GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: מה זה "הוא לא סמכות"?
דוד רותם: הוא דוקטור למשפטים.
אדם אבזק: אבל יש לו בעיה אישית.
אחמד טיבי: הוא לא מעודכן.
מוסא אבו רמדאן: אני מעודכן.
מוסא אבו רמדאן: זה רק כדי להרוויח זמן.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני לקחתי את הדברים שלך בשיא הרצינות.
גאלב מג'אדלה: אני, בשבוע האחרון, קיימתי, עם כבוד הקאדי נאטור, שלוש שיחות.
גאלב מג'אדלה: הוא מוכן, ומזומן ורוצה לבוא אליך.
גאלב מג'אדלה: בד-בבד, אחרי שהיום נאשר בקריאה ראשונה, בשלושת החודשים הקרובים הוא ימשיך את המגעים שלו עם משרד המשפטים, כדי שהדבר ייעשה על הצד הטוב ביותר.
דוד רותם: חבר הכנסת מג'אדלה, אם אני מעביר את זה היום בקריאה ראשונה, אתה מתחייב - - -
גאלב מג'אדלה: תן לי להגיד עוד משפט.
דוד רותם: אתה לא - - -.
דוד רותם: עכשיו אני אומר לך את מה שאני רוצה.
גאלב מג'אדלה: אבל תן לי להגיד עוד משפט.
גאלב מג'אדלה: יכול להיות שלא תצטרך להגיד את זה.
גאלב מג'אדלה: ואני, בתיאום עם מנכ"ל משרד המשפטים, רוצים להביא לקריאות השנייה והשלישית חוק שונה מהקריאה הראשונה.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו לגופו של עניין: אני רואה שהדיון כבר הוא לגופו של אדם, ולא - - -
גאלב מג'אדלה: לא, לא, לא.
גאלב מג'אדלה: חס-וחלילה.
חנא סוייד: כבר מדברים, וכבר משא-ומתן.
חנא סוייד: אני יוצא נגד זה, גם אם השופט נאטור, שמדובר בו, יסכים, אני לא מסכים לחקיקה רטרואקטיבית, כי זה אנטי-תזה של חקיקה נכונה.
גאלב מג'אדלה: זכותך.
גאלב מג'אדלה: תצביע נגד.
חנא סוייד: אוקיי.
חנא סוייד: יחד עם זה, אני אומר שלפני שמאשרים את זה בקריאה ראשונה, אתה רוצה, כפי שאמרת – אני חותם על ההצעה - - -
גאלב מג'אדלה: לא, לא, הוא אמר שמאשרים את זה.
חנא סוייד: רגע, תן לי.
גאלב מג'אדלה: אל תגיד לי: "כפי שאמרת".
גאלב מג'אדלה: הוא לא אמר.
חנא סוייד: תן לי להגיד מה שאני אומר.
גאלב מג'אדלה: הוא אמר - - -
חנא סוייד: אתה רוצה להגיד לי מה שאני אומר?
דוד רותם: אני לא מבין, חבר'ה: אתם רוצים לריב?
דוד רותם: רק תגידו, אנחנו נצא החוצה.
דוד רותם: נחזור כשיהיה דם.
אחמד טיבי: הוא נהנה מכל דקה.
דוד רותם: "מכל דקה", איך אמרת.
חנא סוייד: זה המקרה הכי גרוע – טוב, אני לא רוצה.
חנא סוייד: אני אומר לך: גם אם השופט נאטור ייתן את הסכמתו, לאחר שלוחצים אותו ומבזים אותו, אני לא מסכים.
חנא סוייד: אני לא רוצה חקיקה רטרואקטיבית.
חנא סוייד: אני לא אתמוך בה אף-פעם, כי היא לא טובה.
אומימה חאמד: אתה חתמת על ההצעה.
גאלב מג'אדלה: תודה.
דוד רותם: ואני אגיד לך יותר מזה: לא שלושה חודשים, ולא משא-ומתן - - -
אומימה חאמד: כבר חתום על הצעה.
חנא סוייד: אה, - - -
חנא סוייד: אני לא אגיד לה, כי לא יודע.
חנא סוייד: אני פה עומד למשפט?
אחמד טיבי: יש אי הבנה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את דעתך.
דוד רותם: אני מבקש דבר אחד: - -
חנא סוייד: אני לא רוצה להגיד לה מה אני חתמתי.
דוד רותם: - - אני לא מחכה שלושה חודשים, ואני לא מחכה למשא-ומתן.
דוד רותם: אני מבקש להיפגש בתוך שבועיים, - -
דוד רותם: - - עד סוף המושב, עם הקאדי.
דורית ואג: זה שבוע.
דוד רותם: שבוע.
דוד רותם: תוך שבועיים.
גאלב מג'אדלה: לא משנה.
דוד רותם: אני רוצה להיפגש עם הקאדי.
דוד רותם: אם הוא יודיע לי שהוא מחליט לפרוש בשנה או בשנתיים הקרובות, החוק הזה לא יעבור.
דוד רותם: לא תצטרך להצביע נגד.
דוד רותם: הוא לא יתקיים, כי לא תהיה סיבה לחוקק אותו.
דוד רותם: אני לא אחוקק חוק, למרות שהקאדי נאטור ערבי.
דוד רותם: אני לא אחוקק חוק לפגוע בו.
