GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: אחר כך פקח שלכם ייתן להם קנס.
יואב צבר: אם הוא לקוח קבוע, הוא עושה את זה חד-פעמית, ויש לו כל המסמכים במערכת.
ניר דולב: החובה על הנש"מ היא פחותה מהחובה על הלקוח.
ניר דולב: הנש"מ מצלם את זה ושומר את זה.
לילך וגנר: החובה קיימת בצו הנוכחי; היא רק מלוטשת יותר.
דוד רותם: למה הוא צריך לשמור את מסמכי היסוד?
ניר דולב: אנחנו מקבלים את הערתך – אפשר להוריד את סעיף קטן (2) מהעתקים מאושרים ממסמכי היסוד של התאגיד.
דוד רותם: יש לך תעודת הרישום, יש לך אישור עורך דין.
דוד רותם: למה אתם צריכים שאמלא את החנות שלי בכל מיני קלסרים?
ניר דולב: בסדר, מורידים את סעיף (2).
ניר דולב: (4) במבקש שירות שאינו מקבל השירות לעניין
ניר דולב: רישום פרטי הזיהוי שבסעיף 3(א)(1) עד (4) - העתק כתב ייפוי כוח או כתב נאמנות, לפי העניין, מאת מקבל השירות המסמיך את מבקש השירות לקבל את שירות המטבע בעבורו, הכולל את כל פרטי הזיהוי של מקבל השירות; העתק כתב ייפוי הכוח או כתב הנאמנות, לפי העניין, יישמר אצל נותן שירותי המטבע; היה מקבל השירות תאגיד יכלול כתב ייפוי הכוח או כתב הנאמנות, לפי העניין, פרטי זיהוי כאמור בסעיף 3(א)(1) עד (4) של כל בעלי השליטה; האמור בפסקה זו לעניין רישום פרטי הזיהוי של בעלי השליטה לא יחול על תאגיד שניירות הערך שלו נסחרים בבורסה לניירות ערך בישראל או במדינה אחרת, ובלבד שניתן על כך אישור של עורך דין;
דוד רותם: הנש"מים למיניהם – שאל אותו אם הוא יודע מה זה בעל שליטה בתאגיד - אין לו מושג על מה אתה מדבר אתו.
דוד רותם: פרטי זיהוי כאמור של כל בעלי השליטה.
ניר דולב: יש הגדרה של בעל שליטה.
דוד רותם: הוא צריך לבדוק את התזכיר והתקנות כדי להבין מזה מיהו בעל השליטה, כי לפעמים בעל השליטה הוא זה שיש לו הרוב בהצבעה פה, ולפעמים זה מי שיש לו הרוב בהצבעה השנייה.
דוד רותם: כולם יהפכו עורכי דין.
נועם שלו: או פשוט לא נבצע פעולה ללקוח.
דוד רותם: אתם תסתדרו, אני סומך עליכם.
ארי דאבנר: לגבי 4, בקשה להעתק מאושר מתעודת רישום של התאגיד, אמרתם שאתם מורידים את סעיף 2.
ארי דאבנר: מה לגבי תעודת רישום של התאגיד?
דוד רותם: זה תשמור לך.
ארי דאבנר: מה הצורך בזה?
ארי דאבנר: אני נכנס לאינטרנט, מקבל אישור מיידי שהחברה קיימת וזה שמו, וזה מספר הזהות שלו.
ארי דאבנר: למה צריך לבקש מלקוח לצלם מסמכים שבדרך כלל נשמרים אצל פקיד מיוחד בחברה, כשאפשר לאמת את הפרטים בקלות?
ארי דאבנר: מה זה מוסיף?
דוד רותם: אני רוצה שתחזיק אצלך אישור שמדובר בחברה.
ארי דאבנר: אפשר להנפיק ממה שרואים, מרשות התאגידים אתה נכנס, מקליד שם של חברה, ומופיע לך קוד.
דוד רותם: אז תדפיס את זה.
ארי דאבנר: הם מבקשים תעודה.
דוד רותם: הם רוצים שמישהו ילך לעורך דין, יצלם, ועורך הדין יאשר שזה העתק מתאים למקור.
ארי דאבנר: מה זה מוסיף ממה שרואים באינטרנט, ברשות התאגידים, שהחברה קיימת, וזה שמו וזה מספר תעודת הזהות שלו.
קריאה: יש מי שהאינטרנט לא נגיש להם.
ניר דולב: ובכל מקרה, אנחנו רוצים שההעתק יהיה מאושר.
ארי דאבנר: פונים לרשות התאגידים, משלמים להם 68 שקל לכל חברה, ואז שולחים לך במייל תקליטור עם המסמכים האלה – זו הכוונה?
יצחק כהן: זה לא מתבקש ממך אלא מתבקש מהלקוח להגיע עם זה.
יצחק כהן: אתה לא אמור לבקש שאילתא מרשם החברות, כל חברה שמגיעה אליך.
יצחק כהן: זה קיים בשוק.
יצחק כהן: יש פה חבר'ה שיכולים לספר על זה.
ארי דאבנר: יש פה בסעיף 3, כתוב שאפשר לבדוק את זה מול הרישום.
ארי דאבנר: למה זה לא מספיק בעצמו?
ארי דאבנר: כתוב: לחלופין – יאמת נותן שירותי מטבע תעודת רישום - זה בדיוק מה שאני מבקש, אבל למה לא רק על מספר 3?
