GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: אפשר לקצר את ה-60 יום?
יצחק קדמן: מפני שאנחנו הוספנו עכשיו כמעט שבועיים לתהליך – שלושה ימים אחרי גזר הדין, ואחר כך עוד עשרה ימים עד שהם שולחים.
דוד רותם: אסון נוראי שזה יהיה חודשיים וחצי ולא חודשיים?
דוד רותם: מה האסון בנושא הזה?
יצחק קדמן: האסון הוא שהרבה פעמים הקורבן שאנחנו רוצים לעזור לו בפיצוי ובשיקום, כבר מושך את העניין הזה הרבה מאוד זמן.
יצחק קדמן: כל מה שאנחנו יכולים לעשות כדי להקל על הקורבן - - -
דוד רותם: זה אפילו לא מתחיל להקל על הקורבן.
דוד רותם: אנחנו מדברים על ניהול משפט שנמשך בדרך-כלל – כמה זמן לוקח משפט במדינת ישראל?
אלעזר כהנא: תלוי איזה משפט.
אלעזר כהנא: הוא יכול להיות בין חצי שנה, לא יודע, אפילו פחות - - -
דוד רותם: וכמה זמן עד שמגישים כתב אישום?
אלעזר כהנא: מה, סטטיסטיקה?
דוד רותם: כן, בערך.
אלעזר כהנא: זה תלוי.
אלעזר כהנא: אם יש עצור, אז זה 30 יום.
אלעזר כהנא: תלוי מה, תלוי מאוד, זה יכול להיות מהר, זה יכול היות לאט.
דוד רותם: אנחנו מדברים פה על שישה-שבעה חודשים עד שיש החלטה של בית-משפט, בכל מקרה.
יצחק קדמן: לפעמים זה הרבה יותר.
דוד רותם: אני מדבר על המקרה הטוב.
יצחק קדמן: יש כבר את כל הנתונים, למה לא - - -
דוד רותם: כי המרכז גם צריך לארגן את עצמו.
גלעד סממה: לא רק זה.
גלעד סממה: אנחנו גם עושים ניסיונות גבייה מהנאשם.
קריאות: לא, זה לא קשור.
דוד רותם: לא, אתם צריכים לשלם בלי לגבות.
דוד רותם: אדוני, לא קרה כלום.
דוד רותם: יש כאן כמה דברים שחייבנו את המרכז לגביית קנסות לעשות מעשים טובים.
גלעד סממה: בהסכמה מלאה שלהם.
דוד מדיוני: תמיד אנחנו עושים מעשים טובים.
דוד רותם: גם אם הם לא מסכימים, זה היה מתקבל.
דוד רותם: זה היה חוק של אורלי לוי.
גלעד סממה: בהסכמה מלאה שלהם וביוזמתם - -
דוד רותם: לא ביוזמתם.
דוד מדיוני: אבל מה היא רשמה שם?
דוד מדיוני: ביטוח לאומי.
דוד מדיוני: לא המרכז לגביית קנסות.
גלעד סממה: - - כשמשרד המשפטים ודוד מדיוני החליטו לקדם ולמחוק את הביטוח הלאומי, ולעשות את זה בעצמם.
דוד רותם: קדמן, בספר השנה תכתוב איזה עמוד הוקרה לדוד מדיוני ומשרד המשפטים.
יצחק קדמן: אני ברצון אעשה את זה לכל השותפים בחוק הזה כי הוא מאוד חשוב.
יצחק קדמן: אני אומר שוב, אני מבקש שלא תורידו את זה כלאחר יד - - -
דוד רותם: אני מוריד את זה כלאחר יד כי הם לא יעמדו בזה.
דוד רותם: אתה יודע, גם להם יש פרוצדורות.
יצחק קדמן: לא, אני נותן להם קרדיט גדול יותר.
דוד רותם: אתה נותן להם קרדיט כי אתה לא מכיר אותם.
יצחק קדמן: אתה רואה, עכשיו קלקלת את כל מה שעשית קודם.
דוד מדיוני: דע לך שהוא אוהב אותנו מאוד.
דוד מדיוני: רק מתעלל בנו, זה לא משהו רציני.
יצחק קדמן: דוד, אתם לא יכולים לעשות את זה תוך 30 יום, להוציא לו את השיק?
גלעד סממה: לא, היו לנו כבר המון ויכוחים.
דוד מדיוני: אבל בהצעת החוק סגרנו 60.
דוד מדיוני: אז למה פתאום לשנות את זה עכשיו?
יצחק קדמן: מפני שנוספו פה עוד כל מיני מרכיבים בדרך.
דוד מדיוני: אבל גם הזוכה, המפוצה, צריך להיות אחראי קצת לגורלו.
דוד מדיוני: שלחו לך – תשלח מהר את המכתב בחזרה.
יצחק קדמן: הוא שולח מהר, אבל אתה רוצה אחר-כך 60 יום.
דוד מדיוני: זה עד 60 יום.
דוד מדיוני: יכול להיות שנשלח עוד לפני.
דוד רותם: כתוב: לא יאוחר מ-60 יום.
דוד רותם: אם מדיוני הוא טוב-לב באותו בוקר, הוא יכול לשלוח את זה באותו יום.
דוד רותם: אבל החשש הזה לא מתקיים.
יצחק קדמן: יש לי עוד שאלה.
יצחק קדמן: בכל המהלך הזה של ההעברות לא צוינה דרך ההעברה.
יצחק קדמן: למשל, האם צריך לשלוח את זה לנפגע בדואר רשום, או לא?