דוד רותם: חבר הכנסת אחמד טיבי יגיד לך, לא "חס-וחלילה".
דוד רותם: הוא יגיד לך שככה אני עושה כל הזמן.
אחמד טיבי: אל"ף, אני יודע את העמדה שלך לגבי הרטרואקטיביות.
אחמד טיבי: אתה אמרת לי אותה.
אחמד טיבי: אני מעריך את זה.
אחמד טיבי: כל מה שקשור בנושא המשא-המתן והמגעים, אני לא רוצה להיות חלק בזה.
דוד רותם: לא, בוודאי שלא.
דוד רותם: אני לא רוצה שתהרוס את זה.
אחמד טיבי: אני חושב שגם חבריי לא - - -.
אחמד טיבי: אתה תסגור את זה עם חבר הכנסת מג'אדלה והשופט.
אחמד טיבי: אני כמובן לא מופתע.
אחמד טיבי: לא נפלה התקרה ממה שאני שמעתי, כידוע לך.
אחמד טיבי: אני יודע מה מתרחש מסביבי.
אחמד טיבי: אני לא אוהב את זה.
אחמד טיבי: אבל אתה לא רחוק מהמצב הקיים.
אחמד טיבי: מה שרמזת לו, לא רחוק מהמצב הקיים.
אחמד טיבי: לכן, אני חושב שבסופו של דבר, החוק הזה, לפי ההתחייבות שלך, לא יגיע אל סופו, לקריאות שנייה ושלישית, בגלל מה שאמרת עכשיו.
אחמד טיבי: מה אמרנו לפני חודשיים?
אחמד טיבי: אפשר להגיע לאותה התוצאה, בלי לפגוע בכבודו של השופט.
אחמד טיבי: נקודה.
אחמד טיבי: זה מה שחותרים אליו.
אחמד טיבי: אתה אמרת את זה בצורה מפורשת.
אחמד טיבי: אני מודה לך על כך.
דוד רותם: למרות שהוא ערבי.
דוד רותם: אתה שם-לב.
אחמד טיבי: אמרת את זה פעם אחת.
אברהם מיכאלי: אתה לא צריך להדגיש את זה שלוש פעמים.
דוד רותם: אני רוצה שאתה תגיד את זה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה, כבוד היושב-ראש:
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע מה המצב החוקי של פגישה - - -
אחמד טיבי: לדעתי, אין צורך שאתה תיפגש עם ראש - - -.
אחמד טיבי: אין צורך.
דוד רותם: אין צורך?
אחמד טיבי: מנכ"ל משרד המשפטים צריך להודיע לך.
אחמד טיבי: אתה צריך להיפגש עם מנכ"ל משרד המשפטים, או עם השר.
אחמד טיבי: הם הסמכות שלך, אדוני.
ג'מאל זחאלקה: צריך לבדוק עם היועץ המשפטי, אם זה מותר בכלל.
ג'מאל זחאלקה: היועץ המשפטי.
חנא סוייד: זה לא הוויכוח.
אחמד טיבי: לא, לא, זה עקרוני.
אחמד טיבי: - - - אתה צריך להיפגש - - -
דוד רותם: פה מדברים רק בעברית.
אחמד טיבי: זו שפה - - -
דוד רותם: יכול להיות שזו שפה רשמית.
דוד רותם: תרגם לי, כי אני לא מבין.
אחמד טיבי: גם אם השופט נאטור הסכים לפגישה הזאת, הוא טעה.
אחמד טיבי: הוא שגה.
אחמד טיבי: אתה צריך להיפגש עם משרד המשפטים ולשמוע מהם אמירה חד-משמעית: האם יש נכונות של כך-וכך.
אחמד טיבי: מה שהם אומרים לך, אתה תלך לפי זה.
אחמד טיבי: מקובל עליך?
אחמד טיבי: הם הסמכות המיניסטריאלית שלו.
יצחק הרצוג: הוא לא עובד אצל שר המשפטים, זה ברור.
אחמד טיבי: סליחה, מי המשרד המיניסטריאלי שלו?
דוד רותם: אני עובד, לא אצל שר - - -.
אחמד טיבי: מי לא עובד - - -, היושב-ראש רותם?
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אני לא עובד אצל שר המשפטים.
דוד רותם: אני עובד אצל המנכ"ל.
אחמד טיבי: אף-אחד לא אמר שיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, עובד את שר המשפטים.
אחמד טיבי: הסמכות המיניסטריאלית של הקאדים השרעיים, זה משרד המשפטים.
דארין דניאל: סליחה, יש פה הפרדת רשויות.
דארין דניאל: ואני מצטערת להגיד את זה, אבל - - -
יצחק הרצוג: תחזרי על שמך, - - -.
יצחק הרצוג: כולנו רצינו שתגידי - - -
דארין דניאל: יש פה הפרדת רשויות.
יצחק הרצוג: לא, את שמך.
דארין דניאל: דארין דניאל.
יצחק הרצוג: מכירים אותה הרבה שנים.
יצחק הרצוג: רק - - -
דארין דניאל: נכון.
דארין דניאל: אני עובדת במחלקת ייעוץ וחקיקה.
דארין דניאל: ואני מלווה את כל הדיונים שנוגעים לדתות, ולבתי-דין דתיים.
יצחק הרצוג: מה את - - -, יש הפרדת רשויות.