ארי דאבנר: זה שהחברה עדיין קיימת, אז אם אפשר לבדוק דרכו שהחברה קיימת, אפשר לבדוק דרכו גם מספר ח"פ שלו ושם שלו באותה בדיקה.
ארי דאבנר: אם זה טוב ל-3, זה אמור להיות טוב גם ל-1.
ניר דולב: (5) במבקש שירות או מקבל שירות שקיים לגביו חשד סביר כי עיסוקו מתן שירותי מטבע לעניין רישום פרטי הזיהוי שבסעיף 3(א)(1) עד (4) - ידרוש נותן שירותי המטבע גם תעודת רישום במרשם נותני שירותי מטבע במשרד האוצר ולא ייתן שירות מטבע מבלי שהוצגה לו תעודה כאמור.
ניר דולב: (6) בקטין שטרם מלאו לו 16 שנים – מסמך זיהוי של אחד מאפוטרופסיו.
ניר דולב: (ב) בסעיף זה, "העתק מאושר" – העתק מתאים למקור המאומת בידי אחד מאלה: (1) הרשות שהנפיקה את המסמך; (2) עורך דין בעל רישיון לעריכת דין מישראל, נוטריון שהוא עורך דין מאחת ממדינות ה- OECD, או נוטריון שהוא עורך דין מהמדינה שהנפיקה את המסמך לגביו נדרש אישור, ובלבד שמדינה זו אינה מנויה בתוספת הראשונה; (3) עובד של נותן שירותי המטבע שלפניו הוצג המסמך המקורי; (4) רשות כאמור בסעיף 6 לאמנה המבטלת את דרישת האימות לתעודות חוץ ציבוריות; (5) נציג דיפלומטי או קונסולרי ישראלי בחוץ לארץ.
דוד רותם: יש הערות לגבי סעיף 4?
נועם שלו: למה צריך לציין בסעיף קטן 4א(5) - חשד סביר?
נועם שלו: אם הוא נותן שירותי מטבע, שיציג תעודה, ואם הוא לא, שלא.
נועם שלו: למה להכניס את החשד?
יואב צבר: הרבה פעמים לא מציג עצמו כנותן שירות מטבע, ואם אתה חושד שהוא נותן שירות מטבע, בקש ממנו.
דוד רותם: אפשר לקבל מכם הגדרה, מה זה חשד סביר?
יואב צבר: אתה מכניס אותי לשדה מוקשים.
דוד רותם: כי לך לא אכפת שהם ייכנסו לשדה מוקשים.
אלעזר שטרן: זה חשד סובייקטיבי ולא אובייקטיבי.
ניר דולב: אפשר לתקן את הנוסח ל"נחזה בעיניו".
דוד רותם: זה כבר יותר טוב.
דוד רותם: כלומר זה סובייקטיבי לחלוטין.
ניר דולב: הצהרת מבקש השירות.
ניר דולב: 5(א) לפני מתן שירותי מטבע לגבי פעולות החייבות בדיווח כאמור בסעיף 8(א), ידרוש נותן שירותי המטבע ממבקש השירות הצהרה בחתימת מקור, לפי הנוסח שבסעיף (א) בתוספת השלישית, כי הוא פועל בעבור עצמו.
ניר דולב: (ב) היה מבקש שירות מי שאינו מקבל השירות, ידרוש נותן שירותי המטבע הצהרה בחתימת מקור, לפי הנוסח שבסעיף (ב) בתוספת השלישית כי הוא אינו מקבל השירות; בהצהרה יצוינו פרטי הזיהוי של מקבל השירות; נתן מבקש השירות הצהרה כאמור, ימסור לנותן שירותי המטבע העתק כתב ייפוי כוח או כתב נאמנות, לפי העניין, כאמור בסעיף 4(3).
ניר דולב: (ג) נותן שירותי מטבע ינקוט אמצעים סבירים בהתייחס לסיכון להלבנת הון ולמימון טרור לשם אימות פרטי הזיהוי של מקבל השירות כאמור בסעיף קטן (ב), תוך שימוש במידע רלוונטי או בנתונים שהתקבלו ממקור מהימן להנחת דעתו.
ניר דולב: להנחת דעתו – זה סובייקטיבי.
ניר דולב: להנחת דעתו, המסמך הזה מקור נאמן.
ניר דולב: זה מקבילה ל"נחזה בעיניו".
פול לנדס: הסעיף הזה מופיע אז איז בכל הצווים, כולל בצו הדואר, היה על זה דיון מעמיק, ואני חושב שגם שינינו את הנוסח של הסעיף בעקבות הערות שהתקבלו מהיושב-ראש ומהייעוץ המשפטי.
גולן שלומי: זה ציבור שונה של אנשים.
ניר דולב: לכן אנחנו מתאימים את זה לאותו ציבור, כי זה להנחת דעתו.
ניר דולב: קריאה: בדואר- - -
פול לנדס: מדובר בסניפים של דואר שהם זכייניים עצמאיים, שמבצעים את הפעילות הזאת.
פול לנדס: הם לא שונים מאשר הפעילות של צ'יינג'ים.
פול לנדס: הסעיף הזה נידון אצלך, אדוני.
דוד רותם: אין לי בעיה עם הסעיף.
דוד רותם: אני לא יודע מה הם רוצים.
ניר דולב: (ד) בזיהוי כאמור בסעיף 6(ג), יכול שהצהרת מבקש שירות לפי סעיף זה תיעשה שלא בחתימת מקור.