יצחק קדמן: אני לא יודע מה הפרוצדורה הנוהגת כיום.
יצחק קדמן: יש חוקים, למשל, ועדות ערר במשרד החינוך, שכתוב גם איך שולחים הודעה למי שמבקש לערער על ועדת השמה.
יצחק קדמן: כתוב שם: אישור מסירה או דואר רשום, או כל מיני דברים.
יצחק קדמן: פה אין שום התייחסות.
יצחק קדמן: האם זה במקרה או שלא במקרה שאין התייחסות?
דוד רותם: אני לא רוצה לסבך את החיים.
דוד רותם: אחר-כך עוד יגידו לי: צריך מסירה מלאה, וצריך מסירה חלקית, בדואר רשום, עם אישור מסירה.
דוד רותם: ועד שהם ישלחו את זה וזה יגיע אליו, יעברו עוד חודשיים.
דוד מדיוני: מה מפריע לך?
דוד מדיוני: מה הסצנריו שאתה חושב שהוא בעייתי פה?
יצחק קדמן: אם הפרוצדורה היא שממילא אתם שולחים את זה בדואר רשום, ואנחנו לא נדרוש את זה - - -
דוד מדיוני: את מה אנחנו שולחים בדואר רשום?
דוד מדיוני: את הטופס?
יצחק קדמן: אתם מודיעים לנפגע: דע לך שאנחנו רוצים להעביר לך כסף, תעביר לנו את פרטיך, צילום של תעודת זהות שלך, צילום של שיק "לא לתשלום", כל הדברים האלה – איך אתם מעבירים את זה לנפגע?
דוד רותם: הם שולחים לו את זה בדואר.
דוד מדיוני: מיכל, איך אנחנו שולחים לו את זה היום?
מיכל קריספין: שולחים את זה היום בדואר רגיל.
דוד מדיוני: רגיל?
דוד רותם: כן, אני רוצה להגיד לך משהו.
דוד רותם: זה הרבה יותר טוב בדואר רגיל.
מיכל קריספין: כן, בדואר רשום הם בדרך-כלל לא באים לקחת.
דוד רותם: יש אנשים שיש להם כללים – דואר רשום הוא לא דבר שלוקחים, כי אף אחד לא שולח לך כסף בדואר רשום.
דוד רותם: זה רק קנסות.
דוד מדיוני: הם יחשבו שזה קנס תנועה.
יצחק קדמן: זה תקדים ששולחים לך משהו.
דוד רותם: הם לא שולחים לך בדואר רשום.
דוד רותם: הם שולחים לך את זה לחשבון.
דוד רותם: בדואר אף אחד לא לוקח סיכונים.
יצחק קדמן: עוד שאלה: יש אפשרות לעשות את כל ההודעות האלה בדואר מקוון?
גלעד סממה: אולי הם יעשו.
גלעד סממה: יצחק, השאלה היא למה לקבוע את זה.
גלעד סממה: הרי מה, עכשיו תכתוב מקוון, בסוף יגיעו למסקנה שזה לא טוב, יצטרכו לבוא לכאן ולתקן את התקנות.
גלעד סממה: לְמה?
יצחק קדמן: אתה כתבת את זה באיזשהו מקום ממילא.
גלעד סממה: אני?
קריאה: זה מופיע בטופס, אבל לא בתקנה 2.
יצחק קדמן: במכתב, כן.
יצחק קדמן: "פרטי חשבון בנק לצורך העברת כספי פיצוי לניזוק – מוצע לאפשר לניזוק לשלוח את הטופס ועותק של השיק המבוטל גם בפקס או דואר אלקטרוני.
יצחק קדמן: "
אפרת חקאק: זו ההערה שלי, וזה ההיפך.
גלעד סממה: מוצע גם, בנוסף.
אפרת חקאק: זו שאלה אחרת.
אפרת חקאק: זה אם לאפשר לניזוק לשלוח בחזרה את הטופס בפקס ולא בדואר.
גלעד סממה: צריך לאפשר כמה שיותר דרכים.
דוד מדיוני: לנו אין בעיה לשלוח לו במייל, אם יהיה לנו את המייל.
דוד רותם: כן, אבל יש לכם בעיה לקבל ממנו את החומר בחזרה בפקס.
דוד מדיוני: את זה הוא יהיה חייב לשלוח במעטפה.
דוד מדיוני: כי יש דוגמת שיק, לדוגמה.
דוד רותם: דוגמת שיק?
דוד רותם: אתה רוצה לראות שאני מעביר לך בפקס דוגמת שיק?
מיכל קריספין: לא, לא, אני לא רוצה.
דוד רותם: אני יודע שאתם לא רוצים, כי זו עבודה הרבה יותר קשה.
דוד רותם: מישהו צריך ללכת לפקס, לקחת את החומר, לספור שבאמת הגיעו כל הדפים.
דוד רותם: זה מסובך.
דוד רותם: הרבה יותר טוב במעטפה.
אפרת חקאק: למה לא לאפשר לניזוק לשלוח בפקס או בדואר?
ענת הר-אבן: כי ההוראות של החשבות הן שצריכים לראות הנייר האלה גם מקוריים.
ענת הר-אבן: כשזה מגיע בפקס, הרבה פעמים זה לא מגיע ברור וקריא.
ענת הר-אבן: אחר-כך צריך להתקשר אליו.
קריאה: גם היו זיופים בעבר.
גלעד סממה: אני לא מבין מה הטרחה הגדולה של נפגע עבירה להעביר את זה במעטפה.