אחמד טיבי: זאת הערבייה הרביעית, רק שאתה תבין, - - - את הלב, היושב-ראש רותם.
אחמד טיבי: מהבוקר, למי שהיה כאן, בוועדת חוקה חוק ומשפט.
דארין דניאל: - - - ראשונה למשרד המשפטים.
דוד רותם: אתה תאכל את הלב.
אחמד טיבי: אתה תאכל את הלב.
דוד רותם: אתה מבין, הם נכנסו בלי הוועדה המטומטמת שלך.
אחמד טיבי: האווירה.
אחמד טיבי: זה בגלל האווירה.
יצחק הרצוג: היא נכנסה בזכות הכישורים שלה.
דוד רותם: לא בגלל הוועדה שלך הם נכנסו, ולא בגלל שהם ערבים.
דוד רותם: הם נכנסו בגלל שהם מבינים עניין.
יצחק הרצוג: בזכות הציונים שלה.
אחמד טיבי: למרות.
דארין דניאל: אני מודה שגם הנושא הזה מורכב.
אחמד טיבי: - - - קוראים לזה: complicated.
יצחק הרצוג: - - -.
יצחק הרצוג: את רואה שאני זוכר.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לומר לך שאתה לא זימנת היום את חבר הכנסת טלב אלסאנע בכוונה.
דוד רותם: אני חשבתי שחבר הכנסת טלב אלסאנע יגיע כי הוא חתום על החוק.
דוד רותם: ואז נתברר לי שחבר הכנסת טיבי אסר עליו להופיע, בתור יושב-ראש הסיעה.
דארין דניאל: אדוני, אני מבקשת לא להתייחס לשום מגעים, אם הם קיימים.
דארין דניאל: אני גם לא יודעת מה קיים ומה לא קיים.
דארין דניאל: אני לא נציגת מנכ"ל משרד המשפטים.
דארין דניאל: אני נציגה מקצועית של מחלקת ייעוץ וחקיקה.
דארין דניאל: ואני אמרתי במשפט אחד שהנושא הזה נבדק, על כל היבטיו, כולל ההיבטים המקצועיים של זה.
דארין דניאל: אנחנו נגיד את העמדה שלנו לקראת הקריאות השנייה והשלישית.
גאלב מג'אדלה: בדיוק.
דארין דניאל: אנחנו צריכים זמן בשביל לתת את העמדה.
דארין דניאל: ודעתי לא נוחה מהדיון שמתנהל פה על המגעים, אם בכלל.
דארין דניאל: שוב, אני לא במקום של לדבר על זה בכלל.
דארין דניאל: אני רוצה רק להגיד - - -
דוד רותם: עורכת-הדין דניאל, יש לי שיטה: אני לא חושב שלחוקק בכל דבר, זו מצווה.
דוד רותם: מרגע שהחוק הזה הוגש, עוד לפני שהוא שכב 45 יום, כבר היה לי טרטור קבוע של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, כל חמש דקות: מה עם החוק שלי?
דוד רותם: מה עם החוק שלי?
דארין דניאל: אני מסכימה - - -
גאלב מג'אדלה: נכון.
גאלב מג'אדלה: כל שלוש דקות.
דוד רותם: אתה לא צריך להגיד: "נכון, נכון, נכון".
דוד רותם: בשבועיים האחרונים הוא התחיל לטרטר לה את השכל.
גאלב מג'אדלה: נו, מה חשבת?
דארין דניאל: אדוני, אני ליוויתי, לא הצעה אחת, בנושאים מאד מורכבים.
דארין דניאל: אני גם עוסקת בדתות, בהיבט רחב.
דארין דניאל: עם כמה דתות.
דארין דניאל: והנושאים האלה תמיד, אדוני, כבר לא ההצעה הראשונה שמגיעה אליו: גם על בתי-דין דתיים, וגם בהקשרים אחרים.
דארין דניאל: נושאים מאד-מאד מורכבים.
דארין דניאל: גם בתוך הקהילה עצמה, וגם במיקום שלנו כמשרד המשפטים.
דארין דניאל: וזה פי-שתיים יותר מורכב כיוון שמדובר פה במערכת שיפוט, מול התפקוד שלנו כרשות מבצעת.
דארין דניאל: ופה אני רוצה להדגיש את הגבול הזה, כי איכשהו הדיון הגיע למקום שכאילו משרד המשפטים ממונה על נשיא בית-הדין השרעי.
דארין דניאל: זה לא המצב.
דארין דניאל: יש פה מערכת שיפוט עצמאית.
דארין דניאל: יש אי-תלות.
דארין דניאל: שר המשפטים לא במקום הזה, והוא גם לא יכול להיות במקום הזה.
אחמד טיבי: אז למה שר המשפטים נפגש עם?
אחמד טיבי: מה זה הדברים האלה?
אחמד טיבי: מה, אנחנו נולדנו - - -?
אחמד טיבי: מה - - - עם השופט נאטור?
דארין דניאל: אדוני, אני לא מוכנה - - -
דוד רותם: תגיד לי, מה אתה רוצה?
דוד רותם: אני לא רוצה - - -
יצחק הרצוג: הוא - - - יושב-ראש הוועדה.
דארין דניאל: בבקשה.
דארין דניאל: בדיוק - - -
אחמד טיבי: האחריות המיניסטריאלית היא של משרד המשפטים.
דארין דניאל: לא, לא.