ניר דולב: 6(ג) זה החרגה לגבי העברות שאדוני ציין, ונגיע.
ארי דאבנר: יואב הזכיר שלקוח קבוע - עושים הכול פעם אחת, אבל הצהרת מבקש השירות, בנוסח הקיים בתוספת, הוא מתייחס לסכום ספציפי של פעולה.
ארי דאבנר: בלתי-אפשרי לעשות את זה פעם אחת.
יואב צבר: מעל 50 אלף שקל.
ארי דאבנר: לפי זה יוצא שלא כמו שאמרת, שלקוח קבוע – עושים הכול פעם אחת – זה לא נכון, כי צריך לבקש ממנו הצהרה חדשה על כל פעולה, כי יש סכום קבוע בנוסח ההצהרה.
יצחק כהן: עושים את תהליך הכר את הלקוח פעם אחת.
יצחק כהן: הגעת לעשות פעולה, אז בתוך ההצהרה יש התאריך של הפעולה ואת סכום הפעולה ואת מהות הפעולה.
יצחק כהן: זה לא זהה בכל פעם שתגיע.
יצחק כהן: אתה לא יכול לעשות הצהרה קבועה לאורך כל חיי הפעילות של הלקוח.
ארי דאבנר: אם יש מושג של לקוח קבוע, אז ללכת על זה לכל אורך הדרך, ובמיוחד ובנוסח ההצהרה כתוב בסוף: הנש"מ חייב לחתום שהוא עשה שוב אימות זיהוי.
גלעד ארדן: ההתייחסות של חברנו מתייחסת לפעולות מאוד ספציפיות, בעיקר של העברות כספיות והמרות מט"ח, שבהרבה מקרים לא דורשות כלל התייצבות פיזית בפני נותן שירותי המטבע.
גלעד ארדן: מן הראוי שניתן את דעתנו על זה, במיוחד כשכבר הכנו חבות של מקבל שירות קבוע או של לקוח קבוע, ויש עליו פרוצדורה ספציפית – ייתכן שיש מקום להקל באישורים האלה ובטפסים האלה בשוטף.
לילך וגנר: זה אינטרסים שונים, האינטרס של בעל חשבון, שיש לו נהנה אחד לחשבון, והוא מבצע בו סדרת פעולות.
לילך וגנר: ודאי שלא צריך הצהרה לכל אחת מהפעולות האלה, לבין נותן שירותי מטבע, שגם כשמגיע לקוח קבוע, יכול לבצע אצלו סדרת פעולות שונות, שלגבי חלק מהן יש נהנה, לגבי חלק מהן אין נהנה.
לילך וגנר: זה יכול להיות אותו נהנה או נהנה אחר.
לילך וגנר: אי-אפשר לעשות כלל, שבו אם הגשתי הצהרת נהנה לגבי פעולה אחת, זה יחול לכל הפעולות.
לילך וגנר: הפעולות הן שונות.
גלעד ארדן: אם הוא נותן שירות קבוע של העברת כספים, המרה מהצ'יינג' לחשבון הלקוח, כל פעם זה שתי התחנות של הפעולה באופן קבוע?
לילך וגנר: כיצד אתה רוצה לסייג את המצב הספציפי הזה, שאתה עושה אותה פעולה לגבי אותו לקוח על-ידי לקוח קבוע – כיצד אתה רוצה לסייג את זה כאן?
גלעד ארדן: בדיוק כך – שכל עוד לא השתנה במסגרת הפעולות הנעבר, זהות פרטי חשבונו וכיוצא בזה, לא יהיה צורך לחזור ולבקש את אותם אישורים והצהרות.
גלעד ארדן: ירדנו פה לדקויות יותר קלות וקטנות בצו הזה מאשר לסייג את זה.
מאיה לדרמן: יכול להיות שזה אותו נעבר, אבל מקבל השירות הוא אחר.
גלעד ארדן: כאשר מקבל השירות הוא אותו אחד, מבקש השירות הוא אותו אחד, זהות הנעבר לא השתנתה, ומדובר בהעברות כספיות - היכן הבעיה להקל בעניין הזה?
ניר דולב: זיהוי פנים אל פנים.
ניר דולב: 6.
ניר דולב: (א) נותן שירותי מטבע יזהה פנים אל פנים, על פי מסמכי הזיהוי כאמור בסעיף 4, את מבקש השירות לפני מתן שירותי מטבע המפורטים בסעיף 8(א); לעניין זה, "זיהוי פנים אל פנים"– לרבות זיהוי על ידי אחד מאלה: (1) נציגו או שליחו של נותן שירותי המטבע; (2) נציג דיפלומטי או קונסולרי ישראלי בחוץ לארץ; (3) עורך דין בישראל; (4) זיהוי אחר שאישר הממונה.
ניר דולב: (ב) לאחר ביצוע הליך הזיהוי, כאמור בסעיף קטן (א), ירשום נותן שירותי המטבע את פרטי מבקש השירות.
ניר דולב: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א) ובסעיפים 4 ו-5, רשאי נותן שירותי מטבע שלא לבצע זיהוי פנים אל פנים, אימות פרטים ודרישת מסמכים ודרישת הצהרה בחתימת מקור, בהתאמה, בשירות מטבע שאינו ניתן במקום השירות, אם אין מעורבת מדינה או טריטוריה מן המנויות בתוספת הראשונה וסכום העסקה אינו עולה על 75,000 שקלים חדשים, ובלבד שמתקיימים כל אלה:
דוד רותם: שאלה לי: אני בעוונותיי הייתי פעם עורך דין.