דוד רותם: לא, אני רוצה להבין למה במרכז לגביית קנסות אין מישהו שיושב ליד הפקס.
גלעד סממה: יושבים ליד הפקס.
גלעד סממה: אבל מה שקורה זה שאחר כך זה מגיע חתוך מהצד, או מלמטה, או שלא מבינים את הכתב, ואז יוצרים קשר - - -
דוד רותם: תגיד לי, אני לא מבין, להם יש פקסים חדשים, לא כמו בלשכת הסעד.
גלעד סממה: אתה לא ראית את הלשכות החדשות של ההוצאה לפועל.
דוד רותם: אני לא באתי.
דוד רותם: אני קיבלתי הזמנה, נפגעתי ממנה.
דוד רותם: "ברכות – דוד מדיוני; שר המשפטים.
דוד רותם: " אדוני, שר המשפטים הוא מעליך.
דוד מדיוני: לא, זה לא קשור.
דוד מדיוני: כי אני מנחה הטקס.
דוד מדיוני: ואתה לא צריך להיפגע בשביל יעקב.
דוד מדיוני: אני ויעקב מתואמים פיקס ופוקס.
דוד מדיוני: תהיה רגוע.
דוד רותם: לכן אני נפגע, שאתם מתואמים.
דוד מדיוני: אה, הבנתי.
ענת הר-אבן: לעניין קבלת הטופס בפקס, ההוראות והדרישה של החשב – ובצדק, כי אני מבינה את הצד הביקורתי העניין הזה – יש צורך לקבל את הטופס המקורי יחד עם צירוף של המחאה מקורית עם סימן "קרוס" שיהיה רק כדוגמה, ולא לפירעון, מהסיבה שהיו לנו הרה מאוד סיופים בעבר.
ענת הר-אבן: ובצדק רוצים לזהות שהכסף מגיע לגורם המתאים.
ענת הר-אבן: ברגע שפותחים את האפשרות לשלוח אותו בפקס, הסיכוי שמישהו אחר יקבל את זה, הולך ועולה.
דוד רותם: אבל אני תמיד מצלם את השיק ושולח צילום שלו.
דוד רותם: אני לא שולח שיק מקורי.
ענת הר-אבן: אני לא יודעת מה כבודו עושה, אבל אלו הדרישות של החשב במקרה שלנו, ובצדק, בעיני.
ענת הר-אבן: המטרה שלנו היא שהכסף יגיע לידיים הנכונות ולמנוע מצבים של זיופים.
קריאה: יש לזה גם הצדקות נוספות, מעבר לזיופים.
דוד רותם: אין שום הצדקות.
דוד רותם: עצלנות בעיקר.
יצחק קדמן: היום עושים עסקאות של מיליונים, בדואר אלקטרוני, לוקחים חתימה אלקטרונית, עם כל המסמכים - - -
דוד רותם: לא, לא, קדמן, תעשה לי טובה, אל תתחיל לעשות לי פה עם חתימה אלקטרונית, עם כל השטויות האלה.
דוד רותם: מספיק היה לי פה את זה בתקנות הביומטריה.
דוד רותם: עזוב את זה - -
גלעד סממה: מדובר באנשים פשוטים.
דוד רותם: - - לא תקנות אלקטרוניות ולא כלום.
אפרת חקאק: כשהניזוק לא שולח שיק, אלא מקבל את אישור הבנק – גם את זה אתם חייבים כמקורי?
מיכל קריספין: אלה הדרישות של החשב, ובצדק, משום שיש זיופים.
מיכל קריספין: כשאתה מקבל את זה בפקס, קשה לך לראות את החתימה המקורית, אתה לא יכול לראות חתימה מקורית.
מיכל קריספין: רוצים לראות חתימה וחותמת של הבנק, ובצדק.
מיכל קריספין: שימו לב מהי המטרה.
מיכל קריספין: המטרה היא שהכסף יגיע לידיים הנכונות.
מיכל קריספין: אין כאן שום עניין בעיכוב.
מיכל קריספין: עדיף עיכוב של עוד יום-יומיים במשלוח דואר, על פני אפשרות שמישהו אחר יקבל את הכסף בגלל זיופים בדרך.
אפרת חקאק: יש לי עוד שאלה טכנית.
אפרת חקאק: אם הניזוק לא מקבל את המכתב הזה והוא רוצה להתקשר למרכז, לדעת מה קורה, ואין לו את מספר התיק - - -
דוד מדיוני: יש לנו מוקד שפועל כל יום.
מיכל קריספין: נכון.
מיכל קריספין: יש מוקד מידע, ובמוקד המידע פתחנו אפשרות בטלפון מסוים שמיועד רק לנפגעי עבירה, כדי שיוכלו להתקשר ולהגיע מהר יותר למוקדן ולקבל את הפרטים.
דוד רותם: והמוקדן יכול לזהות לפי תעודת זהות?
מיכל קריספין: או שהוא נותן את תעודת הזהות של החייב, או את מספר תיק בית-המשפט.
דוד רותם: לא של החייב.
מיכל קריספין: לא.
מיכל קריספין: כדי שאפשר יהיה לזהות את התיק הספציפי, כשקורבן העבירה מגיע לאותו טלפון ייעודי, אז או שהוא נותן את השם שלו ואפשר להעלות את התיק – יש לו כמה אפשרויות – או לחילופין, הוא נותן את מספר תיק בית-המשפט.
מיכל קריספין: ככל שיש יותר אפשרויות, קל יותר להגיע לתיק.
