GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתן בביוף: אני חושב שבאופן מידתי ההגדרה של עיתון נפוץ כאן היא מספיקה וטובה.
נתן בביוף: וכן אנחנו מתנגדים לתיקון.
דוד רותם: בסדר, אתם מתנגדים לתיקון, זה יפה.
דוד רותם: אבל רק תסביר לי דבר אחד: מה זה "עיתון יומי - - - בעל תפוצה רחבה - - -"?
דוד רותם: תבין, תפוצה רחבה זה אומר מה?
דוד רותם: מי קובע כמה?
דוד רותם: ועדת המכרזים תשב?
דוד רותם: ואז מה שקורה זה ככה: במועצות מקומיות מסוימות ובעיריות מסוימות - -
יהודה אבידן: "המודיע", "יתד נאמן".
דוד רותם: - - "המודיע" ו"יתד נאמן" - -
יהודה אבידן: או "הצופה".
דוד רותם: כן, ו"הצופה".
דוד רותם: אתה יכול לקחת גם את "הצופה".
יהודה אבידן: אז יהיה.
דוד רותם: - - "המודיע", "יתד נאמן", ו"הצופה" יהפכו להיות עיתונים בתפוצה רחבה.
דוד רותם: ויהיו מקומות אחרים שגם "מעריב", "ידיעות אחרונות" ו"הארץ" לא יהיו העיתונים - - -
יהודה אבידן: מה זה "- - - בהתחשב בנושא המכרז ולפי שיקול דעתה - - -"?
יהודה אבידן: איזה עיתון נכנס להגדרה הזאת?
דוד רותם: בוא נאמר, בהתחשב בנושא המכרז – איך קוראים לעיתון שלכם?
יהודה אבידן: זהו, זו הבעיה שהוא שבועון.
יהודה אבידן: רק בזמני הוא היה יומון.
יהודה אבידן: היום הוא כבר לא יומון.
יהודה אבידן: אז כאן זה, בכל מקרה, לא.
יהודה אבידן: אבל בנושא יומי, מה זה "- - - בהתחשב בנושא המכרז - - -"?
יהודה אבידן: אני הוצאתי מכרז בתשתיות, למי אני הולך?
יהודה אבידן: לאיזה עיתון?
יהודה אבידן: איזה עיתון מתמחה בתשתיות?
יהודה אבידן: או איזה עיתון מתמחה בכוח-אדם?
יהודה אבידן: לא, זה חריש עמוק.
יהודה אבידן: זה לא תשתיות, זה חריש עמוק.
יהודה אבידן: זה הרבה יותר.
יהודה אבידן: אבל אני לא ראיתי עיתון שמתמחה או בתשתיות או בכוח-אדם או בטלפוניה.
יהודה אבידן: אז מה זה "- - - בהתחשב בנושא המכרז ולפי שיקול דעתה של ועדת המכרזים"?
נתן בביוף: אני אגיד לך: הייתה פנייה של עיתונים כלכליים, כמו "גלובס", למשל, - - -
יהודה אבידן: שֶמָה הוא?
נתן בביוף: שאמרו: אנחנו לא העיתון הנפוץ ביותר.
נתן בביוף: אבל דווקא אצלנו המכרזים, דווקא אצלנו הספקים, הולכים לעיתונים הכלכליים, ולא ראינו מקום לחסום את זה, דווקא העיתונים הנפוצים ביותר.
נתן בביוף: אנחנו רוצים הרי להרחיב את היריעה.
דוד רותם: תגיד, מה כתוב - - - בסעיף 1 לחוק התכנון והבנייה?
יהודה אבידן: אני מתפלא עליך.
יהודה אבידן: כמנכ"ל תאגיד אני אומר לך, מה שאתה גורם לי כרגע, שמכרז - - - סליחה.
נתן בביוף: סליחה?
דוד רותם: מה כתוב בסעיף 1 לחוק התכנון והבנייה?
אברהם מיכאלי: שלושה עיתונים, לא?
חנן ארליך: השלושה.
חנן ארליך: עיתונים שקבע שר - - -
יהודה אבידן: לפי הרשימה של שר הפנים.
קריאה: אה, הנפוצים ביותר.
נתן בביוף: הנפוצים ביותר - - -
חנן ארליך: שלושה עיתונים שקבע שר הפנים.
דוד רותם: אז למה שלא נשאיר את זה?
אברהם מיכאלי: תשאירו את זה.
אברהם מיכאלי: תשאירו.
קריאה: אנחנו בעד.
יהודה אבידן: אנחנו בעד להשאיר לו.
קריאה: זו שקיפות מלאה, אפילו.
דוד רותם: אני רוצה לתת סמכות לשר הפנים.
דוד רותם: כמה שיותר סמכויות.
נתן בביוף: אדוני, שר הפנים לא מעוניין בסמכויות - - -
דוד רותם: לא, אני לא חושב.
יהודה אבידן: מה שאתה גורם לנו, כרגע – אני אומר לך את זה כמנכ"ל תאגיד – יש מכרזים שאנחנו לא נרצה, שיכולים לראות אותם הרבה.
קריאה: ישאיר את הנוסח - - -
יהודה אבידן: אחד ישים אותם ב"הצופה", אחד ישים ב"המודיע", אחד ישים ב"יתד נאמן", אחד ישים ב"כלכליסט", ואתה תקבל את התשובה של החוק כאן.
יהודה אבידן: אף-אחד לא יכול להגיד שעשינו לא בסדר.
יהודה אבידן: וזה, אני מתפלא.