דוד רותם: בא אליי מישהו, ואומר: אני רוצה שתעשה לי זיהוי פנים אל פנים.
דוד רותם: מה הוא מקבל ממני?
דוד רותם: אישור שבדקתי שפלוני זה פלוני ואלמוני זה אלמוני?
ניר דולב: כמו תצהיר - הופיע בפניי, בתאריך הזה זיהיתי אותו.
ניר דולב: (1) נותן שירותי המטבע קיבל ממקבל השירות העתקים של שני מסמכי זיהוי כאמור להלן: מסמך זיהוי הנושא תמונה, שם, מספר זיהוי, תאריך לידה ומען; ומסמך נוסף הנושא תמונה ומספר זהות.
דוד רותם: מיכאלי איננו פה, אבל אתם מבינים שאנחנו בבעיה גם עם הסעיף הזה, כי אתם רוצים שני מסמכים.
ניר דולב: יכולנו לא להכניס את החריג הזה.
דוד רותם: אני לא מבין, למה אתם עושים הקלות?
ניר דולב: כי אנחנו מנסים לבוא לקראת השוק, ובעקבות פניות.
פול לנדס: שתהיה אפשרות לעשות זיהוי פנים אל פנים.
פול לנדס: קיבלנו את הפנייה, דנו בה.
פול לנדס: זאת הטבה שאנחנו נותנים.
ניר דולב: ואנחנו מוכנים להוריד אותה.
גולן שלומי: אילו מסמכים?
גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, זה לא יכול להתנהל בצורה הזאת, שברגע שמעלים הערה לסעיף, הפתרון הוא במעבר הלאה או בהורדתו.
ניר דולב: מבחינתנו, התנאים שנקובים כרגע בסעיף הם הכרחיים, ואם יש התנגדות, אנחנו מוכנים להוריד אותו.
גלעד ארדן: אני חושב שאף אחד מהמגיבים לא התנגד לסעיף.
דוד רותם: לי מותר להתנגד לסעיף?
טל ציקורל: אנחנו מסירים את ההתנגדות.
יואב צבר: אז נשאר.
דוד רותם: החלטתם מה יישאר ומה לא?
דוד רותם: גם אני פה במשחק.
ניר דולב: (2) מקבל השירות הוא בעל חשבון בנק בישראל או באחת ממדינות ה-OECD או מורשה חתימה בחשבון בנק כאמור או שהוא בעל כרטיס אשראי שהונפק בישראל או באחת ממדינות ה-OECD; (3) מקבל השירות העביר לנותן שירותי המטבע פרטים מלאים של חשבון הבנק או כרטיס האשראי, כאמור בפסקה (2), וכן מסמך כלשהו מהבנק או ממנפיק כרטיס האשראי דוגמת מכתב רשמי או תדפיס שמופיעים בו פרטי בעל החשבון וכן פרטי החשבון או כרטיס האשראי, לפי העניין;
דוד רותם: הנש"מ צריך לשמור את המסמך הזה?
אוהד מימון: לפי סעיף 14ב כן – יש סעיף כללי, שכל מסמך שמשמש לאימות, יש צורך בשמירתו.
ניר דולב: כן.
דוד רותם: בקיצור, כולכם תקנו ארכיונים.
נועם שלו: אני מקווה ששמירה של מסמך דיגיטלי מקובלת עליכם.
ניר דולב: ודאי.
ניר דולב: (4) כל הפעולות שעשה נותן שירותי המטבע עבור מקבל השירות נעשו ישירות מחשבון הבנק של מקבל השירות או באמצעות כרטיס האשראי שלו שפרטיהם סופקו כאמור בפסקה (3), ולא הועברו כספים לשם עשיית פעולות אלה בכל דרך אחרת.
נועם שלו: לגבי סעיף קטן (3), כל הסעיף הזה מוגבל ב-75 אלף ₪.
נועם שלו: האם אפשר לתת מגבלה תחתונה, שמתחתיה אולי אפשר להקל?
נועם שלו: אני רואה בעיני רוחי משק בית שמעביר סכום קטן של 100, 200, 500 דולר לבן משפחה שתקוע בטיול בחו"ל, וגנבו לו את הארנק, והוא יושב מול האינטרנט בשבת, כשכל הצ'יינג'ים סגורים, וגם הדואר סגור?
יואב צבר: הרף התחתון הוא 5,000 שקל.
ניר דולב: פה אנחנו מקלים מעבר לזה – שמתחת ל-75 אלף שקלים אתה יכול שלא לבצע את הפעולות, אם מתקיימים התנאים הנקובים.
נועם שלו: אז במקרה הזה אין חובת זיהוי פנים אל פנים?
ניר דולב: רק לפי הקבוע.
נועם שלו: נחה דעתי.
אלעזר שטרן: האמת היא שזה 50 אלף שקל, כי ההפניה בסעיף 6א היא ל-8א.
יואב צבר: נכון.
אוהד מימון: אדוני, אני בכל זאת מעז להעיר לנוסחו של הסעיף.
אוהד מימון: כמובן, אני מברך על ההקלה.
אוהד מימון: יש חשיבות רבה בעובדה שמשרד האוצר והרשות לאיסור הלבנת הון זיהו את הצורך בהתאמת חלק מהפעילות למצב הקיים בשוק.