דארין דניאל: אני - - -
דוד רותם: רגע, עורכת-הדין דניאל.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אני רוצה שתבין דבר אחד: - -
דארין דניאל: יש הבדל בין שני הדברים.
דוד רותם: - - זה נכון שהקאדי נאטור ערבי.
גאלב מג'אדלה: מוסלמי.
דוד רותם: וזה נכון שאתם נהנים לשפוך דם אחד של השני.
דוד רותם: אתם פשוט נהנים מזה.
דוד רותם: אני רואה פה מה קורה בישיבה הזאת.
קריאה: למה אתה אומר את זה?
ג'מאל זחאלקה: אפשר לחשוב שבין היהודים אין ויכוחים.
אחמד טיבי: למה אתה נהנה?
אחמד טיבי: מה, אתה בא מעם שלא מתווכח?
אחמד טיבי: מה?
דוד רותם: אני לא אמרתי את זה.
יצחק הרצוג: ואז מה המסקנה?
דוד רותם: ולכן, אני לא רוצה - -
אחמד טיבי: יש דעות שונות.
אחמד טיבי: כן, מה.
דוד רותם: - - שהקאדי נאטור ייפגע - -
אחמד טיבי: מצוין.
דוד רותם: - - באיזו דרך שהיא.
גאלב מג'אדלה: ההצעה שלך מקובלת עלינו.
גאלב מג'אדלה: אתה לא צריך להרחיב.
יצחק הרצוג: ואז?
דוד רותם: ולכן, מה אני רציתי?
דוד רותם: אני רציתי לשבת איתו – אתה לא מסכים – ולנסות לשאול אותו: אדוני, מה אתה רוצה?
דוד רותם: ואז להיות מגשר.
דוד רותם: ללכת לשר המשפטים, ולנסות לקבל אצל שר המשפטים את מה שהוא רוצה.
חנא סוייד: תגיד, על זה אתה רוצה את אישור הוועדה, שאתה רוצה לשבת איתו?
חנא סוייד: זו החלטה פרסונאלית שלך.
חנא סוייד: תעשה מה שאתה רוצה איתו.
דוד רותם: אני לא רוצה את אישור הוועדה.
דוד רותם: אני לא רוצה אישור.
חנא סוייד: על זה לא מצביעים כאן, נכון?
דוד רותם: אני לא מצביע על זה.
דוד רותם: אני רק מתנה את זה כתנאי, כדי שחבר הכנסת מג'אדלה - - -
חנא סוייד: זה בינך לבין חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.
דוד רותם: לא, אחרת אני לא מעלה אותו להצבעה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את ההצעה שלך, כי אין עניין פרסונאלי כאן, ואין עניין לפגוע במישהו.
גאלב מג'אדלה: אני מקבל את ההצעה שלך להעלות את ההצעה להצבעה בקריאה ראשונה, ובפרק הזמן הקצוב שנראה לך, הדברים - - -
גאלב מג'אדלה: לא אכפת לי.
גאלב מג'אדלה: אפילו יומיים.
גאלב מג'אדלה: אני מקבל את העיקרון.
גאלב מג'אדלה: אני הולך על עיקרון.
גאלב מג'אדלה: אין כאן נושא פרסונאלי.
גאלב מג'אדלה: אין כאן נושא אישי.
גאלב מג'אדלה: אני חוזר ואומר את זה: - -
אדם אבזק: בשביל מה הצביעו - - -?
גאלב מג'אדלה: - - עצם העובדה שאני מקבל את ההצעה שלך לאשר את זה בקריאה ראשונה, ואחר-כך ללכת למסלול הליך שאתה מדבר עליו, אני מקבל את ההצעה שלך.
גאלב מג'אדלה: זה רק מוכיח שאין פה שום דבר פרסונאלי.
דוד רותם: גברתי, היועצת המשפטית.
אחמד טיבי: אדוני, היושב-ראש - - -
דוד רותם: רגע, עכשיו היועצת המשפטית מדברת.
רות גורדין: רק שתי נקודות – אחת לשאלה שנשאלה לחוק הרבנות הראשית: אכן, לפי סעיף 16, רב ראשי לישראל מכהן עשר שנים.
רות גורדין: ולפי סעיף 17, במשך מחצית תקופת כהונתו של רב ראשי הוא ישמש נשיא המועצה, והשני נשיא בית-הדין הרבני הגדול.
דוד רותם: אבל זה לא נכון בקדנציה הזו.
גאלב מג'אדלה: אנחנו בתי-דין אזרחיים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא שייכים לרבני.
גאלב מג'אדלה: אנחנו אזרחיים.
רות גורדין: היתה פה שאלה.
רות גורדין: אני רק משיבה לשאלה.
דוד רותם: זה לא נכון בקדנציה הנוכחית, כי היתה הוראת שעה.
רות גורדין: בקדנציה הנוכחית יש סעיף קטן, משנת 2008, סעיף קטן ג' - - -
אברהם מיכאלי: זה לא נכון, גם בלי זה שכבר יש חוק בקריאה ראשונה שאושר - - -
רות גורדין: זה עדיין לא המצב המשפטי.
אברהם מיכאלי: לא שמעת?
רות גורדין: על אף הוראות הסעיפים הללו, הרבניים הראשיים רשאים להסכים ביניהם על חלוקה אחרת, וזה מה שקורה בקדנציה הנוכחית.