יהודה אבידן: אני חושב שאתם צריכים לגרום לנו שאנחנו נהיה כמה שיותר במקום הכי-הכי בטוח.
יהודה אבידן: אם זה טוב לתכנון ולבנייה, למה זה לא טוב לנו?
חנן ארליך: אנחנו מצטרפים לצורך שזה יהיה בהגדרה כפי שקבועה כרגע, כפי שמוצעת כרגע.
חנן ארליך: לא לנעול את זה על שלושה עיתונים מסוימים.
חנן ארליך: להרחיב כמה שיותר.
חנן ארליך: זה מגביר את השקיפות.
חנן ארליך: זה משרת את הציבור.
דוד רותם: תגבירו כמה שיותר.
דוד רותם: אז תכתבו, בואו נאמר:
דוד רותם: במקום כאמור בסעיף 1 לחוק התכנון והבנייה, תכתבו: בשלושה עיתונים מבין חמישה שייקבע השר.
חנן ארליך: לא ראינו פה מקום לסטות מכפי שנקבע בתקנות הכלליות.
נעמה מנחמי: לא, אתה לא מפרסם - - - מאחד מתוך השלושה.
יהודה אבידן: - - - אצל השר לשנות את התפוצה.
נעמה מנחמי: היום אתה מפרסם באחד מתוך השלושה שקבע שר - - -
יהודה אבידן: שיפעלו אצל השר לשנות את התפוצה.
יהודה אבידן: הוא גם מעדכן את זה בכל שנה.
חנן ארליך: כפי שבתקנות הכלליות זה שונה, זה באמת ייקור בזה שיש להרחיב ולהפיץ במידת האפשר, אין סיבה להשאיר את זה או לקבוע דבר שהוא בעצם כבר שונה, שהוחלט לשנותו בתקנות הכלליות, להישאר איתו לגבי התקנות של התאגידים המקומיים.
חנן ארליך: רוצים להגיע לציבורים שונים, לקהלים שונים, במידה רחבה ביותר.
חנן ארליך: ועיתון מסוים, זה או אחר, שבאמת רוצה שכל הפרסומים יהיו אצלו, אז זה מובן מבחינתו אבל הראייה שלנו צריכה להיות אחרת.
תומר שוירמן: אני רוצה להשיב בבקשה למה שהועלה עכשיו: דבר ראשון, אין פה עיתון מסוים.
תומר שוירמן: יש רשימה של השר, של מספר עיתונים.
תומר שוירמן: דבר שני, דווקא בגלל שאנחנו מדברים פה – וזה בהמשך לדברים שהוועדה הנכבדה דנה בהם קודם, להיעדר הפיקוח או פחות רגולציה בהקשר הזה – דווקא בגלל העניין הזה יש חשיבות שפה לא יהיה.
תומר שוירמן: אם אין רגולציה צריך פומביות מלאה.
תומר שוירמן: ופומביות מלאה, עם כל הכבוד, עם עיתונים סקטוריאליים, נקודתיים, לא מאפשרת את זה.
תומר שוירמן: ויש בעלי עסקים קטנים שלא קוראים את העיתונים הכלכליים, למרות שהם עיתונים יומיים, והם קוראים את העיתונים הנפוצים במדינה, ויהיו אשר יהיו.
דוד רותם: אתה רוצה לחזור להצעה שאמר פה קודם מישהו שנעשה את זה רק באינטרנט, כי ממילא יש חברות שגוזרות את הכול ומעבירות?
תומר שוירמן: כמובן שלא.
תומר שוירמן: מעבר לזה שבעלי עסקים קטנים גם לזה לא זמינים.
תומר שוירמן: הזמינות שלהם היא לעיתונים הגדולים והמרכזיים.
דוד רותם: מה זה "העיתונים הגדולים והמרכזיים"?
תומר שוירמן: יש רשימה שהשר קבע.
דוד רותם: "ישראל היום"?
נעמה מנחמי: אני חושבת שעכשיו ברשימה נמצאים "ידיעות אחרונות", "ישראל היום" ו"הארץ"?
נעמה מנחמי: לא, "הארץ" יצא בגלל "ישראל היום", לא?
יגאל ינאי: ו"מעריב".
נעמה מנחמי: ו"מעריב".
אברהם מיכאלי: תשאיר מה - - - לגבי תכנון ובנייה, אותו נוסח.
נתן בביוף: לא, לא, לא, אדוני.
נתן בביוף: יש פה נציג של "ידיעות אחרונות".
נתן בביוף: אני לא בטוח שהוא היה אומר את אותם הדברים אם "ידיעות אחרונות" לא היה בין העיתונים הנפוצים.
נעמה מנחמי: אני חושבת שדווקא בגלל שמדובר ברשויות מקומיות, אז יכול להיות שיש לעיתון מסוים תפוצה גדולה יותר דווקא באזור שבו הוא נמצא.
נעמה מנחמי: אנחנו לא מדברים על כל שטח המדינה.
נעמה מנחמי: יכול להיות שיש כאן מקום לגמישות.
דוד רותם: גמישות מאיזו בחינה?
נעמה מנחמי: שלא להישאר עם אותם שלושה עיתונים.
אברהם מיכאלי: נדון בזה כשיגיע - - - הגמישות - - -
תומר שוירמן: ולזה יש מקומונים.
תומר שוירמן: זה בדיוק האיזון – למקומונים.
תומר שוירמן: זה בדיוק האיזון.
תומר שוירמן: המקומון הוא המקומי, והארצי הוא הארצי.
נתן בביוף: לא בכל מקום יש מקומון.
נעמה מנחמי: לא בכל מקום יש מקומון.