דוד רותם: הטלפון זה 35592*?
מיכל קריספין: 35592* זה המוקד שלנו.
מיכל קריספין: ובתוכו, כדי להקל על נפגעי עבירה, נתנו מספר ייעודי נוסף רק להם, והם יוכלו להגיע למספר הזה.
מיכל קריספין: אפס שלוש שש מאות ומשהו – פרסמנו אותו שם בטופס.
גלעד סממה: כל הכבוד למרכז.
ענת הר-אבן: המספר הזה יופיע על הטופס שנשלח לאנשים.
ענת הר-אבן: לשים אותו בתקנות זה בעיה, כי אז זה חושף את הטלפון לכלל הציבור.
אפרת חקאק: את יכולה למתוח קו כדי שנראה שאמור להיות שם מספר, אבל זה לא יופיע בתקנות.
דוד רותם: אבל זה מעניין מה שכתבתם פה:
דוד רותם: בהזדהות על-ידי מספר תיק בית-משפט או מספר הליך של המרכז.
מיכל קריספין: או באמצעות תעודת זהות – אם יש לו את הפרטים של החייב.
דוד רותם: של הקורבן.
מיכל קריספין: סליחה, תנו לי להסביר איך זה מתנהל היום.
מיכל קריספין: במרכז לגביית קנסות תיקים מתנהלים על שמות של חייבים.
מיכל קריספין: הנושא של פיצוי בהליך פלילי – כמובן שהוא חשוב, הוא בראש מעייננו, ויש אפשרות לזהות על-פי שמו של החייב, יש תוכנית מסוימת שאנחנו מריצים ואפשר לזהות ככל שיש לנו את כל הפרטים האלו.
מיכל קריספין: אבל אנחנו פותחים בפניו כמה אפשרויות: או מספר תיק בית-משפט, או מרכז תיק מרכז אם יש בידו את תיק המרכז, או שהוא נותן את השם שלו ואת פרטי הזיהוי שלו - -
יצחק קדמן: של מי?
מיכל קריספין: של המפוצה.
דוד מדיוני: רגע, אנחנו כן מאפשרים תעודת זהות של נפגע עבירה?
מיכל קריספין: אנחנו מאפשרים תעודת זהות שלו.
דוד מדיוני: זאת אומרת, כשהוא מציג את עצמו עם תעודת הזהות שלו.
מיכל קריספין: נכון להיום, למערכת שלנו קשה לאתר על-פי מספר תעודת זהות של מפוצה – זה נכון.
גלעד סממה: כי אתם עובדים לפי חייבים.
מיכל קריספין: כי אין לנו את כל הפרטים האלה במערכת, נכון להיום.
דוד רותם: כי המערכת מפגרת.
גלעד סממה: אבל כשנפגע עבירה מתקשר לברר פרטים, הכי פשוט זה לתת את תעודת הזהות שלו.
גלעד סממה: הרי אתם מקבלים את הפרטים האלה מהנהלת בתי-המשפט - -
יצחק קדמן: היום זה לא אפשרי.
גלעד סממה: רק רגע, יצחק, אני בעדך.
גלעד סממה: היום אתם מקבלים מהנהלת בתי-המשפט – קבענו את זה כרגע, שתקבלו את הפרטים של הניזוק.
מיכל קריספין: נכון, בסדר.
מיכל קריספין: לא תהיה בעיה, אמרתי.
דוד מדיוני: כשהוא יתקשר, הוא יגיד את תעודת הזהות של עצמו – זהו, מספיק, נפתח לנו החלון של התיק ואפשר להתחיל.
יצחק קדמן: זה מצוין, רק שתדע שהיום זה לא ככה.
יצחק קדמן: מהניסיון שלנו היום, באמת דורשים ממנו תעודת זהות של זה שפגע בו.
יצחק קדמן: וזה אומר, אתה יודע מה, תחפש - - -
דוד מדיוני: סליחה, בתיקים הרגילים של היום, מה שמעניין אותו זה שכל עוד החייב לא שילם, אז בעצם אין טריגר והוא לא מקבל כסף.
דוד מדיוני: כל הרפורמה המדהימה שישנה פה היום, זה שבמקרה הזה הוא מתקשר עבור עצמו.
דוד מדיוני: החייב לא מעניין אותו, כי מעניין אותו שאנחנו נעביר לו את התשלום.
דוד מדיוני: זה אחרת לגמרי.
גלעד סממה: האינטרס שלו הוא אחר כאן.
מיכל קריספין: אני רק רוצה לציין עוד דבר.
דוד מדיוני: רק אם הוא טוב.
מיכל קריספין: הוא טוב.
מיכל קריספין: אם האפוטרופוס הוא זה שהפרטים שלו נמצאים בידינו כמי שרשאי לקבל את הכספים בעת הגשת התביעה, אז ברגע שהמפוצה עצמו, הקטין יתקשר, לא יהיה לנו את הפרטים כי אין לנו את מספר תעודת הזהות שלו.
מיכל קריספין: ואז לא נוכל לאתר את זה.
יצחק קדמן: למה אין לכם?
יצחק קדמן: יש את זה בטופס.
מיכל קריספין: יהיה לנו את מה שממלאים על-ידי התביעה.
מיכל קריספין: אם על-ידי התביעה, בית-המשפט, למשל, פסק שהכסף מוחזר לטובת גורם מסוים שהוא לא הקטין עצמו או לא אפוטרופוס שלו, אז אותו גורם הוא זה שאפשר.
