GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזנבוים: לגביהם, איני רואה מניעה שיחילו אותם.
נתן בביוף: אנחנו סבורים שלא כל מה שחל על המדינה יכול להיות אחד לאחד בתאגידים עירוניים.
נתן בביוף: לכן נעשתה עבודה – אנחנו מכירים את התאגידים העירוניים לא פחות טוב.
נתן בביוף: אנחנו מבינים מה כן יכול לעבוד שם ומה לא.
מיכל רוזנבוים: איזו סיבה שמכרז מסגרת לא יכול לחול?
נתן בביוף: אז אפשר לדון על כל סוג מכרז.
מיכל רוזנבוים: נכון.
מיכל רוזנבוים: אם עושים תקנות, בואו נעשה תקנות שיצפו פני עתיד, וייקחו בחשבון את ההתפתחויות של התאגידים העירוניים.
נתן בביוף: בצפיית פני עתיד נראה איך זה עובד, שהתקנות ייכנסו מן הכוח אל הפועל ויתחילו לחול, נהיה קשובים וערוכים לכל רפורמה נוספת, אבל כרגע לקחת את המדינה כמודל, ולהחיל אותה על אלף התאגידים העירוניים שברובם הם תאגידים קטנים מאוד, של שני אנשים שבקושי יכולים להתנהל בינם לבין עצמם – אנחנו לא חושבים שזה נכון.
מיכל רוזנבוים: לכן אותו תאגיד עירוני לא ייקח מכרז מסגרת- - -
דוד שחף: אני חושב שהנקודה של מכרז מסגרת נכונה ביותר.
דוד שחף: אני מייצג את התאגדות הקבלנים, בוני הארץ.
דוד שחף: הייתי מנכ"ל תאגיד הגיחון, כך שאני מכיר מהצד השני גם את עבודת התאגידים.
דוד שחף: במסגרת התאגידים יש הרבה מאוד מכרזי מסגרת, שהם אלמנטים של סוגי עבודה של תחזוקה, ובטח בתאגידי המים זה מאוד בולט, אבל גם בתאגידים אחרים.
דוד שחף: זה רק מקל על העבודה, כשיש מכרזי מסגרת.
נתן בביוף: אין היום גופים שעושים מכרזים מרכזיים.
נתן בביוף: יש החברה למשק וכלכלה, שיש לה נציגות פה- - -
מיכל רוזנבוים: זה משהו אחר.
מיכל רוזנבוים: אנחנו לא מדברים על מכרזים משותפים אלא על מכרזי מסגרת.
דוד רותם: התיקון של החברה למשק וכלכלה נמצא כבר בתוך התקנות.
נתן בביוף: אני לא יודע על איזה תיקון אדוני מדבר, אבל נגיע לשם.
דוד רותם: מה עם מכרזי מסגרת?
נתן בביוף: אמרתי – בשלב זה לא ראינו התאמה לאפשר מכרזי מסגרת בתאגידים המקומיים.
נתן בביוף: לא כל דבר שהמדינה יכולה לעשות, או יש בתקנות הכלליות, יחול גם כאן.
נתן בביוף: זו דעתנו המקצועית.
דוד רותם: תרשמי את זה.
דוד רותם: אני לא מתכוון לגמור היום את התקנות האלה.
דוד רותם: עד הישיבה הבאה נטפל גם בזה.
חנה זיכל: לגבי סוגיית תאגידי המים והביוב, אם ההערה שלי לא מתקבלת, ויש עוד רגולטור, שמאוד מעוניין לפרוס עלינו את חסותו, מכיוון שחוק תאגידי מים וביוב עלול ליצור סתירה חזיתית עם תקנות כאלה, שמכפיפות לרגולטור אחר, היום שר הפנים נעדר כל סמכות פיקוח שהיא על תאגידי מים וביוב, וכיום תאגידי המים והביוב לקחו על עצמם במסגרת הוראות הרגולטור בתקנונים שלהם – הם פועלים לפי חוק חובת המכרזים בשינויים המחויבים, הם אימצו ברובם את ההוראות לגבי חברות ממשלתיות בגלל המאפיינים המאוד דומים לתאגיד מים וביוב, שנותן שירות חיוני, הם ממכרזים בלי סוף בצורה הכי משוכללת אפשרית כדי לאפשר אותה פעילות חיונית.
חנה זיכל: חבל לפגוע בפעילות הזאת.
חנה זיכל: אם לא מתקבלת ההערה, אני מבקשת להוסיף להגדרה- - -
דוד רותם: אם אכתוב שהתקנות לא חלות על תאגידי מים וביוב, בעצם אני מתקין תקנות שמנוגדות לחוק.
חנה זיכל: אפשר להחריג את תאגידי המים והביוב מהגדרת תאגיד מקומי.
דוד רותם: אני לא יכול לבטל את חוק חובת מכרזים בתקנות.
דוד רותם: צריך לעשות דבר פשוט: כאשר רשות המים תתקין את התקנות שלה, היא תוציא אתכם מזה.
חנה זיכל: או שלא.
דוד רותם: תדאגו שהם יעשו לכם תקנות ספציפיות.
חנה זיכל: כל עוד זה לא קורה, וכיוון שצריך תיקון חקיקה, יש צורך להוסיף הגדרות של הרגולטור המתאים לתאגידי מים וביוב, ולכל אורך התקנות האלה יש הערות לעניין הזה.
דוד רותם: החוק קובע מי הרגולטור של תאגידי מים וביוב.