נעמה מנחמי: גם אם יש לך - - -
קריאה: יש מעט מאוד מקומונים.
תומר שוירמן: יש הרבה.
נעמה מנחמי: אל"ף, לא בכל מקום יש מקומון.
נעמה מנחמי: בי"ת, ברגע שיש לך אוכלוסיה דוברת ערבית של יותר מ-10%, אתה כבר לא מפרסם במקומון אלא מפרסם בעיתון ערבי, ואז אתה נשאר בלי המקומון.
יגאל ינאי: למה?
יגאל ינאי: גם לערבים יש מקומון.
נעמה מנחמי: כן, אתה מפרסם בעיתון בשפה הערבית, ואז המקומון שאמור להיות – מה שהוא דיבר עליו – בתור העיתון שמפורסם במקום, באזור המקום, הוא מוחלף על-ידי עיתון בשפה הערבית.
יגאל ינאי: האמת שזה נותן לנו גמישות, אבל אני לא חושב שזה כדאי.
יגאל ינאי: אנחנו רוצים, להיפך, יותר שקיפות.
יגאל ינאי: אני לא מבין למה אתם מתנגדים.
יגאל ינאי: אבל בסדר.
יגאל ינאי: זה לא מובן לי.
דוד רותם: - - - זה הגדרות כאלה, אתה יודע – "תפוצה רחבה" וכל הדברים האלה.
יהודה אבידן: אבל זה גורם לנו בעיה.
נתן בביוף: בהתחשב בנושא המכרז.
חנן ארליך: התועלת המצרפית שבהגדלת השקיפות, בהגדלת מרחב כלי התקשורת שבהם הדברים יפורסמו, עולה אולי על החשש, במקרה זה או אחר, נקודתית, שוועדה לא תנהג כראוי.
דוד רותם: עורך-הדין ארליך, מה אמרת?
חנן ארליך: ועדת מכרזים.
דוד רותם: לא, לא, זה בסדר, גם הוועדה הזאת לא נוהגת כראוי.
נעמה מנחמי: אגב, יש גם עוד טיעונים שהם קצת חוץ מכרזיים.
נעמה מנחמי: מצד אחד, אפשר להגיד שאנחנו רוצים לעודד כמה שיותר כלים, שיותר גופים יוכלו ליהנות מאותו פרסום, ולמנוע מאיזשהו – לא קרטל – אבל מעט מאוד אפשרויות פרסום, ולכן העלאת הסכומים באותם שלושה עיתונים רלוונטיים.
נעמה מנחמי: מצד שני, אפשר להגיד שככל שאני יודעת שיש רק שלושה עיתונים, אז אני דואגת לקנות אותם.
נעמה מנחמי: אבל, האמת היא שרוב הסיכויים שאני לא אקנה את שלושתם, אני פשוט ארשם לרשימת התפוצה באינטרנט, ושהיא כבר הפיתרון שלנו.
יהודה אבידן: - - - ערים שלמות - - -
דוד רותם: מה "ערים שלמות"?
יהודה אבידן: זה יהיה בעיתונים שבכלל לא מדבר, אבל שיעשו מה שהם רוצים.
דוד רותם: איזה "ערים שלמות" בעיתונים כאלה - - -?
יהודה אבידן: אני חושב שהדבר כאן מחטיא את המטרה שלהם.
יהודה אבידן: אני לא מבין את הראש שלכם, מה הרציונאל שעומד מאחורי זה.
יהודה אבידן: אבל אתם לא תקבלו כאן את הפרסום דרך הסעיף הזה, בעיתונים שבאמת מגיעים לקהל הרחב.
יהודה אבידן: כל אחד ירצה לשים את זה בעיתון, כזה או אחר, אבל לקבל את התפוצה הרחבה לא תקבלו פה.
יהודה אבידן: זה מה שיקרה.
נתן בביוף: להוסיף על מה שאמרה עורכת-הדין מנחמי: הגבלה לשלושה עיתונים בלבד.
נתן בביוף: מטבע הדברים, מדברים כבר על השיקולים - - - המכרזיים, תגרום לכך שבסופו של יום התאגידים המקומיים יצטרכו לשלם יותר על פרסום.
דוד רותם: יש להם הרבה כסף, לתאגידים.
יגאל ינאי: לא.
יגאל ינאי: יש לנו אינטרס שיגיעו יותר יזמים למכרזים.
נתן בביוף: אז אתה מסכים איתי.
יהודה אבידן: אבל זה לא מה שיקרה.
יגאל ינאי: לא, אז תקבע ארבעה ואני אבחר אחד.
יהודה אבידן: זה לא מה שיקרה.
יגאל ינאי: מתוך המאגר - - -
נתן בביוף: איזה מאגר?
נתן בביוף: שלושה?
יהודה אבידן: אין לך שלושה.
יגאל ינאי: תעשה ארבעה.
יגאל ינאי: תעשה גם את "גלובס".
נעמה מנחמי: אז תעשה להם רשימת תפוצה - - -
נתן בביוף: זה אומר שאתם לא תוכלו לפרסם בעיתונים כלכליים, למשל.
יהודה אבידן: ומי אמר ש"כלכליסט" יותר טוב מאשר "ידיעות אחרונות" או - - -?
נתן בביוף: אף-אחד לא אמר ההיפך.
יהודה אבידן: אבל זה מה שיקרה: - -
יגאל ינאי: תגדיר אתה.
יהודה אבידן: - - יחפשו את הזול ולא יחפשו את התפוצה.
נתן בביוף: לא, כתוב: "- - - תפוצה רחבה - - -".