אוהד מימון: יחד עם זאת, נשאלת השאלה, האם כאשר באו לנסח את ההקלה – ההקלה הזאת היא בהחלט הקלה.
אוהד מימון: היא לא פותרת את כל המצבים הבעייתיים בקיימים היום בשוק.
אוהד מימון: אני מניח שהיא לא התכוונה לפתור את כולם, אבל אני רוצה שהוועדה תהיה מודעת לכך, שהיום יכולות להתבצע העברות גם באמצעים אחרים.
אוהד מימון: מה שנאמר פה, פותר חלק קטן ביותר של הדבר הזה, ומשאיר חלק גדול מאוד בחוץ.
אוהד מימון: אני לא מתייחס לאינטרנט, כי להבנתי, כל נושא האינטרנט צריך להיות מוסדר בנפרד, כפי שאמרתם.
אוהד מימון: אתייחס לכל נושא השירותים האחרים.
אוהד מימון: למשל, זה חל פה על כרטיסי אשראי ולא על כרטיסי פריפייל.
אוהד מימון: זה בסדר, לא אמרתי כלום.
אוהד מימון: רק אמרתי שההקלה הזאת היא מבורכת, אך היא מצומצמת.
ארי דאבנר: לגבי סעיף 6ג4, שמחייב שהכסף שיוצא בפעולות, יוצא מהחשבון המיוחד שזוהה, והוא בשם בעל מקבל השירות.
ארי דאבנר: אולי אפשר לתקן את זה, שזה יהיה גם בכיוון ההפוך – שחשבון מקבל הכסף זה של מקבל השירות, כי לפעמים הלקוח הוא בא להוציא כסף מחשבון בשמו לחשבון בבנק אחר – לפעמים הוא נותן הוראה לאחר, להעביר לו מחשבון בנק לחשבון שלו.
ארי דאבנר: לא חושב שזה מוסיף שום סיכון - כלומר מחשבון או לחשבון.
ארי דאבנר: אני מתכוון, שיש מצבים שהלקוח, שהוא מזוהה, יש אימות, הכול, חוץ מזיהוי פנים אל פנים – הוא מעביר לנו כסף מהחשבון שלו בשמו.
ארי דאבנר: הוא מעביר בשמו, הוא מעביר לצד ג'.
ארי דאבנר: יש מצב הפוך, שהלקוח שלי מקבל תשלומים מאנשים בחו"ל, הוא נותן להם הוראה להעביר לצ'יינג', ואני אכניס את זה לחשבון שלו, אותו חשבון.
ארי דאבנר: פשוט הפוך.
יצחק כהן: כלומר מתקבל כסף מחשבונות בנק שונים לחשבון של הצ'יינג' עצמו, אז אין לך זיהוי של הכסף שנכנס.
ניר דולב: אנחנו רוצים שיהיה זיהוי של הכסף, לכן לא הכנסנו את זה בסעיף הזה.
טל ציקורל: אבל יש זיהוי.
יצחק כהן: אתה אומר: תוסיף את צד ג' לתמונה, שהוא עובד מול הלקוח של הצ'יינג', הוא גם מעביר את הכסף.
ארי דאבנר: תמיד יש צד ג', גם כשלקוח מעביר, יש צד ג', רק הצד ג' מקבל.
יצחק כהן: צד ג' הוא המועבר ולא המעביר.
ארי דאבנר: מה זה משנה?
ארי דאבנר: אם צד אחד ידוע.
ארי דאבנר: אולי יש הסבר.
דוד רותם: רבותיי, נמשיך בצו הזה בישיבה הבאה.
דוד רותם: על סדר-היום צו בתי דין דתיים (הקמת יחידות סיוע בבתי דין רבניים, דרכי הפעלתן וסדרי עבודתן).
דוד רותם: פרץ, האם אתה רוצה להסביר לי מה אני עושה פה היום?
פרץ סגל: נדמה לי שלכבודו היתה הזכות לחוקק את חוק הקמת יחידות הסיוע בבתי הדין הדתיים.
פרץ סגל: אני רואה את זה כזכות.
דוד רותם: זכות גדולה.
פרץ סגל: בהחלט, כי שנים רבות רצינו לעשות את הדבר ולא הסתייע.
פרץ סגל: עוד שהצגנו את החוק לפני הוועדה המכובדת הזאת שר המשפטים דאז פרופ' - - - אמר שהוא היה שמח שיחידות הסיוע תוקמנה במקביל בבתי הדין הדתיים כמו בבתי המשפט, אלא שבתי הדין הדתיים באותה שעה היו תחת חסותו של משרד הדתות והוא אמר:
פרץ סגל: לכן, אני מחוסר סמכות לחוקק ולקבוע דברים בנוגע לבתי הדין הדתיים האחרים.
פרץ סגל: מאז בתי הדין הדתיים עברו למשרד המשפטים.
פרץ סגל: אנחנו ראינו את הקמת יחידות הסיוע בבתי הדין הדתיים כמו בבתי המשפט כאחת המטרות שלנו.
פרץ סגל: כמובן שהדבר הזה פה - כמו שגם לקח זמן עד שהוקמו בתי המשפט לענייני משפחה, זה היה באופן הדרגתי - נקבע באופן הדרגתי כאשר בשלב ראשון הלכו לקבוצה הגדולה של בתי הדין הדתיים.
פרץ סגל: קרי, בתי הדין הרבניים.
דוד רותם: מה להם ולדת?
דוד רותם: איך הם קשורים לדתיים?