חנה זיכל: התקנות האלה סותרות, כלומר הן מעבירות לפיקוח של שר הפנים ושל משרד הפנים ואישורים שנדרשים על-ידו, שהם לא רלוונטיים היום.
נעמה מנחמי: תעירי לנו פר תקנה, כשנגיע אליה.
נעמה מנחמי: בסעיף ההגדרות אין טעם לתקן, לטעמי, אבל כשנגיע לתקנות, תעירי לנו.
אברהם מיכאלי: תיאורטית, יכול להיות מצב שבתקנות האלה נתנו לשר אחר סמכויות שבחקיקה נקבע אחרת?
חנה זיכל: בהחלט.
נתן בביוף: אדוני, כל עוד החוק הראשי, שמכוחו מותקנות התקנות האלה, חוק חובת המכרזים, מכליל את תאגידי המים כתאגיד מקומי שהחוק חל עליו, התקנות לא יכולות להוציא, בניגוד לחוק הראשי, תאגידים מסוימים מגדר התחולה.
דוד רותם: נכון, אבל האם לשר הפנים יש סמכויות כלשהן בנושא תאגידי המים?
נתן בביוף: להגיד קטגורית שלא, זה לא נכון.
נתן בביוף: לגבי מועצות אזוריות, שהחוק לא החיל חובה עליהן להתאגד, ודאי שיש.
נתן בביוף: החוק גם נותן סמכות מסוימת לשר הפנים, אבל יכול להיות שהצדק אתם – רק צריך לתקן את החוק.
נתן בביוף: ואגב, הופץ תזכיר- - -
דוד רותם: יש פה סעיפים בתקנות שמפנים כל מיני דברים לאישור שר הפנים.
דוד רותם: הוא יוכל לעשות את זה גם לגבי תאגידי מים?
נתן בביוף: כל עוד החוק לא אמר אחרת, כן.
דוד רותם: החוק אמר אחרת.
נתן בביוף: חוק חובת מכרזים לא אמר אחרת, לכן, כדי להוציא את זה ולהחיל את חוק תאגידי מים וביוב גם על המכרזים, צריך לעשות תיקון של החוק.
דוד רותם: יש חוק ספציפי שעוסק בתאגידי מים?
נתן בביוף: כן, אבל הוא לא הוציא עצמו מכלל- - -
דוד רותם: הוא קבע למי יש הסמכויות?
נתן בביוף: כן.
דוד רותם: וזה לא שר הפנים.
נתן בביוף: זה שר המים והאנרגיה.
דוד רותם: יבוא תאגיד מים, ויפנה לשר הפנים, ויבקש ממנו אישור.
נתן בביוף: בשלב זה - כן.
דוד רותם: אבל שר הפנים לא מוסמך לעסוק בתאגידי מים, לפי החוק.
נתן בביוף: שר הפנים מוסמך מכוח חוק חובת מכרזים ותקנותיו את אותן תקנות.
נתן בביוף: אדוני, לא נשכח שתאגידי מים וביוב זה בתאגידים ב-100 אחוז שליטה של הרשות המקומית.
דוד רותם: אז תתקנו את חוק תאגידי מים, ותקבעו שהסמכויות הם שר הפנים.
דוד רותם: לא עשיתם את זה.
דוד רותם: עכשיו אתה רוצה שאתקין תקנות שנוגדות את חוק תאגידי מים.
נתן בביוף: זה לא נוגד.
דוד רותם: זה נוגד.
יהודה אבידן: אדוני היושב-ראש, מעבר למשבר הקואליציוני שהוא יכול לגרום עכשיו בין ישראל ביתנו לש"ס – אני חושש מדברים כאלה, כי אני יודע את הרגישות, שאחרי ששר הפנים הסכים שתאגידי המים לא יהיו אצלו, וזה עובר למפלגה חשובה כמו ישראל ביתנו, ועכשיו בדלת האחורית לנגוס להם – אני לא בטוח שהיושב-ראש ייתן יד לזה, כי תהיה לו בעיה אחרי זה במקום אחר.
יהודה אבידן: הם רוצים שתהיה שותף ללקיחת נתח מהעוגה של מישהו אחר.
יהודה אבידן: זה רק מראה עד כדי אבסורד, שמי שעבד על החוק הזה, אם השלטון המקומי עשה פעם אחת ישיבה, גם תאגידי המים לא לקחו אותם בחשבון וגם לא את משרד התשתית.
יהודה אבידן: אני חושב שצריך לקיים דיון הרבה יותר רחב ורציני בעניין הזה.
יהודה אבידן: כמנכ"ל חברה כללית, אחרי התקנות האלה, באגף הענק שיש במשרד, והעזרה שהוא נותן, מייתרים את כולם.
דוד רותם: אני לא מתכוון לגמור את התקנות האלה, כפי שאני רואה לפי השעון.
דוד רותם: יש לי ב-12:00 ישיבה אחרת, אז אני צריך לסיים ב-11:30, כי בגילי צריך לנוח בין ישיבה לישיבה.
דוד רותם: אבקש מהאחראים על התאגידים במשרד הפנים, להיפגש אתכם.
דוד רותם: איני יכול להכריח אותם.
דוד רותם: אסביר להם שאתם אנשים נחמדים, ולא יקרה כלום אם הם ייפגשו אתכם.
דוד רותם: אם תגיעו להסכמות – טוב, ואם לא – אני אגיע להסכמות.