יגאל ינאי: מה זה "- - - תפוצה רחבה - - -"?
יהודה אבידן: אם אני מקבל היום מ"כלכליסט" 1,000 שקל למודעה, ו"ידיעות אחרונות" יציע לי 2,000 שקל - - -
נתן בביוף: יש שיקול דעת.
יהודה אבידן: שנייה.
יהודה אבידן: אבל אם היום "כלכליסט" ירצה ממני 1,000 שקל על מודעה, ו"ידיעות אחרונות" ירצה ממני 5,000 שקל, ואני יודע שאני מגיע לקהל פי חמישה, אני אעדיף את "כלכליסט".
יהודה אבידן: אני מסתכל על החור של הגרוש, זה מה שיקרה.
נעמה מנחמי: מה הוחלט?
דוד רותם: אני משאיר את זה.
אברהם מיכאלי: תשאיר את הנוסח המקורי.
דוד רותם: לא, לא, אני משאיר את הנוסח שהם עכשיו הסבירו.
אברהם מיכאלי: מי זה הסבירו?
דוד רותם: משרד הפנים.
נעמה מנחמי: כלומר, הנפוץ ולא לפי - - -
יגאל ינאי: הנפוץ - - -
דוד רותם: אני לא הולך נגד משרד הפנים, אתה לא מבין את זה?
יהודה אבידן: לא, אל תגיד את זה גורף.
יהודה אבידן: לא גורף.
דוד רותם: חבר'ה, מה לא גורף?
דוד רותם: אני הולך נגד משרד הפנים.
דוד רותם: גורף.
יהודה אבידן: די, נו.
אברהם מיכאלי: תן לי להבין, אדוני היושב-ראש.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להבין מה אתה - - -
דוד רותם: בא לי משרד הפנים פה, ורוצה נוסח מסוים.
דוד רותם: זה לא מפריע להם.
דוד רותם: למה שאני?
יגאל ינאי: אין לנו בעיה.
יגאל ינאי: לא מפריע לנו.
יגאל ינאי: אנחנו חשבנו שלהיפך, להיות שקופים יותר.
יגאל ינאי: אתם לא רוצים, לא צריך.
יגאל ינאי: אתם מדברים על שקיפות.
אברהם מיכאלי: רק תן לי להבין את הנוסח האחרון, שאתה אומר משרד הפנים.
נעמה מנחמי: אני אקריא שוב את הנוסח?
דוד רותם: "- - - עיתון יומי, בשפה העברית, בעל תפוצה רחבה, בהתחשב בנושא המכרז ולפי שיקול דעתה של ועדת המכרזים".
אברהם מיכאלי: איפה פה שיקול הדעת של שר הפנים?
דוד רותם: אין לשר הפנים שיקול דעת.
אברהם מיכאלי: היה כתוב קודם שלפי רשימה של שר הפנים - -
נעמה מנחמי: לא, לא היה כתוב.
נעמה מנחמי: כתוב בעצם - - -
אברהם מיכאלי: - - באחד העיתונים, כאמור בחוק התכנון והבנייה.
נעמה מנחמי: כן, רק שאת זה מחקנו.
נעמה מנחמי: מחקנו את - - -
אברהם מיכאלי: מי זה "מחקנו"?
אברהם מיכאלי: זו הצעת מחיקה.
דוד רותם: זו הצעת מחיקה של משרד הפנים.
אברהם מיכאלי: אז תשאלי אותי אם אני מסכים למחוק.
אברהם מיכאלי: לאט-לאט, חכי.
אברהם מיכאלי: אז אחד מהעיתונים הנפוצים – מאיפה הרשימה הזאת תבוא?
אברהם מיכאלי: מי ימציא את הרשימה, ועדת המכרזים?
אברהם מיכאלי: כל עיר תחליט מה היא רוצה?
אברהם מיכאלי: זו הפקרות.
דוד רותם: מה "הפקרות"?
קריאה: לנו זה טוב.
קריאה: לא חשוב.
נתן בביוף: שר הפנים ביקש לשנות את זה לנוסח הקיים.
אברהם מיכאלי: שר הפנים ביקש?
אברהם מיכאלי: אתה לוקח על עצמך כתפיים רחבות להודיע לי את זה.
נתן בביוף: טוב, כנראה שיש.
נעמה מנחמי: (ב) "בהודעה יפורטו בין היתר: (1) מהות ההתקשרות המוצעת ותיאור נושאה, לרבות כל זכות בחירה להרחבת ההתקשרות.
נעמה מנחמי: (2) תקופת ההתקשרות המוצעת, לרבות כל זכות בחירה להארכתה.
נעמה מנחמי: (4) "המקום והמועד שבהם ניתן לקבל פרטים נוספים הנוגעים במכרז, דרך קבלת מסמכי המכרז והתשלום הנדרש בעד מסמכי המכרז, אם נדרש.
נעמה מנחמי: (6) כתובת אתר האינטרנט של התאגיד המקומי, אם ישנו, שפורסמה בו הודעה על המכרז".
נעמה מנחמי: אני כבר רוצה לשאול אתכם, גם על הנושא של סעיף 6 לתקנה 15 לתקנות הכלליות: סעיף ג(6) – "היות המכרז מכרז עם משא-ומתן, מכרז עם שלב מיון מוקדם - - -" וכולי, ככל שקיימים.
נעמה מנחמי: ההערה כאן שנאמרה בשקט – נגיד את זה לפרוטוקול – זה שכל הדברים האלה, מה שהקראתי, מה שהפניתי אליו: סעיף ג(6) בתקנה 15 לתקנות הכלליות.