מיכל קריספין: כי הרי מה שמצוין לנו ומועבר על-ידם זה הפרטים של אותו גורם שאנחנו מעבירים לו את הכסף.
אלעזר כהנא: אנחנו מעבירים את השם - -
יצחק קדמן: אתם מעבירים גם תעודת זהות של הקורבן.
אלעזר כהנא: תעודת זהות של נפגע העבירה והאפוטרופוס – זה בדרך-כלל הורים.
אלעזר כהנא: לא את המוטב, את המוטב אנחנו לא יודעים.
דוד מדיוני: ענת, יש גם וגם, אז אין בעיה.
מיכל קריספין: אם הם ימלאו את כל הפרטים, אז אין בעיה.
דוד רותם: מה זה, אם ימלאו את כל הפרטים?
יצחק קדמן: צריך תקנה, לכתוב שימלאו את כל הפרטים.
דוד רותם: לא הבנתי, מה, יש לך ספק שהמשטרה ממלאת אחר התקנות?
דוד רותם: כתוב שהם צריכים למלא, אז הם ממלאים.
דוד מדיוני: טוב, אחרי חצי שנה נחזור אליך ונראה.
דוד רותם: לא אלי.
דוד מדיוני: איך אתה כבר יודע?
דוד מדיוני: שלי אתמול אמרה שהיא תזכה בבחירות.
דוד רותם: שתיקח, מה זה משנה?
דוד רותם: אני לא אהיה יושב-ראש ועדת החוקה.
יצחק קדמן: הוא הולך להיות - - - שלך.
יצחק קדמן: לא הבנת?
אפרת חקאק: את התנגדת להצעה לאפשר לניזוק להעביר את הפרטים שלו באותו מועד של גזר הדין בגלל שאת לא יכולה לקשר בין תעודת הזהות שלו לתיק אחר-כך.
אפרת חקאק: עכשיו את אומרת לי שתהיה אפשרות לקשר.
מיכל קריספין: כן, עכשיו אני אומרת שתהיה אפשרות לקשר.
אפרת חקאק: אז למה לא לאפשר לניזוק ביום גזר הדין להעביר את הפרטים האלה?
מיכל קריספין: כי כשביום גזר הדין התיק עוד לא הועבר אלינו, אז אין זיהוי.
מיכל קריספין: הרי מה שאתם מציעים זה שהטופס יהיה בבתי-המשפט, ואז הוא ימלא אותו.
מיכל קריספין: לנו עדיין לא נפתח, עוד לא הגיע התיק למרכז.
קריאה: הנהלת בית-המשפט תעביר לכם – זה מה שהיא התכוונה.
מיכל קריספין: אבל הנהלת בתי-המשפט תעביר אלינו את הפרטים האלה - -
דוד מדיוני: מיכל, בואי שבי לידי.
יצחק קדמן: יחד עם גזר הדין.
יצחק קדמן: הוא ייתן את זה לבית-המשפט, ושם יעבירו לכם את הכול ביחד.
דוד רותם: ואז מה שיקרה זה – או שכן יעבירו, או לא יעבירו, ישכחו להעביר.
דוד רותם: ומכיוון שיהיה מסומן אצלם שכבר נתנו טופס, אז לא ישלחו לו גם תוך 30 יום.
יצחק קדמן: אתה שאלת קודם – עולה על דעתך שהמשטרה לא תשלח?
דוד רותם: אתה אומר, הנהלת בתי-המשפט, שם זה איפשהו ייתקע במחשב.
דוד רותם: זה לא נשלח בפקס.
אפרת חקאק: האם יש ליושב-ראש הערות לגבי המכתב שיישלח לניזוק?
אפרת חקאק: יש כמה שינויים מהנוסח שנשלח בהתחלה.
אפרת חקאק: כפי שאתם רואים יש תוספת שהמרכז ישלם תוך 60 יום.
אפרת חקאק: לעניין הטופס שהנפגע צריך למלא, אני הצעתי - -
דוד רותם: לא, את הטופס הזה צריך לתקן.
אפרת חקאק: לטופס שהתובע צריך למלא תצטרכו לשלוח לנו נוסח מעודכן ומתוקן.
אלעזר כהנא: כן, אנחנו גם נרצה לראות אותו, ומה אנחנו צריכים למלא.
אלעזר כהנא: זה כתוב בתקנה עצמה, אנחנו רוצים לוודא שיש התאמה בין הטופס לבין התקנה.
אלעזר כהנא: מה שכתוב בתקנה מקובל עלינו.
אפרת חקאק: לא, היושב-ראש קבע שהוא רוצה לכתוב בתקנה החדשה שלו שזה יהיה לפי הטופס - - -
אלעזר כהנא: אין בעיה, אבל הפרטים כתובים בתקנה 2(2).
אפרת חקאק: לא, אבל היושב-ראש רוצה להוסיף את זה.
אלעזר כהנא: בסדר, אין בעיה.
אלעזר כהנא: אני רק רוצה לוודא שהטופס משקף את מה שכתוב בתקנה.
דוד רותם: אבל מכיוון שאני מוסיף את הטופס לתקנות - -
אלעזר כהנא: אז זה ירד מהתקנה?
אלעזר כהנא: אז גם וגם?
דוד רותם: זה גם רישיון נהיגה, גם ביטוח וגם רישיון רכב.
דוד רותם: מתי אני אקבל טופס 803 מעודכן?
ענת הר-אבן: עד יום ראשון.
דוד רותם: מה עד יום ראשון?