דוד רותם: רק בקדנציה הנוכחית.
רות גורדין: מכל מקום, עד עשר שנים ולא יותר.
גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו לא במקום הזה.
גאלב מג'אדלה: אנחנו בית-דין אזרחי.
גאלב מג'אדלה: הקאדי נאטור במעמד של שופט עליון מבחינת המעמד שלו.
גאלב מג'אדלה: השופטים בבית-המשפט השרעי במעמד של שופט בית-משפט מחוזי.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא במקום הזה של בית-דין רבני.
גאלב מג'אדלה: לכן, זה מצוין להשכלה פרטית.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא שם.
גאלב מג'אדלה: זה לא ענייננו.
דוד רותם: יכול להיות שאת חוק הרב עמר אנחנו נחיל גם - - -.
דוד רותם: את חוק הרב עמר נחיל גם על הקאדים.
רות גורדין: היתה שאלה מה קורה בבית-הדין הרבני, ועל זה - - -
אברהם מיכאלי: איזה חוק?
אברהם מיכאלי: רגע, רגע, איזה חוק חל שם?
אברהם מיכאלי: - - - דתי.
גאלב מג'אדלה: אזרחי.
אברהם מיכאלי: מה אזרחי?
קריאה: לפי איזה דין הם דנים?
אברהם מיכאלי: לפי איזה דין דנים?
דוד רותם: לא, לא - - - אתה רוצה.
דוד רותם: אתה - - -.
דוד רותם: מה אכפת לך איזה חוקים הם דנים.
גאלב מג'אדלה: - - - לא דין, בגלל החקיקה.
גאלב מג'אדלה: על החקיקה אנחנו מדברים.
גאלב מג'אדלה: על החקיקה.
אברהם מיכאלי: עכשיו - - - לפי חוק אזרחי - - - ברבנות הראשית.
רות גורדין: והדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו הוא כמובן הנושא הרטרואקטיבי והפרסונאלי: אכן יש בהצעה סממנים רטרואקטיביים ופרסונאליים, שלא ניתן להתעלם מהם.
רות גורדין: יחד עם זאת, ניתן להעביר גם – הסעיף חריג בהיבט הזה – ויחד עם זאת, - -
גאלב מג'אדלה: היו תקדימים.
רות גורדין: - - ניתן להצדיק גם סעיף כזה, והראיה שהיו תקדימים באיזונים נכונים ובהצדקות מתאימות.
אברהם מיכאלי: התקדים האחרון היה חוק מבקר המדינה.
חנא סוייד: פשעים נגד האנושות.
חנא סוייד: נגיד, פשעים נגד האנושות, כן.
רות גורדין: לא נורא.
רות גורדין: לא, לא, לא.
רות גורדין: בחוק בתי-המשפט - - - נגד האנושות - - -
גאלב מג'אדלה: לא, לא, לא, בתחום הזה.
גאלב מג'אדלה: לא, בתחום הזה.
גאלב מג'אדלה: לא פשעים ולא אנושות.
גאלב מג'אדלה: בתחום הזה, היו שופטים שעברו.
חנא סוייד: מאיפה?
חנא סוייד: מאיפה אתה יודע?
גאלב מג'אדלה: תסבירי לו.
גאלב מג'אדלה: הנה, בבקשה.
גאלב מג'אדלה: תסבירי לכבודו.
גאלב מג'אדלה: תסבירי לחבר הכנסת, דוקטור סוייד, בבקשה.
רות גורדין: בתיקון משפט של 2007 - - -
דוד רותם: בואו נאמר ככה: נאמנות ואזרחות – זה מה שחבר הכנסת מג'אדלה תמיד טוען – - -
גאלב מג'אדלה: תסביר בבקשה לחבר הכנסת, דוקטור סוייד, איפה היו - - -
דוד רותם: - - שאין דבר כזה שאזרחות קודמת לנאמנות.
גאלב מג'אדלה: היו תקדימים בבתי-המשפט, ואנשים מכהנים.
רות גורדין: בחוק בתי-המשפט, - -
רות גורדין: - - תיקון משנת 2007, אכן יש תקדים.
רות גורדין: התקדים מאוזן, מידתי וחוקי.
גאלב מג'אדלה: יפה.
חנא סוייד: כמו זה?
רות גורדין: ולכן, הדבר ככלל אפשרי.
רות גורדין: צריך למצוא את ההצדקות ולהציג אותן, וצריך למצוא את האיזונים הנכונים.
גאלב מג'אדלה: אני יכול להוסיף עוד משפט: איך הצעת החוק - - -
דוד רותם: מה אתה עכשיו מתחיל לתת פה הרצאות?
גאלב מג'אדלה: איך הצעת החוק עברה את הייעוץ המשפטי של הכנסת, שאתה מאמין בו?
חנא סוייד: אני לא מאמין.
גאלב מג'אדלה: אה, אתה לא מאמין.
גאלב מג'אדלה: בסדר.
גאלב מג'אדלה: סליחה.
גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.
חנא סוייד: לא בכל דבר - - -
דוד רותם: רבותיי, אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה – מי בעד?
דורית ואג: אחד, שניים.
אברהם מיכאלי: אני לא נגד.
אברהם מיכאלי: לאור ההתפתחות פה, אני לא רוצה.