נעמה מנחמי: בתקנות שלנו, בתקנות התאגידים הכלליים, בכל סעיף רלוונטי כתוב שצריך להודיע או צריך להבהיר את היות המכרז מכרז, זה או אחר, עם משא-ומתן וכולי, במסמכי המכרז.
נעמה מנחמי: ואני חושבת שכוונת משרד הפנים זה שבעצם די בכך ואין צורך כבר בהודעה ראשונה בעיתונות לכתוב את זה, אם הבנתי נכון.
מיכל רוזנבוים: אני לא הצלחתי להבין.
מיכל רוזנבוים: על מה מדובר פה?
נעמה מנחמי: בזמן שהקראתי את הסעיף שאלתי האם ראוי אולי להוסיף גם את תקנה 15(ג)(6) לתקנות הכלליות, שמופיע לך בצד שמאל של העמודה.
יהודה אבידן: לגבי ההפצה בדואר אלקטרוני?
נעמה מנחמי: לא, לגבי פרסום.
נעמה מנחמי: נטען כאן, ואני חושבת שהאמת היא שהטענה נכונה - - -
אברהם מיכאלי: יש בצד שמאל תקנה 15(ג)(6).
נעמה מנחמי: ואני חושבת - - -
אברהם מיכאלי: התקנה אומרת – תקריאי את התקנה, נו.
יהודה אבידן: אבל איפה?
יהודה אבידן: היא לא פה.
נעמה מנחמי: שנייה אחת.
אברהם מיכאלי: נו, תקריאי את התקנה ההיא.
נעמה מנחמי: אז יכול להיות שאיכשהו זה נמחק לכם בזה.
אברהם מיכאלי: תקריאי את התקנה ההיא.
נעמה מנחמי: אני אקריא אותה.
נעמה מנחמי: רגע, חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: אה, נמחק להם.
נעמה מנחמי: אני אקריא את זה כדי שזה - - -
אברהם מיכאלי: הכנסת מצנזרת אנשים - - -
נעמה מנחמי: לא, לפעמים ה-Word מוחק לי שם את - - -
אברהם מיכאלי: תקריאי את הנוסח המוצע.
נעמה מנחמי: "אז היות המכרז מכרז עם משא-ומתן, מכרז עם שלב מיון מוקדם, מכרז עם בחינה דו-שלבית, מכרז פומבי עם הליך תחרותי נוסף, מכרז ממוכן מתפתח ומכרז ממוכן מהיר לפי העניין".
נעמה מנחמי: עמדת משרד הפנים, שאני חושבת שהיא נכונה, אומרת שזה כתוב כבר במסמכי המכרז ואין חובה בהכרח גם בפרסום.
נעמה מנחמי: ואני מקבלת את עמדתכם.
נעמה מנחמי: לי זה נראה הגיוני.
אברהם מיכאלי: אז אין צורך להוסיף את זה, טוב?
עופר קורלנדר: יש רק הערה, אם אפשר?
עופר קורלנדר: עורך-הדין עופר קורלנדר - - -
אברהם מיכאלי: שם לפרוטוקול, כי הפרוטוקול לא - - -
עופר קורלנדר: עורך-הדין עופר קורלנדר, התאחדות התעשיינים.
עופר קורלנדר: יש רק איזו הערה שהיא קשורה.
עופר קורלנדר: אז יכול להיות שאם מקבלים אותה אז אפשר לוותר על זה בהודעה.
עופר קורלנדר: אנחנו גם הערנו לגבי סעיף 6 הזה – שכרגע דובר עליו כבר במסגרת ההודעה – שנדע אם זה מכרז דו-שלבי וכולי.
עופר קורלנדר: העניין הוא שבמסגרת תקנות התאגידים המקומיים, יכול להיות או יש אפשרות לדרוש תשלום בעד מסמכי המכרז.
עופר קורלנדר: אנחנו חושבים שהתשלום צריך להיות עבור ההשתתפות במכרז ועבור ההפקה שלו, ולא נוסח ארכאי שעבור ההדפסה של המסמכים או - - -
נעמה מנחמי: אנחנו עוד לא הגענו - - -.
נעמה מנחמי: בוא נגיע אליה.
עופר קורלנדר: לא, לא, זה סעיף ב(4).
עופר קורלנדר: זה פה.
קריאה: זה בהמשך.
קריאה: זה לא פה.
נעמה מנחמי: לא, זה לא.
עופר קורלנדר: אבל בסעיף ב(4) את אומרת: אני בהודעה, אני אודיע אם צריך לשלם עבור מסמכי המכרז.
עופר קורלנדר: כלומר, אנחנו חושבים שפה צריך כבר לכתוב – כי זה משפיע בעקיפין – יהיה התשלום עבור ההשתתפות במכרז.
עופר קורלנדר: כלומר, ככה, לצורך העניין, עסקים שיוכלו לעיין במסמכי המכרז שיהיו גלויים לציבור, ואחר-כך יחליטו אם להשתתף.
עופר קורלנדר: ואז, דרך זה שזה מופיע במסמכי המכרז ואפשר לעיין בהם בצורה חופשית, אז זה פותר את הבעיה.
נעמה בן זאב: מי אמור לממן את ההפקה של מסמכי המכרז?
נעמה מנחמי: אוקי, אז בוא נעשה ככה: סימנתי לחזור לזה אחרי שנגיע לסעיף העיקרי.
קריאה: אפשר לציין שזה עבור רכישת - - -
אברהם מיכאלי: לא כל אחד מעיר שם.