פרץ סגל: החוק הוא בתי דין דתיים, אבל כרגע התקנות שמובאות הן מובאות רק ביחס לבתי הדין הרבניים אף על-פי שבאופן עקרוני אותן תקנות, אני מקווה שבזמן קרוב עד שלפי החוק תוקמנה יחידות הסיוע, תחולנה גם על בתי הדין הדתיים האחרים.
פרץ סגל: כלומר, זאת הקונספציה שעומדת.
פרץ סגל: אין פה חידושים גדולים כי מדובר פה באותן תקנות שכבר נוהגות למעלה מ-15 שנה בבתי המשפט לענייני משפחה.
פרץ סגל: יש פה תוספות מסוימות.
פרץ סגל: אני חושב שהדבר הטוב ביותר הוא שנקרא אותן אחת לאחת ונראה.
פרץ סגל: אבל, זאת הקונספציה באופן כללי.
פרץ סגל: כיום אנחנו מביאים את זה בבתי הדין הרבניים.
פרץ סגל: בזמן שעל פי החוק תוקמנה יחידות הסיוע בבתי הדין הדתיים האחרים, אני מניח שאותן תקנות בשינויים המתחייבים תוחלנה גם על בתי הדין הדתיים האחרים.
תמי סלע: האם אפשר לשאול באופן כללי על התוכנית?
תמי סלע: לפני שנכנסים אולי לנוסח כן כדאי לשמוע גם על התוכנית לגבי בתי הדין הדתיים האחרים שכמו שאמרת החוק עצמו מתייחס אליהם.
תמי סלע: הטווח אומנם הוא פחות או יותר שנתיים, קצת פחות משנתיים מהיום, להקמת יחידות הסיוע לכל בתי הדין.
תמי סלע: זה חשוב כי כשדובר אז על התקנים ועל התקציב אז זה כן נכלל בתכנון.
תמי סלע: דובר על 31 תקנים.
תמי סלע: אם אני לא טועה, 3 לבתי הדין השרעיים ו-1 לבתי הדין הדרוזים, 27 לבתי הדין הרבניים.
תמי סלע: זה משהו שכבר עלה בדיונים אז כשנחקק החוק.
תמי סלע: אם יש תוכנית, מתי זה אמור להתבצע כי הצרכים של הלקוחות של כל בתי הדין בתחום הזה קיימים.
תמי סלע: הדבר השני הוא לגבי הפריסה הארצית גם בבתי הדין הרבניים כי בולט שנעדר אזור המרכז, תל אביב והמרכז, כרגע מפריסת היחידות שמוקמות.
תמי סלע: מתי זה אמור להתבצע כי אוכלוסייה משמעותית נמצאת שם?
פרץ סגל: כידוע לפי החוק של בתי המשפט, וכך גם בבתי הדין הדתיים, האחריות המיניסטריאלית ליחידות הסיוע היא במשרד הרווחה.
פרץ סגל: הם עובדים של משרד הרווחה, התקנון הוא תקנון של משרד הרווחה.
פרץ סגל: לכן, אני חושב שהגוף שמתאים להשיב על כך יהיה משרד הרווחה.
פרץ סגל: לגבי מחוז המרכז – גם כן, אני חושב שהפריסה יחד עם בתי הדין הרבניים.
פרץ סגל: אני מניח שהדברים נעשו לפי איזושהי תוכנית.
פרץ סגל: אבל, שוב, משרד הרווחה ובתי הדין הרבניים יוכלו בעצמם להשיב.
ענת ענבר: לגבי הפריסה של בתי הדין הרבניים – אני חושבת שאנחנו נסיים אותה עוד לפני תום שלוש שנים.
ענת ענבר: למחוז המרכז כבר פורסמו כל התקנים.
ענת ענבר: אני מקווה שתוך שלושה חודשים עד חצי שנה.
ענת ענבר: פרסמנו כבר תקנים לנתניה, לפתח-תקווה וגם חלקית לתל אביב.
ענת ענבר: יש בעיות פרוצדוראליות של מקום.
ענת ענבר: לכן, במהלך 2013 נסיים את כל הפריסה, מוקדם יותר מהצפוי.
ענת ענבר: לגבי בתי הדין הדתיים האחרים – אנחנו נצטרך לשבת עם האוצר ולדון בתקנים נוספים כדי למלא את המכסה גם של בתי הדין השרעיים וגם של הדרוזים.
תמי סלע: האם זה לא משהו שהוא כבר סוכם?
ענת ענבר: הוא עוד לא סוכם.
תמי סלע: לפי הדיונים שהיו אז זה נכלל בתקנים.
ענת ענבר: לא, זה לא נכלל בתקנים.
ענת ענבר: בינתיים קיבלנו רק את התקנים לבתי הדין הרבניים בשלב ראשון.
דוד רותם: זה מלחמה ידועה.
דוד רותם: הרי במשרד הרווחה לגבי כל דבר שנותנים להם אומרים אחר כך: זה כבר היה בתקן ההוא.
תמי סלע: בעיקרון זה דבר שצריך להיעשות במקביל בכל בתי הדין הדתיים.
קריאה: כמה תקנים יש לכם היום?
ענת ענבר: קיבלנו 27 תקנים ועוד לא מילאנו את כולם.
תמי סלע: דובר על 31 ובמפורש הוזכרו גם התקנים כך שלא אמורה להיות פה מלחמה עם משרד האוצר.