נעמה מנחמי: תקנה 1א.
נעמה מנחמי: בסוף נמספר הכול בהתאם.
נעמה מנחמי: עקרונות המכרז.
נעמה מנחמי: (א) תאגיד מקומי יערוך מכרז באופן שקוף ככל הניתן בנסיבות העניין, הוגן ושוויוני, המבטיח את מירב היתרונות לתאגיד המקומי.
נעמה מנחמי: (ב) תאגיד מקומי שהחליט לבצע התקשרות שלא באמצעות מכרז לפי תקנות אלה, ינהל את ההליכים לקראת ההתקשרות האמורה, ככל הניתן לפי העקרונות כאמור בתקנת משנה (א).
חנית אברהם בכר: לא ברור לנו למה צריך שתאגיד מקומי יערוך מכרז באופן שקוף ככל הניתן בנסיבות העניין.
חנית אברהם בכר: תאגיד מקומי צריך לערוך מכרז באופן שקוף, הוגן ושוויוני.
חנית אברהם בכר: אנחנו מציעים למחוק.
נעמה מנחמי: אני מסכימה אתך שכעיקרון, התוספת מיותרת.
נעמה מנחמי: צריך לשאוף למקסימום.
נעמה מנחמי: גם אם כתוב שם "ככל הניתן בנסיבות העניין", ושוב, מאחר שרצינו לשמור על אחידות מול התקנות הכלליות, ככל הניתן, עשינו זאת.
דוד רותם: ורצינו גם לשמור על מרב היתרונות התאגיד המקומי.
נעמה מנחמי: הרכב ועדת המכרזים.
נעמה מנחמי: המנהל הכללי של תאגיד מקומי ימנה לתאגיד, באישור דירקטוריון התאגיד, ועדת מכרזים של שלושה או חמישה חברים (להלן – וועדת המכרזים): היועץ המשפטי, גזבר התאגיד המקומי, ובהיעדר גזבר – נושא התפקיד הבכיר ביותר בתאגיד המקומי בתחום הכספים, יהיו חברים בוועדת המכרזים.
נעמה מנחמי: חברי הוועדה האחרים ימונו מקרב עובדי התאגיד, ויכול שיכללו גם את מנהלו הכללי.
נעמה מנחמי: (ב) היועץ המשפטי רשאי למנות נציג מטעמו לוועדת המכרזים מקרב עובדי המחלקה המשפטית של התאגיד המקומי.
נעמה מנחמי: גזבר התאגיד רשאי למנות נציג מטעמו לוועדת המכרזים מקרב העובדים הבכירים בתחום הכספים בתאגיד.
מיכל רוזנבוים: אנחנו מבקשים להכניס הבהרה בסעיף קטן (ב), אחרי המילים: היועץ המשפטי רשאי למנות נציג מטעמו מקרב המחלקה המשפטית: או עובד במשרדו, במידה שמדובר ביועץ משפטי אשר אינו עובד התאגיד המקומי.
דוד רותם: יש הרבה תאגידים שמחזיקים יועצים משפטיים חיצוניים.
אברהם מיכאלי: אולי נתקן את ההגדרה עצמה?
מיכל רוזנבוים: בהגדרה זה מסודר.
דוד רותם: שם יש העובד החיצוני.
יהודה אבידן: בסעיף (ב) כתוב: היועץ המשפטי רשאי למנות נציג מטעמו לוועדת המכרזים מקרב עובדי המחלקה המשפטית של התאגיד המקומי.
יהודה אבידן: לפי זה, היא יכולה לשלוח את המזכירה שלה, וכנ"ל גזבר התאגיד – אם יש שם חשב שהוא מנהל כספים, היא תשלח את המזכירה שלה.
יהודה אבידן: כך זה משתמע.
יהודה אבידן: לא נראה לי שזו כוונת המחוקק.
דוד רותם: כוונת המחוקק היא פשוטה: היועץ המשפטי רשאי למנות נציג מטעמו מקרב עובדי המחלקה המשפטית, ואם מחזיקים יועצים משפטיים, מקרב עורכי הדין החיצוניים של התאגיד.
דוד רותם: כנ"ל לגבי החשב.
יהודה אבידן: זה משהו אחר.
יהודה אבידן: לפי מה שכתוב כאן, היא יכולה למנות גם את המזכירה שלה, וזה לא טוב.
אורי מקלב: כשיש חמישה חברי ועדת מכרזים, כולם צריכים להיות עובדי התאגיד?
מיכל רוזנבוים: זה בדיוק ההבהרה שביקשנו לגבי היועץ המשפטי.
מיכל רוזנבוים: אם הוא חיצוני, הוא לא חייב להיות עובד התאגיד.
מיכל רוזנבוים: גם החשב יכול להיות.
אורי מקלב: חוץ מהיועץ המשפטי; הוא כבר קיים.
אורי מקלב: אחרי זה יש גזבר, והשלישי - חבר הוועדה.
אורי מקלב: והרביעי והחמישי מי יהיו בוועדת מכרזים?
מיכל רוזנבוים: מי שהמנכ"ל מחליט.
דוד רותם: כתוב שהמנהל הכללי ימנה לתאגיד באישור הדירקטוריון ועדת מכרזים של שלושה או חמישה חברים.
דוד רותם: אז הוא ממנה את מי שהוא ממנה.
אורי מקלב: הוא יכול להיות דווקא עובד תאגיד?
אורי מקלב: מתוך החברה, לא מתוך החברה?