אברהם מיכאלי: הבקשה שלך תידון, בהמשך יש תקנה אחרת.
אברהם מיכאלי: אבל ההערה שלך נשמרת, וההערה שלו נשמרת כי מדובר פה על תשלום הנדרש בעד מסמכי המכרז.
נעמה מנחמי: נשמרה.
נעמה מנחמי: תמשיך לקרוא, תקנה (ג).
נעמה מנחמי: זה אותו - - -
אברהם מיכאלי: רגע, סיימנו את ההערות על הסעיף הזה?
יהודה אבידן: איפה נכנס כאן הסעיף הזה?
נעמה מנחמי: אנחנו סיימנו לקרוא את תקנה 4(ב).
אברהם מיכאלי: לא נכנס הסעיף ההוא, בסוף.
יהודה אבידן: לא, תקנה 15(ה).
יהודה אבידן: 15 תקנות.
נעמה מנחמי: אנחנו נתחיל לקרוא את תקנה (ג).
יהודה אבידן: תקנה 15(ה) איפה נכנסת?
עופר קורלנדר: רק אם אפשר עוד הערה לגבי תקנה ב(5)?
עופר קורלנדר: אם אפשר רק להוסיף שאנחנו מציעים שיירשם גם שכשהוועדה מחליטה לקצר את התקופה אז הטעמים יירשמו.
עופר קורלנדר: זה לא כתוב כרגע.
נעמה מנחמי: כתוב.
נעמה מנחמי: אני הקראתי.
נעמה מנחמי: כבר קיבלתי את ההערה הזאת שלכם.
עופר קורלנדר: אה, אוקי.
עופר קורלנדר: אז אני פספסתי בשמיעה.
נעמה מנחמי: חלק מההערות כבר נכנסו למרות ששלחתם אותם היום בבוקר, אבל עדיין חלק כבר - - -
ענב שורץ: שלחנו אתמול, אבל - - -
נעמה מנחמי: חלק עוד הספיקו להיכנס.
אברהם מיכאלי: שאלו פה למה תקנה 15(ג)(5) לא מוצא ביטוי בתקנות או שזה מוצא ביטוי במקום אחר.
יהודה אבידן: לא, לא.
נעמה מנחמי: נועה, ויתרתם?
אברהם מיכאלי: סעיף הבא.
יהודה אבידן: על מה את מדברת?
נעמה מנחמי: אנחנו - - -
יהודה אבידן: שאלתי איפה, הדבר הזה, תקנה 15(ה) לא נכנסה.
קריאה: היא לא נכנסת.
אברהם מיכאלי: לא תקנה 15(ה).
אברהם מיכאלי: אתה מתכוון לתקנה 15(ג)(ה).
נעמה מנחמי: תקנה 15(ג)(6), למטה.
אברהם מיכאלי: תקנה 15(ג)(6) - - -
נעמה מנחמי: לא, לא נכנס.
נעמה מנחמי: לא צריך את זה.
נעמה מנחמי: מוסכם שלא צריך.
יהודה אבידן: את תקנה ג(6) גמרנו.
יהודה אבידן: לא, כאן, כאן.
אברהם מיכאלי: עוד לא הגענו לזה.
יהודה אבידן: בטח שהגענו.
אברהם מיכאלי: באיזה סעיף קטן את נמצאת?
אברהם מיכאלי: סעיף קטן ג'?
נתן בביוף: עוד לא הגענו.
אברהם מיכאלי: עוד לא הגענו, מר אבידן.
יהודה אבידן: הלאה.
נעמה מנחמי: סעיף (ג) של תקנה 4 – "פורסמה הודעה כאמור, רשאי התאגיד המקומי לפרסמה ברבים גם במדינת חוץ, אחת או יותר, או לשלוח אותה לשני מציעים לפחות שמקום מושבם במדינות חוץ.
נעמה מנחמי: (ד) נוסף על האמור בתקנת משנה (א), - - -".
אברהם מיכאלי: איך מפרסמים באמת בחוץ לארץ?
דוד רותם: צריך גם פה להוסיף שהם רשאים לשלוח את ועדת המכרזים אז, לדבר איתם.
יהודה אבידן: לסיור.
קריאה: לסיור.
מיכל רוזנבוים: והיועץ המשפטי במיוחד.
דוד רותם: את היועצים המשפטיים, לא.
דוד רותם: אסור להם.
דוד רותם: זה ניגוד עניינים.
נעמה מנחמי: לא רק לדבר איתם, לסייר איתם.
אברהם מיכאלי: עורכת-הדין מנחמי, איך מפרסמים בחוץ לארץ?
דוד רותם: מפרסמים בעיתונים - - -
נעמה מנחמי: איך מפרסמים בחוץ לארץ?
נעמה מנחמי: בעיתונים.
אברהם מיכאלי: בעיתונים שבא להם?
יהודה אבידן: עיתון "למשפחה" מפורסם בחוץ לארץ.
יהודה אבידן: אפשר לפרסם שם.
מיכל רוזנבוים: תבקש משר הפנים שיכריז - - - העיתון הנפוץ - - -
נתן בביוף: "ידיעות אחרונות" בחוץ לארץ.
נעמה מנחמי: אני חושבת שהמקרים שבאמת השתמשו בזה הם מאוד-מאוד מעטים.
נעמה מנחמי: זו פשוט תקנה שנמצאת בתקנות הכלליות במדינה.
נעמה מנחמי: ואני חושבת שמשרד הפנים ניסה, ככל שהוא יכול, להשוות את התקנות ולכן הוא הכניס אותה, אבל היא לא באמת.