אברהם מיכאלי: אני - - -
אחמד טיבי: אוקיי.
אחמד טיבי: מי נגד?
אחמד טיבי: נפל.
אחמד טיבי: הצבעה בעד הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 17) (תקופת כהונתו של נשיא בית הדין השרעי לערעורים), התשע"ב-2012 – 2 נגד – 2 נמנעים – 1 הצעת החוק לא נתקבלה.
דוד רותם: לא נפל.
אחמד טיבי: נפלה ההצעה.
דוד רותם: אדוני, יש רביזיה.
אחמד טיבי: בסדר.
גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, אתה לא מצביע?
אברהם מיכאלי: אני נמנע.
חנא סוייד: חבר הכנסת אברהם מיכאלי מהאו"ם.
אברהם מיכאלי: לא, אני פשוט מחכה לחוק, אבל אני נמנע.
אברהם מיכאלי: לאור - -
דוד רותם: אתה בסדר.
אברהם מיכאלי: - - המחלוקת המשפחתית, אני בבעיה.
דוד רותם: אז לכן ביקשתי רביזיה.
דוד רותם: שניים נגד, שניים בעד – לכן, זה לא התקבל.
דוד רותם: יש רביזיה.
דורית ואג: ונמנע יש אחד.
דורית ואג: אתה נמנע או אתה לא משתתף?
אברהם מיכאלי: נמנע.
דורית ואג: נמנע.
דוד רותם: אני אודיע מתי.
דוד רותם: מתי אתה נוסע, חבר הכנסת אחמד טיבי?
אחמד טיבי: לקראת סוף הרמדאן אני נוסע.
דורית ואג: מתי זה סוף הרמדאן?
אחמד טיבי: סוף החודש.
דוד רותם: הצעת חוק החוזים האחידים (תיקון מס' 4), התשע"א–2010.
רני נויבואר: בוקר טוב, אדוני.
רני נויבואר: אנחנו מציעים לכנסת פה את הצעת חוק החוזים האחידים, ולתקן בזה את חוק החוזים האחידים במספר רחב של היבטים, חלקם מהותיים יותר, חלקם פחות.
רני נויבואר: למעשה יש כאן כמה תיקונים – אפשר להסתכל על זה באופן עקרוני – מכמה סוגים: האחד זה תיקון בהיבטי המהות, שזה בעיקר תיקון של סעיף 4 לחוק; היבטים מסוימים של תיקון של תפקוד ההליכים והפרוצדורות בפני בית-הדין לחוזים אחידים; והדבר האחרון, שבסוף הצעת החוק נוגע בעצם בסעיף 18, שזה סעיף מאוד-מאוד חשוב מבחינתנו, שמדבר בעצם על החלת ההחלטות של בית-הדין לחוזים אחידים, בהקשר הזה נדבר בהרחבה כשנגיע.
רני נויבואר: חשוב לי לומר כמה מלות רקע לגבי חוק החוזים האחידים.
רני נויבואר: מסתבר שאנחנו המדינה הראשונה בערך בעולם שחוקקה חוק בתחום החוזים האחידים כבר בשנות ה-60.
רני נויבואר: מדינת ישראל חשבה שזה נושא ראוי לטיפול ועשתה את זה.
רני נויבואר: החוק זכה לתיקון מקיף בתחילת שנות ה-80.
רני נויבואר: היום מדובר בעצם בחוק שנועד להגן על הלקוחות מפני תנאים מקפחים בחוזים אחידים, שבעצם החוק הוא מאוד-מאוד רחב יחסית למדינות העולם, בהקשר הזה שהחוק הזה בעצם עוסק בכל לקוח ובכל ספק.
רני נויבואר: ברוב מדינות העולם בדרך כלל מדובר על לקוחות שהם רק צרכניים, דהיינו, שרוכשים נכסים או שירותים לשימוש אישי, ביתי או משפחתי.
רני נויבואר: אצלנו החוק הוחל בעצם על כל מי שבעצם חותם חוזה שהוא "סטנסיל" במובן הזה שהוא חוזה שבעצם עיקר הברירה שלו זה להתמקח על המחיר, והוא יכול לומר, אם אני רוצה למשל – במקרה ראיתי שאיגוד הבנקים כיבד אותנו בנוכחותו – חוזה עו"ש, אני רוצה לקבל שירותי עו"ש, אז אני בא לבנק, הבנק מציע לי חוזה שהוא "סטנסיל", והאפשרות שלי בעצם היא לומר, אני חותם עליו, כן – כן, לא – לא.
רני נויבואר: אם אני רוצה את הסוג המסוים של השירות, אני בדרך כלל חייב לחתום על חוזה כזה, ובדרך כלל התנאים לא נתונים למיקוח.
רני נויבואר: יש מקרים שבהם התנאים נתונים למיקוח, ובפועל החוק בעצם מתייחס לאותם תנאים שלא שונו אגב משא ומתן בין הצדדים – כשלמעשה תפיסת העולם שרוב העולם היום מטפל בתחום הצרכני מתעסק בחוזים שהם "סטנסיל", שהם אחידים במובן הזה שזה הרבה יותר יעיל וזה הרבה יותר זול למשק להתנהל בחוזים כאלה.