דוד מדיוני: מה הבעיה שזה יעבור היום?
דוד מדיוני: אני לא מבין.
דוד רותם: היום אי אפשר להעביר את זה?
דוד רותם: אני רוצה לאשר את התקנות האלה עוד היום.
ענת הר-אבן: הטופס של תקנה 5?
קריאה: לא, הטופס של פרטי נפגע העבירה.
ענת הר-אבן: אין בעיה.
ענת הר-אבן: עכשיו ניתן לך הטופס.
קריאה: תקבלו אישור היום.
יפעת לביא: אוקיי, אז היום עד סוף היום.
יפעת לביא: הטופס לא נמצא כרגע בתקנות כי הן ירדו.
יפעת לביא: זה טופס של פרטי נפגע עבירה שהתובע מתחייב להעביר ביום גזר הדין.
יפעת לביא: זה טופס שהיה בטיוטה הראשונית, שאנחנו עכשיו מחזירים אותו.
יפעת לביא: נעבור עליו ונעביר אותו עוד היום.
אפרת חקאק: בטופס שיש לכולם אני מציעה כמה שינויים, והיושב-ראש יכול להחליט.
דוד רותם: כן, החלטתי.
דוד רותם: כל שינוי שאת מציעה – מקובל.
אפרת חקאק: תודה, אבל תסתכל על השינויים כי יש מחלוקות.
דוד רותם: אני לא מבין, מה המחלוקות?
דוד רותם: את היועצת המשפטית, ממתי אפשר לחלוק בכלל?
אפרת חקאק: התקנות הן שלהם.
דוד רותם: התקנות הן שלהם?
דוד רותם: נדמה לך.
דוד מדיוני: מה הנושא?
אפרת חקאק: הטופס נראה לי קצת מסורבל והצעתי כמה שינויים קטנים כדי לפשט את הטופס.
אפרת חקאק: תגידו לי אם אתם חושבים שזה מפשט אותו.
אפרת חקאק: קודם כל, בחלק הראשון, שהנפגע יידע אם הוא מצרף שיק או לא מצרף שיק, ואז זה צריך את אישור הבנק, והוא עושה V על אחד מהם: מצורף או לא מצורף שיק.
אפרת חקאק: נראה לכם בסדר?
מיכל קריספין: אני הערתי, כשפניתם אלי, עוד לפני הישיבה הזאת – שימו לב שבפנייה למפוצה אנחנו בדיוק כותבים שעליו למלא את 1, 2, 3, 4.
מיכל קריספין: זה סתם מסורבל מדי.
מיכל קריספין: אם הוא לא מילא ברובריקה שאחר-כך, סתם מסרבלים את הטופס שאתם הצעתם.
יפעת לביא: הכול מפורט ב-1, 2, 3, 4 ו-5, מהתחלה.
יפעת לביא: זה עוד פירוט.
מיכל קריספין: הרי פירטנו את זה.
מיכל קריספין: אז למה לסרבל?
אפרת חקאק: כשאני מקבלת מכתב וטופס, אני כן מפרידה ביניהם.
דוד רותם: ישר למגרסה.
אפרת חקאק: לא, אני ממלאה את הטופס, ואני כן רוצה לדעת מה - - -
דוד מדיוני: אבל זה עובד יפה גם היום, וחבל.
דוד רותם: אתה יודע מהי אחת הבעיות הקשות?
דוד רותם: אתה מקבל מהמרכז לגביית קנסות מכתב, אתה לא מאמין שהם ישלמו לך.
יצחק קדמן: אתה לא פותח את המכתב.
דוד מדיוני: תאמינו לי, אנחנו משלמים להמון אנשים גם היום.
אפרת חקאק: הנזק לא גדול, בין כך ובין כך.
דוד רותם: בטח, בוודאי, חברת "פלאפון" עושה עליכם מיליונים.
דוד מדיוני: "פלאפון" לא קשורה למרכז לגביית קנסות.
דוד רותם: לא "פלאפון", איך זה נקרא?
דוד מדיוני: "פרטנר", לא משנה, הם לא קשורים למרכז.
דוד מדיוני: זה ההוצאה לפועל.
דוד מדיוני: זה חוק אחר, זה בעולם תוכן אחר.
יצחק קדמן: מדיוני, על המעטפה צריך גם לכתוב שזה לא דרישה לקבל ממך, אלא משהו לתת לך.
דוד מדיוני: קודם כל, למיטב ידיעתי, אנחנו שינינו את המעטפיות כך שלא מזהים, נכון?
דוד מדיוני: המעטפיות שלנו מזמן לא נושאות את הכיתוב של המרכז בכלל, בגלל איזשהו תקדים - - -
דוד רותם: כדי שכשיגיע אליך בדואר רשום, לא תדע ממי זה, ותיקח את זה.
מיכל קריספין: כדי לעמוד בלוחות הזמנים, רצנו קדימה.
מיכל קריספין: עבדנו על הטופס, וכבר עבדנו מול דפוס "בארי" והכנו את הטופס כפי שהוא, כדי שנעמוד בזמנים.
מיכל קריספין: ונראה לי שזה גם מיותר, משום שלא צריך לסרבל.
מיכל קריספין: כתבנו באופן מפורש שאנחנו רוצים את הדברים, זה מפורט.
מיכל קריספין: אז בשביל מה אחר-כך לחזור ולהגיד: אוקיי, אלה הדברים, סמן V ליד מה שצירפת?