נעמה מנחמי: היא חצי קבוצה ריקה, בואו נגיד ככה.
נעמה מנחמי: (ד) "נוסף על האמור בתקנת משנה (א), תאגיד אשר היקף פעילותו השנתית עולה על חמישים מיליון שקלים חדשים בשנה, יפיץ הודעה על עריכת מכרז פומבי בדואר אלקטרוני לכל אדם אשר ביקש להיכלל ברשימת המנויים על קבלת הודעות לפי תקנה זו".
מיכל רוזנבוים: אנחנו חושבים שזה מסרבל משמעותית - - -
דוד רותם: זה מה "מסרבל"?
דוד רותם: תתחילו לעשות משהו.
יהודה אבידן: אדוני היושב ראש.
נעמה מנחמי: רגע, עוד לא סיימתי לקרוא.
נעמה מנחמי: תנו לי לסיים את הרעיון ואז תעירו, אוקי?
נעמה מנחמי: (ה) "תאגיד כאמור בתקנה משנה (ד) יפרסם, באתר האינטרנט שלו, ובתדירות סבירה, גם בעיתון נפוץ ובעיתון בשפה הערבית, את אופן ההצטרפות לרשימת המנויים כאמור בתקנת משנה (ד).
נעמה מנחמי: (ו) תחילתן של תקנות משנה (ד) ו-(ה), שנה מיום פרסום תקנות אלה".
נעמה מנחמי: כלומר, בעצם אנחנו מדברים אך ורק על תאגידים שהפעילות השנתית שלהם, כלומר מחזור העסקים שלהם מעל 50 מיליון שקלים.
נעמה מנחמי: מדובר על תאגידים גדולים.
נעמה מנחמי: הם יכולים לעשות רשימת תפוצה.
נעמה מנחמי: אני חושבת, אגב, ראוי שיהיה את זה גם בתאגידים יותר קטנים, אבל עוד חזון למועד.
דוד רותם: כן, מר אבידן.
יהודה אבידן: אל"ף, צריכים לראות שיהיה רשום שמי שאין לו אתר אינטרנט זה לא חל עליו.
דוד רותם: בוא נאמר ככה: איגוד מקומי שיש לו היקף של 50 מיליון שקל, - -
נעמה מנחמי: יש חובה לאתר אינטרנט.
דוד רותם: - - אז הוא חייב לעשות אתר אינטרנט.
דוד רותם: ואם לא, יותר טוב שייסגר.
נתן בביוף: ויש לך שנה.
יהודה אבידן: אבל אני חושב שהדבר הזה הוא פתח לעתירות משפטיות, לאלף ואחד דברים.
יהודה אבידן: אני אומר לכם למה: כי אדם שביקש להיכלל והוא נרשם, ומחר בבוקר הוא אומר: אני לא קיבלתי, ואני אומר: אני שלחתי, אלו לא דברים שאנחנו יכולים להתגבר עליהם.
יהודה אבידן: מחר יש נפילה ברשת, שלחנו ומתברר אחרי שבוע שכל הדברים האלה לא נשלחו.
יהודה אבידן: אתם עושים כאן
יהודה אבידן: דבר שמחר אתם נותנים כאן עוד פתח - -
מיכל רוזנבוים: עוד עתירות ועוד עתירות.
יהודה אבידן: - - ל-500 עתירות, ל-500 ויכוחים.
יהודה אבידן: להעסיק עכשיו יועצים משפטיים, שתחום ההתמחות שלהם הוא בנושא האינטרנט.
דוד רותם: לא הבנתי, מה הבעיה שלך עם להעסיק יועצים משפטיים?
נעמה מנחמי: אל"ף, כך גם בתקנות הכלליות.
יהודה אבידן: שֶמָה.
נעמה מנחמי: גם בתקנות הכלליות יש חובה לפרסם - - -
מיכל רוזנבוים: של המדינה - - -
יהודה אבידן: לא, אבל ודאי, קודם-כל, לא כל אחד שרוצה להיכלל ברשימה, - -
יהודה אבידן: - - ומחר הוא שולח לי מייל שהוא שינה את הכתובת.
נעמה מנחמי: היום אתה יכול להירשם לרשימות תפוצה לפי חתכים מסוימים.
נעמה מנחמי: אנשים עושים את זה.
נעמה מנחמי: זו דרך אכן מאוד יעילה וראויה, שאדם לא יצטרך לקרוא שלושה עיתונים בכל בוקר כדי לדעת האם יש מכרז רלוונטי לו, וגם שהוא לא יצטרך לשלם לכל מיני חברות שזה עיסוקן.
נעמה מנחמי: אדם שיש לו זכות להשתתף במכרז פומבי, ראוי שיאפשרו לו לא לחפש בכל יום בשלושה עיתונים, אלא פשוט לקבל מייל.
יהודה אבידן: אבל היום כל קבלן מתחיל, הדבר שהוא עושה זה מינוי בנושא המכרזים.
יהודה אבידן: הוא מקבל אוטומטית הודעות מכולם שם.
יהודה אבידן: מכל עיתון שעושה מכרז, הוא אוטומטית נשלח לשם.
נעמה מנחמי: למה הוא צריך לקבל מהעיתון?
נעמה מנחמי: שיקבל מכרז - - -
יהודה אבידן: אני אומר לך: אנחנו כתאגידים, אנחנו כמעט ולא עובדים בנושא אתר האינטרנט – התאגיד שלנו.
יהודה אבידן: אבל, בכל מקרה, דבר אחד: אנחנו רואים כאן פתח, אדוני היושב-ראש - - -
דוד רותם: מי יושב-ראש החברה שלך?