תמי סלע: צריך לבוא עם הסיכומים שדובר עליהם אז כשנחקק החוק ולהראות שגם מבחינת עקרונות של שוויון זה לא סביר להתקין את זה רק בערכאה דתית אחת.
פרץ סגל: אני מניח שבכנסת הבאה נוכל להסתייע בוועדה הזאת - - -
דוד רותם: ביועצים המשפטיים של הוועדה הזאת.
תמי סלע: נתחיל בהקראת התקנות.
תמי סלע: אני קוראת מהנוסח המתוקן שהיה באתר הוועדה.
תמי סלע: פה היה כתוב בשינויים המחויבים ולא ראינו באמת איזשהם שינויים מחויבים לעניינים האלה אז מחקנו את העניין הזה.
פרץ סגל: כעניין של מדיניות בדרך כלל בתקנות אנחנו לא נוהגים לכתוב בשינויים המחויבים, להבדיל מחוק.
פרץ סגל: הערה אחת פה.
פרץ סגל: פה יש כמובן את ההבדל לעומת בתי המשפט לעניין התקנון שקודם דיברת עליו כי פה מדובר על הרכבים, להבדיל מבתי משפט ששופטים יושבים כדן יחיד.
פרץ סגל: לכן, התקנון הוא שונה.
אדם אבזק: אז לפחות לגבי בתי הדין השרעיים יושבים כדן יחיד.
אדם אבזק: מספר ההרכבים צריך להיות שמונה, לא שלושה.
דוד רותם: כשיתקננו את השרעיים אנחנו נעשה צו מיוחד.
תמי סלע: לא, הוא בעצם אומר גם לעניין התקנים שמראש סוכם עליהם זה בחסר לעומת בתי הדין - - -
שמעון יעקבי: האם בבתי המשפט יש דרישה שמעבר למספר שופטים במקום מסוים צריך שיהיה יותר מפסיכולוג אחד?
ענת ענבר: הפסיכולוג הוא של יחידה, הוא לא קשור למספר השופטים.
ענת ענבר: ההיקף שלו תלוי בגודל היחידה.
ענת ענבר: הם עובדים בהעסקה בהסכמים לפי שעות על-פי גודל היחידה.
ענת ענבר: ביחידה גדולה הם נותנים יותר שעות, ביחידה קטנה פחות שעות - לפי הצורך.
ענת ענבר: התקציב הוא לא תקציב של כוח-אדם, הוא תקציב תפעולי שאנחנו מעסיקים אותם על-פי שעות.
ענת ענבר: אנחנו רוצים פסיכולוגים ברמה טובה, מומחים.
תמי סלע: אבל גם בצו שלהם כתוב שמספר המשרות של פסיכולוג לא יפחת מאחד ליחידת סיוע.
תמי סלע: זה מינימום אז כמובן שאם אפשר יותר מה טוב.
תמי סלע: ברישה כתוב לרבות אז כמובן שיכולים להיות גם עניינים אחרים.
תמי סלע: רוב הסעיפים פה כמעט זהים לסעיפים שקיימים בצו של בית המשפט לענייני משפחה.
תמי סלע: הסעיף הבא הוא רשימת מומחים או רשימות מומחים, ותיכף נגיד על זה משהו.
תמי סלע: בסעיף 6 עשינו כמה תיקונים.
תמי סלע: פה, אגב, בחוק עצמו מדובר על רשימות מומחים, כך זה מכונה.
תמי סלע: היתה הערה לקרוא לזה רשימת מומחים כי כרגע יש רשימה אחת.
תמי סלע: אבל אם יהיו רשימות בהמשך עדיף להישאר עם הנוסח שהחוק - - -
פרץ סגל: - - - כי צו ההקמה של בתי המשפט למשפחה כתוב גם כן רשימות כמו הנוסח שבחוק.
פרץ סגל: אני הייתי מעדיף - - -
תמי סלע: עדיף להישאר, אולי יהיו בהמשך רשימות.
פרץ סגל: יש רשימה היום של פסיכולוגים, של פסיכיאטרים.
ענת ענבר: זו אחת, רשימת מומחים.
פרץ סגל: בסדר, פיזית זה אחת.
פרץ סגל: קוראים לזה רשימת מומחים, אבל אין סיבה לשנות מלשון החוק ו - - -.
פרץ סגל: למשל, מגשרים שאנחנו עכשיו - - -
תמי סלע: אולי בהמשך יהיו רשימות לפי תחומים אז עדיף להשאיר את זה – רשימות המומחים.
ענת ענבר: אין בעיה.
דוד רותם: מה פתאום באישור מנהל בתי הדין?
דוד רותם: מנהל בתי הדין מתחיל להיות מומחה לענייני מומחים?
שמעון יעקבי: הרשימות שם הן באישור מנהל בתי המשפט.
שמעון יעקבי: ככל שיהיו מומחים שיבקשו להצטרף לרשימה בהקשר של בתי הדין הרבניים ולא יהיה להם עניין להצטרף לרשימה של בתי המשפט, הסעיף הזה מאפשר להוסיף עוד מומחים שעומדים באותם קריטריונים שנקבעו שם כאשר המנהל מבקש זאת.
דוד רותם: לא, זה לא כשהמנהל מבקש זאת.
דוד רותם: כשהממונה הארצי רוצה להוסיף שם מישהו, לפי הנוסח הזה הוא צריך לקבל אישור של מנהל בתי הדין.