דוד רותם: הוא יכול למנות מי שהוא רוצה.
דוד רותם: אין לי הגבלה, את מי ימנה.
אורי מקלב: יש הגדרה, מתי זה שלושה ומתי חמישה?
אורי מקלב: גם תאגיד קטן יכול למנות ועדת מכרזים של חמישה חברים?
חנן ארליך: בכל מקרה, הם חייבים להיות מקרב עובדי התאגיד.
דוד רותם: כמה שיהיו יותר חברים בוועדת המכרזים – יותר טוב.
אורי מקלב: זה בעיה לא רק מההיבט של היועץ המשפטי- - -
דוד רותם: רוב התאגידים – לא בטוח שיש להם חמישה עובדים.
אורי מקלב: וחוץ מזה, חברי התאגיד עצמם לא יכולים - איפה נשמע דבר כזה, שחבר דירקטוריון בתוך החברה לא יכול להיות חבר ועדת מכרזים?
אורי מקלב: לא יכול.
אורי מקלב: זה מה שכתוב בסעיף 3.
אורי מקלב: זה לא סביר.
אורי מקלב: צריך להיות איש דירקטוריון.
אורי מקלב: כמו שנמצא בכל החברות, זה אל"ף-בי"ת של השקיפות.
אורי מקלב: ודאי חברי דירקטוריון.
נועה בן-אריה: מצטרפת למה שאומר חבר הכנסת מקלב.
אברהם מיכאלי: איך זה בתקנות הכלליות?
אברהם מיכאלי: גם שם אין פירוט.
חנן ארליך: כתוב: מבין עובדי המשרד.
חנן ארליך: יש בפסקה (ד), שהמנכ"ל רשאי במקרים חריגים למנות אותם שלא מבין עובדי המשרד, יימצא כי בנסיבות המקרה קיים הכרח לכך- - -
חנה זיכל: בהרכב של חברה ממשלתית אסור להכניס חברי דירקטוריון.
חנה זיכל: יש הוראה שאומרת במפורש שלא יהיו.
אורי מקלב: בכל החברות הציבוריות - כן.
אורי מקלב: אתה רוצה למנות אנשים חיצוניים – בסדר.
אורי מקלב: אתה לא יכול שהכול יישאר.
אורי מקלב: גם שליטת המנכ"ל בעניין הזה היא לא תמיד נכונה.
אורי מקלב: זה גם לא נכון ציבורית.
אורי מקלב: אבל מעבר לזה, חברי דירקטוריון צריכים להיות באופן טבעי, אז כשיש ועדות משנה לדירקטוריון, לוקחים נציג.
אורי מקלב: זה דרך המלך.
אורי מקלב: תראה מה קורה ברשות עצמה.
אורי מקלב: מי חבר ועדת מכרזים ברשות?
אורי מקלב: אף אחד מהם לא עובד של הרשות וגם לא עובד בכיר.
נתן בביוף: שם זה חברי מועצה.
אורי מקלב: שם כולם כאלה.
אורי מקלב: מערכת האיזון לא נכונה פה.
נתן בביוף: פה הכוונה היא שוועדת המכרזים תהיה ועדה מקצועית, כמו שחל במדינה.
נתן בביוף: תפקיד הדירקטוריון הוא תפקיד פיקוח על הפעולות, להתוות מדיניות וכו'.
נתן בביוף: לא טוב שחברי דירקטוריון יהיו אלה שמחליטים בתוך ועדות מקצועיות.
נתן בביוף: לכן גם במדינה זה כך.
דוד רותם: אז מיהם השניים הנוספים, פרט ליועץ המשפטי והגזבר?
נתן בביוף: עובדי התאגיד.
דוד רותם: ואם אין לתאגיד עובדים?
נתן בביוף: יש לו מנכ"ל בדרך כלל.
נתן בביוף: אז יהיה מנכ"ל.
דוד רותם: ואתה רוצה שזה יהיה שקוף.
דוד רותם: כשאני לוקח את העובדים והמנכ"ל שכפופים כולם למנכ"ל- - -
נתן בביוף: אבל הם צריכים לתת דין וחשבון לדירקטוריון.
נתן בביוף: כתוב שהמנהל הכללי של התאגיד ימנה באישור דירקטוריון התאגיד.
נתן בביוף: זה המשטר התאגידי.
דוד רותם: אני רואה פה את חברי הדירקטוריונים- - - טוב.
נתן בביוף: לגבי: היועץ המשפטי רשאי למנות נציג מטעמו, אנחנו לא חושבים שזה נכון וראוי שהיועץ המשפטי החיצוני ימנה מי ממשרדו להיות מחליפו.
דוד רותם: כי אתם חושבים שלא צריכים להיות יועצים משפטיים חיצוניים.
דוד רותם: אני מכיר את התקנות שפעם רציתם להעביר.
נתן בביוף: בחוק הרשויות המקומיות, ייעוץ משפטי, יש הבחנה בין עיריות לבין מועצות מקומיות.
נתן בביוף: בעיריות יועץ משפטי חייב להיות מקרב עובדי העירייה, ובמועצות מקומיות ובמועצות אזוריות אפשר שגם הוא יהיה יועץ משפטי חיצוני.
דוד רותם: גם זה בידיים שלכם.