רני נויבואר: בפועל יוצא שמי שמנסח את החוזים האלה הם הספקים, ולכן הם בדרך כלל נוטים באופן חד-צדדי לטובתם, כי הספקים נהנים מהיתרון שיש להם בניסוח החוזה, ולכן בעצם החוק מציב שני מבחנים, שהם קיפוח ויתרון בלתי הוגן על מנת שבעצם בית-משפט יוכל להתערב בחוזים האלה.
רני נויבואר: לפני שניכנס למהות, צריך לומר שהחוק איננו מתערב במחיר.
רני נויבואר: היום מחיר מפורש בבית-הדין לחוזים אחידים כמשהו מאוד-מאוד צר, היינו רק המחיר, לא תנאי ההצמדה או תנאים אחרים או פיצויים מוסכמים ולא כל דבר אחר, אלא רק המחיר הנקוב בשקלים.
רני נויבואר: לכן, נניח כשהחוזה של בית-דיור מוגן שעמד בפני בית-הדין, בית-הדין קבע בחוזה שדמי האחזקה יועלו בכך וכך כל שנה כאפשרות לבית הדיור המוגן להעלות אותם, אז בית-הדין אמר, אני מתערב.
רני נויבואר: אנחנו חושבים שבית-הדין לחוזים אחידים ממלא תפקידו נאמנה בזה שהוא מתערב, כי הוא בעצם הרגולטור שהחוק ממנה על ביקורת החוזים האחידים.
רני נויבואר: ובהקשר הזה, לנו, משרד המשפטים, יש כאן שני כובעים, גם כמובן המשרד שאחראי על חוק החוזים האחידים ושר המשפטים אחראי עליו, אבל אנחנו גם בעצם משמשים כעובדי היועץ המשפטי לממשלה - - -
דוד רותם: אתם גם מנסחים את החוזים האחידים של הממשלה.
רני נויבואר: אנחנו משתדלים לבקר את החוזים האחידים של הממשלה.
רני נויבואר: היועץ המשפטי לממשלה לקח על עצמו, שלא דרך הפרקליטות, לטפל בחוזים אחידים מתוך מגמה ורצון להבטיח שיהיה טיפול שאם הפרקליטות תהיה מוצפת, אז היועץ המשפטי לממשלה לוקח את זה באופן אישי לעשות את זה בעצמו.
רני נויבואר: לכן יש לנו תפקיד כיועץ משפטי לממשלה – אותה מחלקת ייעוץ וחקיקה, שבדרך כלל עושה ייעוץ וחקיקה, מייצגת גם את היועץ המשפטי לממשלה בבית-הדין לחוזים אחידים.
רני נויבואר: אז זה בעצם התפקידים שאנחנו מבצעים מכוח החוק, שבעצם הרגולטור האמיתי של החוזים האחידים – זה שצריך לבקר את החוזים בעזרתנו, באמצעות זה שאנחנו מביאים טענות והצד השני מגיב, הוא מחליט בין הטענות – זה בעצם בית-הדין לחוזים אחידים, שיושב בבית-המשפט המחוזי בירושלים.
רני נויבואר: זה בעיקרון פחות או יותר ממש על קצה המזלג.
רני נויבואר: רק עוד משהו אחד שצריך לומר, שביקורת של חוזים אחידים יכולה להיעשות גם בתוך הליך פרטי של אדם.
רני נויבואר: גם אדם שתובע קבלן על ליקויים יכול לטעון כלפי החוזה שסעיפים מסוימים הם סעיפים מקפחים – הרעיון שבית-הדין לחוזים אחידים יכול לעשות בעצם בחינה מנותקת מן הנסיבות של החוזה, והוא ערכאה מקצועית שמטפלת בזה.
רני נויבואר: זהו.
רני נויבואר: אוקיי, אז שנקרא?
דוד רותם: לא, עוד לא.
דוד רותם: בואו נשמע – יש הערות על זה?
דוד רותם: ד"ר גלברד, מה קראת בחוק?
דוד רותם: נהנית ממנו?
משה גלברד: כן.
משה גלברד: זה תיקון חשוב מאוד, מקיף מאוד, עבודה מרשימה, ויש לי הערות נקודתיות שלא גורעות כהוא זה מהערכתי למלאכה החשובה שנעשתה כאן.
משה גלברד: השאלה, האם הכוונה היא שעוברים סעיף-סעיף או ש - - -
דוד רותם: תיכף נעבור גם סעיף-סעיף.
דוד רותם: לי יש הרגשה, כשקראתי את החוק, שבעצם אין יותר בית-דין לחוזים אחידים.
משה גלברד: זה נכון רק לגבי הליך הבקשה לאישור.
דוד רותם: זה הדבר החשוב.
דוד רותם: כל היתר - - -
משה גלברד: יש לי מה לומר על זה, זאת אומרת, המגמה שמוצגת כאן בתיקון מספר 4 היא כמובן בדיוק הפוכה לזאת שהיתה בתיקון מספר 3.
משה גלברד: אגב, זו כבר הצעת תיקון מספר 5, כי בינתיים בחודש שעבר הוסף תיקון לחוק.
משה גלברד: זו מגמה הפוכה.
משה גלברד: צריך להיות מציאותיים ולהודות בעובדה שהמצב היום הוא שרוב ההליכים בפני בית-הדין הן בקשות לביטול ולא בקשות לאישור.
משה גלברד: אם חושבים שבקשה לאישור היא הליך חשוב, אז כמובן שהגישה צריכה להיות שונה לחלוטין.
