לא יכללו - - -
דוד רותם: אל תבואו אלי עם חקיקה שיהיה כתוב בה ששטחי איו"ש לא יכללו.
ציון שי: בחקיקה החדשה, לפחות בהצעה, השר הממונה – השר לביטחון פנים – יהיה רשאי להחליט איפה כן ואיפה לא.
ציון שי: השר גם יקבע את המספרים.
מרב מיכאלי: לפי מה הוא יחליט את מספרם?
ציון שי: אני לא נכנס לשיקולים שלו.
מרב מיכאלי: אני רוצה להבין – כל ה-750 האלה הם עצירים כולם?
ציון שי: לא.
מרב מיכאלי: לפי ההיגיון זה דווקא על עצירים ולא על אסירים.
ציון שי: ההיגיון, לפחות מבחינת המנהלת, אם אני מסתכל על מטרות התכנית – הוא מניעת נזקי מעצר, שזה בעיקר מדבר על קטינים.
ציון שי: אותם קטינים שבפעם הראשונה נפגשים עם החוק ונפגשים עם בית מעצר.
ציון שי: אנחנו רוצים לצמצם - - -
מרב מיכאלי: אז כמה מתוך ה-750 - - -
ציון שי: מתוך ה-750 עומדים קרוב ל-10% - זה 66 קטינים.
ציון שי: אני מזכיר לכולם שגם חוק הנוער שאחרי 9 חודשים מחייב לסיים את כל ההליכים מולם ואת כל ההגבלות, הוריד את מספר הקטינים.
ציון שי: בזמנו עמדנו על קרוב ל-170 קטינים בתכנית.
ציון שי: החוק הזה גרם באופן אוטומטי שקטינים שעברו את ה-9 חודשים לא נמצאים היום בתכנית ולכן המספרים ירדו לסביבות ה-10%.
מרב מיכאלי: כמה אחוזים מתוך הקטינים שנמצאים או אמורים להיעצר מקבלים את האיזוק האלקטרוני?
מרב מיכאלי: אני מבינה שמתוך כל האזוקים, 10% הם קטינים.
דוד רותם: מרב, אין דבר כזה "אמורים להיעצר".
דוד רותם: אף אחד לא אמור להיעצר.
מרב מיכאלי: תודה כבוד היושב-ראש על התיקון, אני חוזרת בי.
ציון שי: אם יורשה לי, רק האיזוק האלקטרוני, לא בכלל שב"ס – אני לא נכנס לכלל שב"ס אני מנהל רק את האיזוק האלקטרוני – מתוך ה-750 בסביבות 10% אמורים להיות קטינים.
מרב מיכאלי: את זה הבנתי.
מרב מיכאלי: אני שואלת כמה מתוך כלל הקטינים העצורים הם באיזוק אלקטרוני?
מרב מיכאלי: אתה מבין מה אני שואלת?
מרב מיכאלי: לא 750 – אני שואלת כמה - - -
שולי מועלם-רפאלי: כמה קטינים עצורים היום במדינת ישראל וכמה זה ה-10% האזוקים מתוך הכלל הזה?
ציון שי: אני לא מתעסק בסך כל העצורים במדינת ישראל – זה שב"ס.
שולי מועלם-רפאלי: קטינים.
ציון שי: זה באחריות שב"ס.
ציון שי: אני לא מתעסק בתחום הזה.
ציון שי: אני מניח שזה כ-3,000.
ירון אביגד: אני יכול לברר לכם את המספר עד סוף הדיון הזה.
ירון אביגד: אני מטכנולוגיות בשב"ס.
עדי קול: אני חושבת שהשאלה היא אם יש עוד קטינים שהיה ניתן לשחרר אותם ואין מקום כי אין תקן מתוך ה-750 האלה וצריך להגדיל את המספר.
ציון שי: אני אומר שאין דבר כזה, אני אחדד את זה: גם אם המכסה עומדת על 750 ושופו יחליט שהוא שולח קטין לאיזוק אלקטרוני – אני אקלוט אותו.
ציון שי: זאת אומרת שאין דבר כזה שקטין שבית משפט החליט לשלוח אותו לאיזוק אלקטרוני והוא לא ייכנס, גם אם אני אעבור את המכסה.
מרב מיכאלי: עצרנו אותך כשדיברת על מטרות התכנית.
מרב מיכאלי: אמרת שמטרות התכנית הן מניעת נזקי מעצר - - -
ציון שי: מניעת נזקי מעצר.
ציון שי: כמובן, הנושא הכלכלי - - -
מרב מיכאלי: מה זה הנושא הכלכלי?
ציון שי: עצור בבית מעצר היום עולה קרוב ל-270 שקל ובפיקוח אלקטרוני בסביבות ה-80 שקל.
אורית סטרוק: אבל עכשיו שמענו הפוך.
אורית סטרוק: אמרת שאי אפשר להשיג תקציב לחוק בגלל - - -
יואל הדר: תסקיר של קציני מבחן אמרתי, לא דיברתי על הנושא של העצורים.
ציון שי: לתזכיר החוק יש משמעויות כלכליות.
ציון שי: דנו בזה ועברנו על זה – יש לזה משמעויות - - -
מרב מיכאלי: מהן המטרות הנוספות?
ציון שי: אמרנו הנושא הכלכלי, אמרנו נושא נזקי מעצר.
ציון שי: שיקום – שיקום מיועד בעיקר לאסירים שיוצאים לתכנית - - -
מרב מיכאלי: אבל אתה אומר ש-90% זה עצירים.
מרב מיכאלי: אם אתה אומר ש-90% מתוך ה-750 זה עצירים אז השיקום הוא לא רלוונטי כל-כך לעצירים.
עדי קול: על זה הנציג של הרשות לשיקום האסיר יכול לענות לך.
עדי קול: אני רוצה לדעת אם אתם נותנים את זה לאסירים ברישיון.
אבי דיאמנט: היום כן.
דוד רותם: חכו רגע.
נעמה פויכטונגר: שלום.
נעמה פויכטונגר: מאז שהדיון התחיל נהיה פה סלט של המון-המון עניינים שחלקם נוגעים להארכת הוראת השעה וחלקם נוגעים להצעת החוק שעדיין לא מונחת לפנינו.
נעמה פויכטונגר: אני אתייחס על קצה המזלג לכמה שאלות מרכזיות שעלו פה.
נעמה פויכטונגר: דבר ראשון, בקשר לשאלה של חברת הכנסת מיכאלי על החלוקה בין עצורים לאסירים: צריך לשים לב שברא ובראשונה יש פה עניין משפטי.
נעמה פויכטונגר: המעמד של צורים מבחינת החוק שונה לחלוטין מהמעמד של האסירים.
נעמה פויכטונגר: לגבי אדם שמועמד למעצר, שמוגשת כבר בקשה – אגב, אנחנו מדברים פה רק על מעצר עד תום ההליכים ולא מעצר ימים – ראשית, הוא חף מפשע.
נעמה פויכטונגר: ושנית, המחוקק עצמו קבע שמעצר בבית מעצר הוא החלופה האחרונה.
נעמה פויכטונגר: כלומר, רק אם לנו שום אפשרות אחרת להחזיק אותו בבית.
נעמה פויכטונגר: לכן, גם מבחינה משפטית מוטל עלינו חובה להעמיד את האמצעי הזה כמה שיותר לרשותם של חשודים.