יהודה אבידן: אני לא יודע אם אתה מכיר אותו, זה אחד בשם ולדימיר גרשוב.
יהודה אבידן: אה, בעצם הוא מהמפלגה שלכם, אז אתה מכיר אותו.
דוד רותם: הוא נגד ספרדים?
יהודה אבידן: אבל הוא בטח שלא יהיה בעד הסעיף הזה מהסיבה שאנחנו רואים כאן פתח בעצם, או שתעשו את זה בנוסח שהדבר הזה לא יהיה עילה מחר לתקיפת המכרז, אז אין לי בעיה.
יהודה אבידן: אם הדבר הזה לא יהיה עילה מחר לתקיפת המכרז, - - - ההודעה ששלחתי לו או הדברים האלה, אפשר לחיות עם זה.
יהודה אבידן: אבל בצורה שזה מנוסח, שמחר כל אחד שאומר: לא קיבלתי, נפגעתי, תבטלו את המכרז, תחזרו אחורה – אני לא יודע לאן אתם רוצים להגיע עם זה.
נעמה בן זאב: נכון.
נעמה בן זאב: זו גזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה מהבחינה הזאת, ציבור התאגידים.
יהודה אבידן: רק שיהיה - - - בנוסף שזו לא עילה.
דוד רותם: כל מה שהוא צריך לעשות זה רק לשלוח.
יהודה אבידן: הוא אומר: לא הגיע אליי.
נעמה מנחמי: ולשמור את אישור השליחה של המייל.
נעמה מנחמי: היום אתה יכול לעשות את זה.
מיכל רוזנבוים: - - - יש לי רשימת תפוצה של 2,000.
יהודה אבידן: אבל, גברתי היועצת המשפטית, אומר הבן-אדם: לא קיבלתי.
יהודה אבידן: תתחילו מחר לשחזר הודעות שנשלחו.
יהודה אבידן: צריך לעשות עכשיו מאגר מיוחד, לשמור אותם שבע שנים, את כל ההודעות באיזשהו מקום, - -
נעמה בן זאב: זו משרה נוספת בתאגידים.
יהודה אבידן: - - שמחר אני אוכל להוכיח שההודעה הזאת נשלחה.
יהודה אבידן: איפה יש לי אתר כזה שאני אוכל להתחיל לעשות מאגר כזה של נפח, של לשמור את כל ההודעות האלה?
דוד רותם: תגיד, אתה מפרסם מכרזים בחוץ לארץ?
דוד רותם: אה, לא? טוב.
יהודה אבידן: עדיין לא הגענו לזה.
יהודה אבידן: אבל אני אומר דבר אחד: אנחנו נצטרך להתחיל לעשות כאן עכשיו מערך מחשוב.
יהודה אבידן: אתם הולכים לפרנס כאן, אולי, קבוצה מסוימת מאוד.
יהודה אבידן: אני אומר: כל עוד שיתווסף בנוסח שהסעיף הזה אינו עילה לתקיפת המכרז או לזה - - -
נעמה מנחמי: אז אתה לא תפרסם למי שלא תרצה.
דוד רותם: אני לא יכול לעשות דבר כזה.
דוד רותם: אתה לא תפרסם, מה.
יהודה אבידן: אבל איך?
יהודה אבידן: הוא נרשם לי.
מיכל רוזנבוים: - - - הוא נרשם.
מיכל רוזנבוים: הוא חייב.
יהודה אבידן: אני צריך לשמור את זה שבע שנים עכשיו.
מיכל רוזנבוים: - - - להפיץ אותו עכשיו.
יהודה אבידן: אני צריך לעשות שרת עכשיו, מאגר של שבע שנים של כל הדבר הזה?
נעמה מנחמי: אתה לא צריך לעשות מאגר.
נעמה מנחמי: זה נורא פשוט, היום הטכנולוגיה מאפשרת לך לעשות את זה בקליק אחד.
יהודה אבידן: אני בעירייה יש לי תיבת דואר.
יהודה אבידן: אם אני עובר את ה-50 הודעות, מוחקים אותי.
יהודה אבידן: לא מקבל תיבות דואר יותר, על מה את מדברת?
דוד רותם: - - - אישור לקבל משלוח דואר.
דוד רותם: זה נמצא היום בתוך - - -
יהודה אבידן: אבל, אדוני היושב-ראש, אני צריך להתחיל לשמר את זה עכשיו שבע שנים, כי אני צריך, כמו כל מסמך, לשמור כל - - -
דוד רותם: איזה "שבע שנים"?
דוד רותם: אני לא מבין, במכרז אין שבע שנים.
יהודה אבידן: אתה אומר.
יהודה אבידן: אבל כל מסמך היום אני חייב לשמור.
דוד רותם: אני אומר?
דוד רותם: הפסיקה אומרת.
יהודה אבידן: אבל כל מסמך אני חייב לשמור.
נעמה בן זאב: מבחינת חוק הארכיונים, הוא מתכוון.
יהודה אבידן: ודאי.
יהודה אבידן: אין מה לעשות, אני נכנס לכל דבר.
יהודה אבידן: אני אתחיל - - - שרתים כאלה, מחשבים כאלה, הכול.
יהודה אבידן: אני לא יודע למה אתם רוצים להגיע לדבר הזה.
לילך דחוח: שמי עורכת-הדין לילך דחוח.
לילך דחוח: אני ממרכז הירידים והקונגרסים בישראל, בתל-אביב.
לילך דחוח: זהו תאגיד עירוני, נמצא בגני-התערוכה.