נתן בביוף: המינוי של היועץ המשפטי של הרשות, שהיא לא עירייה, ואפשר להוציא את היועץ המשפטי כמיקור חוץ – לא מדובר במינוי של משרד עורכי דין, לא מדובר במינוי מהשותף הבכיר ועד הזוטר שעכשיו התקבל; המינוי של יועץ משפטי לרשות שאין לה יועץ משפטי פנימי זה יועץ משפטי שמי.
אברהם מיכאלי: אתה מבין מה אתה מבקש?
אברהם מיכאלי: כנראה, מזמן לא ביקרת במשרדים הגדולים.
דוד רותם: כנראה, מזמן לא בדקת את היועצים המשפטיים החיצוניים.
נתן בביוף: על זה בדיוק אני מדבר.
אברהם מיכאלי: הבקשה שלך לא מציאותית.
נתן בביוף: במקרה כזה, שהיועץ המשפטי לא יכול, הוא לא ימנה לו מחליף.
חנה זיכל: במצב שוועדת מכרזים מתכנסת פעם בחודש – אצלנו, למשל, ועדות מכרזים מתכנסות אחת לשבוע, כי יש חובה לבצע מכרז פומבי.
נתן בביוף: זה לא מספיק חשוב לו?
דוד רותם: חשוב לו, אז מה?
דוד רותם: אתה מכיר רשויות שיש להן שמונה יועצים משפטיים?
דוד רותם: לא רק השותף הבכיר.
דוד רותם: הם ממנים כל אחד מעובדי המשרד.
דוד רותם: מה אתה חושב שהשיטה היא?
נתן בביוף: אנחנו עובדים כרגע על הנוהל, ונכון שיש לפעמים יותר מיועץ משפטי אחד, אבל המינוי נבדק שמית.
נתן בביוף: לא נותנים לראש המשרד להחליט בעצמו, ללא שום פיקוח וביקורת, מי מבין היועצים המשפטיים יחליף אותו אד הוק בוועדת מכרזים.
נתן בביוף: מספיק חשוב שהיועץ המשפטי שמונה, הוא יהיה בוועדת המכרזים.
נתן בביוף: אנחנו רוצים להפחית את הביקורת?
דוד רותם: כל יועץ משפטי מקטין את הביקורת?
דוד רותם: הוא קיבל את הרשיון לפני חודש, אז הוא פחות בביקורת?
דוד רותם: הוא יכול להכין את החוזה הכי מסובך שהחברה צריכה, אבל לא יכול לשבת בוועדת מכרזים?
דוד רותם: הרי זו ישיבה טכנית; הוא צריך לבדוק אם התקיימו התנאים.
נתן בביוף: אנחנו לא חושבים שהיועץ המשפטי בוועדת המכרזים – תפקידו טכני.
נתן בביוף: בסעיפים הבאים נראה שאם יש חילוקי דעות משפטיים, מי שמכריע הוא היועץ המשפטי.
נתן בביוף: זה תפקיד חשוב.
דוד רותם: ואתה מכיר יועצים משפטיים שיושבים בישיבה ומכריעים במקום, בלי ללכת למשרד ולבדוק?
נתן בביוף: זה בסדר, אבל האחריות בסופו של יום נופלת עליהם.
נתן בביוף: הם צריכים לתת דין וחשבון לדירקטוריון ולרשות המקומית, מה קרה.
יהודה אבידן: אומר באותה נשימה סגן היועץ המשפטי של המשרד, שכשמדובר בעובד הרשות, ביועץ המשפטי של הרשות, יכול לשלוח גם אחד שסיים את לימודי המשפטים לפני חודש, ולשבת בוועדה, ועליו סומכים.
דוד רותם: בטוח, כי הוא התקבל במכרז לעבוד ברשות.
נתן בביוף: לא מדויק.
יהודה אבידן: זה מדויק.
יהודה אבידן: אתה לא יכול להגיד ליועץ משפטי של העירייה, אם הוא החליט לשלוח את אחד העובדים במשרד שלו לוועדת המכרזים, זה יעבור וזה חוקי.
יהודה אבידן: יועץ משפטי שהמשרד בדרך אגב, גם כשראש המשרד מנהל, יש תמיד עוד עורך דין שמלווה אותו וחי את המשרד, וזה לא עורך דין שסיים לפני שבוע, וסומכים ומכיר.
יהודה אבידן: אין סיבה לא לאפשר לעוד מישהו מהמשרד, שמתלווה, והיקף הפעילות גדול - לא לעשות את זה.
יהודה אבידן: זה אותם עיניים שלא סומכים ומסתכלים אחרת.
יגאל ינאי: שלום, אני יגאל ינאי, מנכ"ל החברה לפיתוח - - -, הייתי גם מנכ"ל החברה של ראש העין ואני יושב-ראש האיגוד של בורבא.
יגאל ינאי: אני חברה של שני אנשים.
יגאל ינאי: לפי העניין הזה, אני לא יכול להקים ועדת מכרזים, כי נכון שיהיה, אם אתם רוצים, כי גם הגזברות שלי היא מיקור חוץ – זה מאותה מטרה, לא לנפח חברות כלכליות.
יגאל ינאי: אנחנו מגלגלים 50 מיליון שקל בשנה.
יגאל ינאי: לדעתי, צריך לעשות תיקון, שיכול להיות שאחד מחברי הדירקטוריון, שהוא גם עובד עירייה ולא רק חברה כלכלית.
דוד רותם: יש לך יועץ משפטי?
יגאל ינאי: יש לי יועץ משפטי חיצוני.
דוד רותם: יש לך גזבר חיצוני?