דוד רותם: למרות שאפרת צודקת ואתם לא צודקים, אתם עכשיו מסבירים לי מה שהשבוע הסבירו לוועידת הליכוד – הרכבת כבר יצאה לדרך, מה אתה פתאום עוצר אותה?
מיכל קריספין: אנחנו רוצים לעמוד בזמנים וגם נראה לנו שזה מסורבל ומיותר, אבל מה שתחליט.
דוד רותם: הבנו אותך, בסדר.
דוד רותם: הבעיה היא שהם כבר הזמינו טפסים.
אפרת חקאק: הזמנתם כבר את הטפסים?
אפרת חקאק: לפני שהתקנות עברו?
מיכל קריספין: תראו, אפשר לשנות.
דוד מדיוני: הרי אנחנו עושים את זה גם היום.
דוד מדיוני: עולם התוכן היחיד שהשתנה הוא שמעכשיו אנחנו יוזמים לתת לו עוד לפני שהחייב שילם.
דוד מדיוני: אבל עכשיו, רק בשביל הדבר הזה, שאני לא בטוח שהוא מוצדק, היא צריכה עכשיו לשנות את כל גלילי הנייר בקיבוץ בארי עכשיו, מחדש.
דוד רותם: זה שהוא מוצדק, זה נכון.
דוד רותם: אז זו הבעיה שלכם – תגיד שכבר הדפסתם.
דוד מדיוני: אנחנו עושים את זה גם היום, דוד.
מיכל קריספין: אני מנסה לשכנע – כמובן שכבודו יחליט מה שיחליט, ואנחנו נבצע.
דוד רותם: אני כבר החלטתי שאפרת צודקת.
דוד רותם: אבל אתם כבר הזמנתם, אז מה אתם רוצים?
דוד רותם: תגידו: הזמנו.
דוד רותם: די, מה?
מיכל קריספין: אני חולקת עליכם, אבל אתם כמובן מחליטים.
דוד מדיוני: אבל הוא אמר שהוא אתך למרות שאת טועה.
אפרת חקאק: רגע, בכל מקרה תצטרכו להוסיף את הטלפון לבירורים.
מיכל קריספין: בסדר, זה פרט קטן לשנות.
מיכל קריספין: זה פחות מסורבל.
אפרת חקאק: מה זאת אומרת, זה פחות מסורבל להוסיף את זה?
אפרת חקאק: יש לכם את זה פיזית או אין לכם את זה פיזית?
מיכל קריספין: יש לנו את זה פיזית.
מיכל קריספין: הטלפון הזה עובד כבר היום לנפגעי עבירה בכלל.
אפרת חקאק: אבל זה מופיע בטופס?
ענת הר-אבן: זה עניין טכני.
ענת הר-אבן: יש גם ככה שינויים שצריכים לעשות בטופס.
יפעת לביא: יש פרה-פרינט ויש פרינט.
יפעת לביא: הפרה-פרינט זה דברים שהם מקובעים, והפרינט זה לפי הטופס ולפי הפרטים של הקטין.
יפעת לביא: הדברים האלה מוטבעים ולכן יש דברים שאפשר להוסיף, במגבלות מסוימות.
יפעת לביא: זה מה שמיכל מנסה להגיד – שדברים מסוימים אפשר להוסיף בפרינט, על הפרה-פרינט.
יפעת לביא: זה הכול.
אפרת חקאק: לטופס הבא, אם אתם עושים את הטופס שוב – בעניין החלק השני, לדעתי, זה באמת קצת מסובך.
אפרת חקאק: אם אני הייתי מקבלת את הטופס הזה, לא הייתי יודעת אם אני כניזוק עבירה - - -
קריאות: איזה טופס?
אפרת חקאק: עדיין אותו טופס, בחלק השני.
אפרת חקאק: אני, כניזוק עבירה, לא יודעת אם אני אמורה למלא את פרטי חשבון הבנק, ואת האישור הבנק נותן לי, או אם הבנק ממלא את כל החלק השני.
יפעת לביא: למה?
יפעת לביא: זה כתוב במפורש.
אפרת חקאק: זה כתוב פעמיים, ואז אני לא יודעת מה.
דוד רותם: אני ניזוק עבירה, אני דביל מושלם, אני הולך עם זה לבנק ושהבנק ימלא את זה.
אפרת חקאק: שוב, אין נזק פה.
דוד מדיוני: אני חייב לציין, את שוב מדברת על משהו שעובד היום.
דוד רותם: היא צודקת, היא רוצה פשוט ללמד אתכם איך לעבוד טוב יותר.
אפרת חקאק: אני מקבלת טפסים, וזה קשה מאוד למלא טפסים של מדינת ישראל.
מיכל קריספין: אני רוצה להסביר – דווקא בשביל להקל, נתנו פה פירוט יתר.
מיכל קריספין: היו מפוצים שפנו ואמרו: רגע, אתם רוצים גם את ההמחאה וגם את פרטי הבנק?
מיכל קריספין: אז כתבנו פה במפורש: פרטי חשבון בנק ואישור בנק, וכתבנו במפורש: ימולא על-ידי הבנק רק אם לא מצורף שיק מבוטל לטופס.
מיכל קריספין: אז מה יותר מזה?
יפעת לביא: אפרת, זה לא מונע מההורה של הקטין למלא את מספר החשבון והכול, להגיע לבנק והבנק יחתום.
מיכל קריספין: אבל חבר'ה, אני יכולה להגיד לכם משהו?
מיכל קריספין: אנחנו בפרקטיקה, זה עובד וזה עובד טוב.