משה גלברד: אם חושבים שהליך בקשה לאישור הוא הליך לא חשוב, עדיין אני חושב שהגישה צריכה להיות שונה מזאת שהוצגה בהצעת החוק כאן.
משה גלברד: אולי כשנגיע לעניין הזה אפרט, זאת אחת מהבעיות בהצעת החוק.
דוד רותם: עוד מישהו רוצה להעיר הערה כללית?
רן ונגרקו: שאלה טכנית, האם התיקון הזה מחליף למעשה את פרק 8 של הקודקס של דיני ממונות, כי התיקון הוא חלק מהקודקס.
דוד רותם: תגיד, מה אתה רוצה מאתנו?
דוד רותם: אנחנו עשינו לך משהו רע הבוקר שאתה מזכיר לנו את הקודקס?
דוד רותם: הקודקס זה מזמור שיר לעתיד לבוא.
דוד רותם: 40 שנה לקח לפרקליטות ולמשרד המשפטים.
דוד רותם: זה ייקח לנו רק 20 שנה.
רן ונגרקו: הוועדה דנה בקודקס בקצב יפה.
דוד רותם: לא מספיק יפה.
דוד רותם: עכשיו היא נחה.
חנית אברהם-בכר: אני דווקא כן רוצה להתייחס למגמה הכללית של החוק, וכמו שכבוד היושב-ראש התייחס, לטעמנו הצעת החוק הזאת בעצם מייתרת את בית-הדין, מצמצמת אותו עד כדי ביטול.
חנית אברהם-בכר: כתוב בצורה מפורשת שחור על גבי לבן, שהמטרה היא לא לעודד ספקים לפנות לבית-המשפט, לא לציין על גבי החוזים שהחוזים מאושרים – מן הסתם שספקים לא יפנו ולא יבקשו אישור.
חנית אברהם-בכר: כמו שמשרד המשפטים ציין כאן, המטרה של החוק זה להגן על לקוחות מפני התניות מקפחות.
חנית אברהם-בכר: עדיין יש חוזים מקפחים בשוק, עדיין יש חוזים שצרכנים לא יכולים לשאת ולתת עליהם, הם לא יכולים להתווכח עליהם, ודוגמאות יש בשפע – אם זה יחידות נופש, רפואת דחופה, צרכנים קשישים, עולים חדשים, שמופלים.
חנית אברהם-בכר: ולא, הם לא פונים לבית-המשפט לתביעות קטנות, הם לא יודעים, הם לרוב לא קוראים, הם לרוב לא מבינים את ההתניות המקפחות.
חנית אברהם-בכר: ואם עד עכשיו היה איזשהו שופר, איזשהו פה לצרכנים זה היה בית-הדין לחוזים אחידים.
חנית אברהם-בכר: יכול להיות שהמטרה היא ייעול, יכול להיות שהמטרה היא התייעלות, אז אוקיי, בואו נתייעל, בואו נהפוך את ההליך הזה להליך יעיל יותר – אולי צריך מערכת מינהלית אלטרנטיבית קצרה, פשוטה, הליך מהיר, לא מורכב, לא ארוך, אבל זה לא אומר שהצעת החוק הזאת צריכה לבטל עכשיו ולצמצם את התפקיד של בית-המשפט.
חנית אברהם-בכר: אם רוצים רפורמה אמיתית, זאת לא הדרך.
חנית אברהם-בכר: זה לא אומר שצריך עכשיו לבטל, להרוס את מה שעשינו, לחזור אחורה לשנת 1982 בלי אלטרנטיבה אחרת קיימת – זאת העמדה שלנו, ואתייחס אחר כך לסעיפים הספציפיים.
יעל כהן-שאואט: תודה, אדוני.
יעל כהן-שאואט: אנחנו משיבים בהליכים בבית-הדין לחוזים אחידים, ויש לנו גם סמכות להגיש בקשות ביטול תנאים מקפחים.
יעל כהן-שאואט: לצערנו הרב, המציאות היא שבעצם – אני רוצה כאן להתחבר לנושא הרצון לבטל את התפקיד החשוב של בית-הדין ולצמצם את האפשרות להגיש בקשות אישור.
יעל כהן-שאואט: אני רוצה לציין כאן - - -
דוד רותם: כמה בקשות אישור מוגשות בשנה?
יעל כהן-שאואט: לדעתי בודדות.
דוד רותם: זאת אומרת שהעסק הזה נכשל.
יעל כהן-שאואט: זהו, בדיוק.
יעל כהן-שאואט: אני רוצה לדבר פה על כל המערכת של אישור ביטול תנאים מקפחים בחוזים אחידים.
יעל כהן-שאואט: מה שכולנו מבינים, שספק שעושה שימוש בתנאים מקפחים בחוזה שלו לא ייזום הליך של אישור החוזה שלו, מן הסתם.
יעל כהן-שאואט: מה שקורה בפועל זה שמן השטח אנחנו, היועץ המשפטי לממשלה, נאתר כשלים שנובעים מתנאים מקפחים בחוזים אחידים וניזום הליך של בקשות ביטול.
יעל כהן-שאואט: הבעייתיות, לטעמנו, היא שכאשר היועץ או אנחנו במקרים עוד יותר נדירים, כי אנחנו לא מספיקים גם כן לעבוד על כל החוזים בשוק, זו מטלה בלתי אפשרית.