דוד רותם: ואתה קיים?
דוד רותם: אז יש לך שלושה חברים.
יהודה אבידן: זה לא כתוב.
מיכל רוזנבוים: ההתנגדות של משרד הפנים לא ברורה לי.
מיכל רוזנבוים: חזקה על כל יועץ משפטי, גם אם הוא חיצוני, שהוא ממלא את תפקידו, האחריות היא אכן אישית, והוא ודאי יכול להסתייע בצוות מהמשרד שלו של עורכי דין.
מיכל רוזנבוים: אפילו בדיון פה יושבים נציגים של היועץ המשפטי של משרד הפנים; לא יושב פה היועץ המשפטי, והם עושים עבודתם מסורה ונאמנה, ומייצגים את האינטרסים של היועץ המשפטי.
מיכל רוזנבוים: מדוע זה לא יכול להתקיים כשיש יועץ משפטי חיצוני?
מיכל רוזנבוים: הוא לא יכול לשלוח עובד ממשרדו או מצוות העובדים שלו?
חנן ארליך: יש הבדל בין יועץ משפטי שהוא עובד התאגיד, ואז יש לו מחויבות של עובד ציבור, לבין עורך דין, שהוא חיצוני.
חנן ארליך: לא מטילים ספק בכישוריהם של עורכי דין חיצוניים, אבל יש הבדל בין מישהו שהוא עובד ציבור לבין מישהו שהוא מחוץ למערכת הציבורית.
אברהם מיכאלי: אני בדרך כלל לא מגן על עורכי דין, אבל היום אתה פוגע בעורכי דין.
חנן ארליך: לכן במקרה הזה אנחנו חושבים שצריך להיות הבדל בין יועץ משפטי, שהוא עובד התאגיד, שיכול גם למנות מי מאנשיו, שהוא עובד התאגיד, לעורך דין חיצוני, שאנחנו מבקשים שבמקרה הזה, כאשר הוא נבחר להיות יועץ משפטי של התאגיד, יתכבד ויבוא בעצמו.
אברהם מיכאלי: הוא עורך דין או לא?
אברהם מיכאלי: תשלול על משרדים חיצוניים לעבוד כיועצים.
אברהם מיכאלי: תהיו הגיוניים בבקשות שלכם.
אברהם מיכאלי: אם אתם רוצים לבטל מקצוע של יועץ חיצוני, תבטלו אותו, אבל אל תעשו טלאי על טלאי, ובסוף אתם פוגעים בתדמית המקצוע הזה.
חנן ארליך: כמו שאמרנו בהרבה הקשרים, ונגיד – יש פה איזון.
אברהם מיכאלי: זה לא איזון אלא איוולת.
חנן ארליך: יש מציאות, והיא מוכרת ולגיטימית.
חנן ארליך: יחד עם זאת, אנחנו שומרים על הבחנה בין הדברים.
מיכל רוזנבוים: גם בחברות ממשלתיות רשות החברות הממשלתיות מאפשרת מינוי של יועץ משפטי חיצוני, וגם שם, בתקנות הכלליות, אפשר עורך דין ממשרדו של היועץ המשפטי החיצוני.
חנן ארליך: יש רשות חברות ממשלתיות.
חנן ארליך: הרגולציה שם היא אחרת.
מיכל רוזנבוים: יש אגף התאגידים העירוניים.
דוד רותם: אגף התאגידים העירוניים צריך לאשר מינוי יועץ משפטי לתאגיד?
דוד רותם: רשות החברות צריכה לאשר?
מיכל רוזנבוים: כן.
דוד רותם: הנה ההבדל.
מיכל רוזנבוים: אבל היא מאפשרת למנות נציג ממשרדו.
דוד רותם: נמשיך בישיבה הבאה.
דוד רותם: אני לא צריך אישור מהיושב-ראש - רק להודיע ארבעה ימים מראש.
אברהם מיכאלי: אני מעדכן אותך לטובת העניין – אתה צריך לבקש אישור.
אברהם מיכאלי: נתקלתי בזה לפני יום.
דוד רותם: ואם אני לא גומר, מה אני יכול לעשות?
אברהם מיכאלי: תבקש רשות בשביל העניין.
גלעד סממה: בוקר טוב, אדוני.
גלעד סממה: מודים לך על הישיבה בפגרת הבחירות.
דוד רותם: זה בסדר שאתה מודה לי, אבל אני רק יודע שלא ישבו עוד עם רז נזרי.
דוד רותם: המרכז לגביית קנסות עסוק מדי ב-90% מהזמן, כי הוא צריך לפתוח תיקים וכל הדברים האלה, במסלול המהיר, והוא גם רוצה מזונות.
קריאה: זה לוח הזמנים של רז נזרי, לא שלנו.
דוד רותם: מה זה, לוח הזמנים של רז נזרי?
דוד רותם: הייתם צריכים לשבת אתו כבר ביום שהחוק עבר.
גלעד סממה: אדוני, זה פרט קטן שלא מונע מאתנו לאשר את התקנות, והפרט הוא מתי יועברו הפרטים של הקטין – אם בהגשת כתב האישום או בהכרעת הדין.
גלעד סממה: זה הפרט היחיד.
דוד רותם: זה כבר סגור.
דוד רותם: זה יועבר תוך שלושה ימים מיום הכרעת הדין.
אפרת חקאק: אתם מדברים על שני דברים שונים.