מיכל קריספין: אז למה לשנות משהו שעובד טוב?
דוד רותם: אנחנו רוצים שתעבדו יותר טוב.
יצחק קדמן: אנחנו רוצים שיהיה טופס ידידותי.
מיכל קריספין: דווקא זה עובד טוב.
דוד רותם: אנחנו נעשה לכם את זה עוד יותר טוב.
מיכל קריספין: במקרה הזה אני לא יודעת אם אפשר לעשות יותר טוב.
מיכל קריספין: נראה לי שלשנות זה יהיה פחות טוב, אבל מה שתחליטו.
ענת הר-אבן: מיכל, כשזה היה ככה, זה מפריע לכם להוסיף את הדברים האלה?
דוד מדיוני: את זה עברנו כבר.
ענת הר-אבן: אבל פה זה מבהיר, כשכותבים בסוגריים שזה יצורף.
מיכל קריספין: אבל גם פה זה מבהיר, תסתכלי: ימולא על-ידי הבנק רק אם לא מצורף שיק.
ענת הר-אבן: אני יודעת שזה כתוב.
ענת הר-אבן: השאלה היא אם זה לדעתכם מסרבל ומאריך?
מיכל קריספין: לדעתי, מהפרקטיקה, אנחנו אנשי שטח, אם תיקחו את מה שאנחנו אומרים לתשומת לבכם, איפה שזה לא עובד טוב – נשנה, ואיפה שעובד טוב – חבל.
אפרת חקאק: אתם אנשי שטח מהכיוון של המרכז.
אפרת חקאק: ברור שאתם מקבלים את כל הפרטים.
אפרת חקאק: אני מדגישה שלא ייגרם נזק לכאן או לכאן.
אפרת חקאק: אבל כשניזוק מקבל את הטופס, הוא צריך להיות הכי ידידותי שאפשר.
אפרת חקאק: יכול להיות שכבר הדפסתם את הטפסים ואין מה לעשות.
דוד מדיוני: כי זה אותם טפסים, וזה תמיד הטפסים שעובדים.
דוד מדיוני: גם היום אנחנו משלמים לנפגעי עבירה כל יום וכל חודש.
דוד מדיוני: זה קורה גם היום.
קריאה: הם דומים לטפסים שכל חברות הביטוח שולחות.
מיכל קריספין: כשרוצים לקבל כסף, אני יודעת שקוראים היטב את כל הפרטים וגם את השורות הקטנות.
מיכל קריספין: לא כשהולכים לשלם.
דוד מדיוני: זה לא עיקול.
דוד מדיוני: זה לתת.
מיכל קריספין: כאן הולכים לקבל, ולא לשלם.
דוד מדיוני: מכל מקום, בעוד חצי שנה נדווח כאן לדוד איך זה עובד.
דוד רותם: לא לדווח לדוד שום דבר.
דוד רותם: תראה את אלעזר, הוא יושב מבסוט כי הוא יודע שתיקון 33 לא ייפול אצלי הלאה.
דוד מדיוני: מה זה 33?
קריאה: אצלנו זה מספר מזל.
קריאה: אני לא יודעת.
אלעזר כהנא: לא בטוח שאני צריך להיות מרוצה, אבל מי יודע?
דוד רותם: המשטרה תהיה מרוצה.
אלעזר כהנא: אולי, מי יודע?
דוד מדיוני: ואהרונוביץ' לא עזר קצת לגשר בין - - -
דוד רותם: זה חלוקת תיקים בין משטרה לפרקליטות.
דוד מדיוני: הבנתי.
דוד מדיוני: האמת היא שיש עוד משהו שתקוע עד היום, זה הנושא של האגרה של ההוצאה לפועל של המשטרה.
דוד מדיוני: מה עם זה?
אלעזר כהנא: אני יודע חלק מהדברים במשטרה, את הרוב לא.
אלעזר כהנא: אבל יש עוד כמה דברים תקועים.
דוד רותם: מי היועץ המשפטי של המשטרה כיום?
אלעזר כהנא: שאול גורדון.
דוד רותם: הוא כבר ניצב?
דוד מדיוני: אם זה משהו שלא חייב להיות רשום, אז אנחנו יכולים לבדוק.
דוד מדיוני: אם זה יעשה לך טוב, כי אני רואה שזה ממש בוער, נעשה בדיקה מול קיבוץ בארי, אם הם יספיקו עד אז.
דוד רותם: אני בכלל מציע לכם שכאשר אתם מכינים טפסים, להתייעץ עם אפרת.
דוד רותם: יהיה לכם את זה הרבה יותר טוב.
אפרת חקאק: כי מאוד קשה לי למלא טפסים.
דוד מדיוני: לא ידעתי שהיא מומחית לשירות לקוחות, אבל אנחנו נשמח להתייעץ אתה.
דוד רותם: היא לא מומחית לשירות לקוחות, אבל גם אתם לא.
דוד מדיוני: תאמין לי שאנחנו מומחים, בחיי, ממש מומחים.
דוד מדיוני: הרי בסוף, אם משהו לא ברור, ומישהו מתקשר שוב ושוב, זה רק מעמיס עלינו עוד.
דוד מדיוני: אז למה אנחנו צריכים את זה?
דוד מדיוני: אבל אומרת מנהלת המרכז שזה עובד יפה מאוד.
מיכל קריספין: זה עובד יפה.
מיכל קריספין: אנחנו עובדים עם מפוצים, לא רק קטינים, כבר שנים.
מיכל קריספין: זה מאוד ברור.