שמעון יעקבי: הוא יכול לפנות לחלופין למנהל בתי המשפט.
דוד רותם: אני לא מבין למה צריך אישור בכלל של מנהל בתי הדין.
ענת ענבר: בתי המשפט זה המנהל הארצי והממונה יפרסמו רשימת מומחים וידונו באמות המידה.
תמי סלע: האמת היא שבנוסח קודם שהצענו היה כתוב מיוזמתו או לפי הצעת מנהל בתי הדין שזו גם אופציה כי מה שחשוב זה המעורבות אם יש מומחה.
תמי סלע: אז אפשר אולי לחזור לנוסח הזה: מיוזמתו או לפי הצעת מנהל בתי הדין.
פרץ סגל: זה לא יוזמה.
פרץ סגל: עם כל הכבוד, זה המומחה שיוזם.
פרץ סגל: הוא מבקש להיכלל ברשימה ולא היוזמה של - - -
עדי בלוטנר: השאלה היא האם יש סמכות להחליט.
עדי בלוטנר: האם למנהל בית הדין תהיה סמכות להחליט, או לא?
דוד רותם: לא, למנהל בתי הדין לא תהיה סמכות להחליט.
שמעון יעקבי: זה צריך להיות מקביל למה שקורה בבתי המשפט.
דוד רותם: מי שצריך למנות זה הממונה הארצי.
שמעון יעקבי: אם זה מה שקורה בבתי המשפט אין בעיה.
דוד רותם: בוא נאמר, מה שקורה בבית המשפט לא קשור לעניין.
תומר כרמי: תמי, במקור זה היה לשון זהה לסעיף 4 לצו משפחה.
דוד רותם: מה היה כתוב שם?
תמי סלע: היה: מנהל בתי הדין והממונה הארצי יעמידו לרשות.
קריאה: אבל לא כתוב שום דבר על הוספה לרשומה.
תומר כרמי: אפשר לחזור לנוסח הזה.
תמי סלע: לא, אבל המטרה של ה - - -
דוד רותם: הנוסח הזה נראה לי יותר.
תמי סלע: מיוזמתו או לפי הצעת מנהל בתי הדין הרבניים.
קריאות: מה ההצעה?
דוד רותם: הממונה הארצי יכלול ברשימה מיוזמתו או על-פי המלצה.
תמי סלע: המטרה של התוספת הזאת היתה לקחת בחשבון את העובדה שיש מומחים - - -
פרץ סגל: אבל היתה טענה שמי שיוזם- - -
ענת ענבר: אם הם עומדים באמות המידה.
דוד רותם: המומחה פונה או אל המנהל או אל הממונה ומציע את עצמו, ואחד מהם צריך להגיד: טוב, בוא נוסיף אותו לרשימה.
בת שבע שרמן-שני: אבל, זה לא משנה את המצב הקיים.
בת שבע שרמן-שני: גם היום המומחה יכול לפנות ולבקש.
בת שבע שרמן-שני: אנחנו צריכים להוסיף את זה בסעיף ולדון מי מאשר את זה.
בת שבע שרמן-שני: האם זה הממונה?
דוד רותם: אף אחד לא מאשר.
דוד רותם: השאלה, מי מוסיף אותם לרשימה?
בת שבע שרמן-שני: כמו שהמצב קיים כיום.
בת שבע שרמן-שני: למה אנחנו צריכים להיכנס לפינה הזאת של האם למנהל בית הדין הרבני יש סמכות, אין סמכות?
דוד רותם: לא יודע, מה המצב היום?
תמי סלע: לגבי הרשימות היום - הסעיף מדבר על כך שזה מנהל בתי המשפט והממונה הארצי.
בת שבע שרמן-שני: לא, הם רק מעמידים את הרשימות לידיעת הציבור.
בת שבע שרמן-שני: הם לא מכריעים מי נכנס לרשימה.
בת שבע שרמן-שני: הם מחליטים על אמות המידה, ואמות המידה לא משתנות גם בצו הזה.
תומר כרמי: כן, אבל זה לא אותו מנהל.
בת שבע שרמן-שני: אמות המידה לא משתנות אז אתה מציע שהמנהל ישנה גם את אמות המידה?
בת שבע שרמן-שני: אם אמות המידה נקבעות לפי סעיף 4 אז נשאיר את סעיף 4.
בת שבע שרמן-שני: כמו שנכנס היום מומחה, ייכנס בעתיד מומחה.
בת שבע שרמן-שני: אם אנחנו רוצים לתת עוד סמכות למנהל בתי הדין הרבניים אז זה מעבר למה שיש בבית המשפט.
בת שבע שרמן-שני: אני חושבת שהסעיף הזה מיותר - - -
שמעון יעקבי: זה לא מעבר.
תמי סלע: הסמכות פה היא רק להציע על יסוד הניסיון של בתי הדין שיש מומחים שפועלים שם ולא נכללים ברשימה כדי להגביר את השימוש של בתי הדין ושל יחידות הסיוע במומחים מתוך הרשימה.
תמי סלע: המטרה היא להגביר את השימוש של בתי הדין ושל יחידות הסיוע שממליצות במומחים מתוך הרשימה.
תמי סלע: אם נחדד פה נקודה שאולי חשובה בהקשר הזה, בתי המשפט לפי תקנות לפי סדר הדין האזרחי - - -
דוד רותם: זה בסעיף הבא.
תמי סלע: בסדר, אבל חשוב להגיד את זה כי זה קשור לתקנה הזאת.