אפרת חקאק: ממה שהבנתי, גלעד סממה מדבר על מתי התובע מעביר להנהלת בתי-המשפט את פרטי והניזוק, והיושב-ראש מדבר על מתי הנהלת בתי-המשפט מעבירה את התיק למרכז, והיושב-ראש רוצה לקבוע שלושה ימים מיום גזר הדין.
גלעד סממה: אז אנחנו נקבע את זה.
גלעד סממה: זה לא בנוסח כרגע, ולכן אנחנו יכולים לאשר את התקנות ולסגור את הפרט הזה.
דוד רותם: זה יהיה בנוסח בעוד שתי דקות.
גלעד סממה: מה שאדוני יחליט – מקובל.
דוד רותם: לא, גם אם זה לא מקובל עליך, זה לא יעזור.
דוד רותם: בינתיים אני עוד פה מחליט.
גלעד סממה: אין דבר שאדוני קובע שהוא לא מקובל עלי.
דוד רותם: אתה צריך להתפלל שה-22 בינואר יגיע מהר.
דוד רותם: בבקשה, גברתי, היועצת המשפטית.
אפרת חקאק: כפי שידוע לכם, בשנה שעברה הוועדה העבירה תיקון לחוק המרכז לגביית קנסות שלפיו המרכז ישלם פיצוי לניזוק שהוא קטין ביום החלטת בית-המשפט.
אפרת חקאק: והמרכז הסכים, באותו תיקון, לקחת לעצמו כל תיק שבו יש ניזוק שהוא נפגע עבירה, וקודם כל לפצות את הקטין, ואחר-כך להתחיל בהליך גבייה מול הנאשם.
אפרת חקאק: זה משהו חדש במרכז לגביית קנסות, כי עד היום תיק לא מועבר למרכז עד שאין חוב, משמע עד שהנאשם לא משלם.
אפרת חקאק: ועכשיו, כבר בהתחלה, בין אם הוא שילם או לא, התיק עובר למרכז לגביית קנסות.
אפרת חקאק: התיקון הזה הצריך כמה תיקונים בפן הטכני, וממה שהבנתי, הנהלת בתי-המשפט והמרכז כבר הכינו ממשק מחשבי להעביר את כל הפרטים.
אפרת חקאק: ואלה הן התקנות שקובעות את החובה שלהם להעביר את הפרטים דרך הממשק המחשבי.
אפרת חקאק: יש כמה שאלות טכניות של איך זה יעבוד – כי היום הנאשם הולך להנהלת בתי-המשפט והוא רשאי לשלם את החוב שלו מאותו יום.
אפרת חקאק: עכשיו הנאשם לא יכול לשלם את החוב עד שהתיק שלו לא מגיע למרכז לגביית קנסות.
אפרת חקאק: והשאלה היא איך בדיוק זה יעבוד – מתי התיק עובר מההנהלה למרכז.
דוד מדיוני: דרך אגב, כשהוא משלם במועד בהנהלת בתי-המשפט או בבתי-המשפט זה לא חוב עדיין, זה לא מוגדר חוב.
דוד מדיוני: רק כשהוא לא משלם במועד זה הופך להיות חוב.
אפרת חקאק: זה נכון.
שירי לנג: בעיקרון, הממשק אמור לעבוד כך שבכל לילה הוא עובר על כל גזרי הדין שניתנו במערכת, מזהה את גזרי הדין שבהם נפסק פיצוי לקטין נפגע עבירה, ובאותו לילה מעביר את התיק למרכז.
שירי לנג: אבל חשוב להבין שכדי שגזר הדין יופיע במערכת, על-מנת שהממשק יאתר אותו, ישנם פרטים של המפוצה, של הקטין, שחייבים להיות מוזנים למערכת.
שירי לנג: ולכן, בהיעדרם של הפרטים, אם התביעה לא מעבירה לנו את הפרטים, אז לנו אין את הפרטים ואין לנו גם תיק להעביר למרכז.
שירי לנג: אז השלב שבו התביעה מעבירה את הפרטים להנהלת בתי-המשפט הוא שלב קריטי מאוד כדי להתחיל את התהליך בכלל.
שירי לנג: אם הפרטים מצויים בידינו, אז אנחנו מוכנים להתחייב שלא יאוחר משלושה ימים מקבלת פרטי התובע התיק מועבר למרכז.
דוד רותם: זה בעצם יעבור באותו לילה?
שירי לנג: באותו לילה, אבל אני לוקחת איזשהו מרחק - -
דוד רותם: לא, אל תקחי מרחק, כי את יודעת, במרכז לגביית קנסות הם מחכים כבר משש בבוקר ליד המחשב לראות מה עבר.
דוד רותם: הם אנשים נורא חרוצים שם.
דוד מדיוני: יש לנו גם תורן לילה.
דוד רותם: זה בשביל המסלול המהיר בטח.
דוד מדיוני: די, בוא נשתחרר כבר מהמסלול.
דוד רותם: אי אפשר להשתחרר ממנו, זה אסון אמיתי.
שירי לנג: שלושת הימים הם טווח ביטחון שאנחנו לוקחים, כי אם למשל גזר הדין ניתן ביום חמישי בצהריים, אז יכול להיות שהוא יוקלד למערכת ביום ראשון בבוקר, ואז בלילה של יום ראשון זה כבר יעבור למרכז.
שירי לנג: זה הכול, אבל בעיקרון זה אמור לעבור באותו לילה.
דוד רותם: טוב, אז זה שלושה ימים מיום גזר הדין.
שירי לנג: מיום גזר הדין?
דוד רותם: אם זה ביום חמישי ויקלידו ביום ראשון, אז זה יעבור ביום ראשון בלילה.
שירי לנג: רק אם יש לי את כל פרטי התובע.
דוד רותם: הכול מדובר על זה שיש לך את כל פרטי הקטין.
שירי לנג: אני לא יכולה להתחייב להעביר את זה שלושה ימים ממועד גזר הדין אם אין לי את פרטי הנתבע.
גלעד סממה: זה כמובן בתנאי שיש לך את הפרטים.
שירי לנג: אז צריך להיות מוגדר בתקנות ששלושה ימים מקבלת פרטי המפוצה מהתביעה.
דוד רותם: זה שלושה ימים מיום מתן גזר הדין.
שירי לנג: זה משהו שאנחנו לא נוכל לעמוד בו.
דוד רותם: אתם לא יכולים מה?
ענת הר-אבן: לא נדע מה לעשות עם זה.
דוד מדיוני: אבל זו לא בעיה שלך.
דוד מדיוני: היא עכשיו מדברת, כי זה החלק שלה שהיא מעבירה לך.
דוד רותם: אתם, מה הבעיה שלכם?
דוד רותם: תורן המסלול המהיר יטפל בזה בבוקר.
דוד מדיוני: אנחנו נטפל.
דוד מדיוני: אנחנו תמכנו בזה מהתחלה, אין לנו בעיה.
שירי לנג: שוב, הנהלת בתי-המשפט לא יכולה להתחייב להעביר את התיק למרכז אם לא כל פרטי המפוצה נמצאים במועד גזר הדין.
דוד רותם: אנחנו נגיע תיכף לסעיף של הפרטים, ונכניס מתי ימסרו לכם את הפרטים.
אפרת חקאק: לא, אין בתקנות שלנו סעיף מתי התביעה מעבירה להנהלת בתי-המשפט את הפרטים.
אפרת חקאק: זה לא מופיע בתקנות, ואני חושבת שלא חייבים להוסיף תקנה כזאת.
אפרת חקאק: אבל עדיין צריכים איזשהו מועד מקסימלי מיום החלטת בית-המשפט.
דוד רותם: לא, כי הם לא יודעים אם זה קטין.
גלעד סממה: רק שנייה, אני יכול אולי לעזור כאן.
גלעד סממה: אני לא רואה כאן בעיה בכך ששלושה ימים לאחר גזר הדין הנהלת בתי-המשפט מעבירה למרכז לגביית קנסות את גזר הדין והכול, כמובן בתנאי שיש גם את הפרטים של הניזוק.
שירי לנג: זה מה שאני מבקשת.
גלעד סממה: אפשר גם לקבוע, בנוסף לכך – ואני מבין גם שהבט"פ, המשרד לביטחון פנים, לא מתנגדים לזה – שהתובע יעביר את הפרטים של הניזוק להנהלת בתי-המשפט - - -
דוד רותם: הבט"פ, המשרד לביטחון פנים, לא מפריעים לי.
דוד רותם: יש גם פרקליטות, אתה יודע, היא גם קיימת במדינה הזאת.
גלעד סממה: אני יודע, אני יודע.
יצחק קדמן: ברוב המקרים זו פרקליטות.
גלעד סממה: אני יודע.
גלעד סממה: אני לא רואה שום בעיה שבזמן הכרעת הדין התובע יעביר להנהלת בתי-המשפט את פרטי הניזוק.
גלעד סממה: בכך סגרנו את הכול.
דוד מדיוני: כן, אבל למה שזה לא יהיה רשום שהם יעמדו בזה?
גלעד סממה: אין בעיה, אין שום בעיה.
דוד רותם: אנחנו נרשום.
דוד מדיוני: זה צריך להיות רשום.
דוד מדיוני: זה חייב להיות רשום.
אפרת חקאק: רגע, אז למה מפריע לך לכתוב: שלושה ימים מיום גזר הדין?
דוד רותם: הבעיה היא שאומרת הנהלת בתי-המשפט: אני לא יכולה בתוך שלושה ימים.
דוד רותם: היא לא יודעת שזה קטין בכלל.
יפעת לביא: אנחנו מבקשים שיוסדר בתקנות האלה שהנהלת בתי-המשפט יכולים להתחייב לזה שהפרטים יעברו שלושה ימים מיום קבלת הפרטים מהתובע.
יפעת לביא: במסגרת הישיבה שנקיים בשבוע הבא אצל רז נזרי אנחנו הולכים לקבוע בדיוק מתי התובע יעביר את הפרטים, ולעגן את זה שזה יהיה באיזשהו שלב עד גזר הדין – או תחילת הליך או הכרעת הדין.
יפעת לביא: ואת זה אנחנו גם מתכוונים לעגן לא בתקנות פה, אלא בתקנות סד"פ, סדר דין פלילי, כי זו מחויבות שחלה על התובע.
יפעת לביא: ולכן אנחנו חושבים שפה מתאים שהנהלת בתי-המשפט תתחייב להעביר את הפרטים שלושה ימים מיום קבלת הפרטים מהתובע, ובמסגרת תקנות אחרות להסדיר מתי בדיוק התובע יעביר את פרטים.
גלעד סממה: אבל אם עדיין לא נתקבל גזר דין?
דוד רותם: ומה יקרה כשלא יהיו לי תקנות אחרות כאלה?