GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן ונגרקו: כי זה יהיה כתוב בכל מקרה, כך או אחרת.
יעל כהן-שאואט: זה לא טכני.
רן ונגרקו: יהיה כתוב שהמוצר מסוכן.
דוד רותם: זו טכניקה ניסוחית, זה נכון, אבל אני רוצה שתדע שאני לא יודע שום דבר.
דוד רותם: אני בא אליך.
דוד רותם: כל מה שאני צריך לדעת, תכתוב לי.
יעל כהן-שאואט: בדיוק.
דוד רותם: אני לא יודע שום דבר.
רן ונגרקו: אבל אני אומר שזה כתוב רק בטכניקה אחרת.
רן ונגרקו: במקום לכתוב - - -
יעל כהן-שאואט: למה?
דוד רותם: אל תכתוב שאני יודע.
דוד רותם: תכתוב שאתה אמרת לי.
רן ונגרקו: אבל ברגע שאתה קורא את זה אתה יודע.
דוד רותם: אתה תכתוב שאמרת לי.
רות גורדין: אם זה לא מהותי, מה אכפת לך.
דוד רותם: מסכים אתך שזה מרגיז שהם מלמדים אותנו לכתוב חוזים.
רן ונגרקו: לא, זה בסדר, רק שיעשו קורס מסודר וניגש, ולא דרך חוק, כי יש לזה משמעות.
רן ונגרקו: לטעמנו, אין לזה שום חשיבות ללקוח.
רני נויבואר: יש לזה משמעות.
רני נויבואר: שים לב, ממה נפשך, אם זה רק עניין טכני, אז חבל על הזמן של כולנו, ובוא תן לנו להעביר את זה, כי זה רק עניין טכני.
רני נויבואר: אם יש פה עניין מהותי – הוויכוח כאן הוא שיש כאן עניין מהותי.
רן ונגרקו: מה קורה עם הסכמים שהיום אני אומר ללקוח שזה מסוכם על דרך ההצהרה?
רני נויבואר: במה העניין מהותי?
רני נויבואר: העניין המהותי, שבסופו של דבר זה מספק לך טענה, שאתה בא ואומר, לא רק שאני הודעתי, אלא אתה יודע.
יעל כהן-שאואט: הצהרת.
רני נויבואר: אתה הצהרת בפני בחתימתך שאתה יודע, אז יש לזה משמעות.
רני נויבואר: נכון שהיא דקה, נכון שהיא משמעות שצורמת לעין וכואבת, אבל היא דקה, ובפועל היא משמשת לבסיס לתשתית לטענות משפטיות.
רני נויבואר: ואנחנו אומרים, לא יתכן – והחוק הזה הוא מאוד-מאוד משפטי באוריינטציה שלו – שאתה תבוא ותגיד לי, מה אני יודע, תגיד מה אתה רוצה לומר לי וזה בסדר.
רן ונגרקו: מה ההבדל אם בעמוד 57 לחוזה האחיד - - -
רני נויבואר: ההבדל, אז לכן אני שואלת אותך, למה זה קריטי אם זה סמנטי.
רני נויבואר: אתה טוען שזה סמנטי.
רן ונגרקו: למה?
רן ונגרקו: כי כל דבר כזה – אנחנו נגיע לזה בסוף – מחייב שינוי נוסחים.
רן ונגרקו: מדובר על מיליוני הסכמים.
רן ונגרקו: כל בן-אדם שנכנס לבנק חותם על הסכמים.
רן ונגרקו: אתם רוצים שנשנה עכשיו ניסוחים של הסכמים.
רן ונגרקו: מה זה משנה לך אם בעמוד 58 לחוזה האחיד שלכם בשירות של ניהול החשבון לניירות ערך יהיה כתוב במקום "אתה יודע שהמוצר הזה הוא מסוכן" – "אתה מצהיר שאתה יודע שהמוצר הזה מסוכן".
רן ונגרקו: מה ההישג הגדול פה בתיקון החקיקה הזה.
רני נויבואר: אני אומרת שזה שולל ממך טענות משפטיות - - -
דוד רותם: רן, קודם כל, אתם לא צריכים להדפיס מיליוני חוזים ולהחתים.
דוד רותם: אתם בסך הכול תדפיסו עמוד אחד שבו יאמר, על אף האמור בחוזה, אנחנו מודיעים לך שהמוצר הזה הוא מסוכן, ומי שיבוא לפתוח – יפתח.
דוד רותם: הרי אם זה רטרואקטיבי או לא רטרואקטיבי, נגיע לסעיף 18, נדון בזה.
רן ונגרקו: הלקוחות לא אוהבים את הדברים האלה, לקבל מכתבים שהם לא יודעים על מה מדובר בכלל.
רן ונגרקו: שוב, הרי זה לא תיקון במהות, הרי את המהות לא תשני.
רן ונגרקו: אם החתמתי את הלקוח בנוסח כזה או אחר על משהו שמקפח אותו לפי הסעיפים – הסעיף הזה הוא תנאי מקפח – עצם זה שאתם מוסיפים עכשיו סעיף שאומר, כל הצהרה באשר היא, או כל דבר שהלקוח אישר לכם באשר הוא, אתם הופכים את זה לעניין ניסוחי.
רני נויבואר: שהוא לא בידיעתו האישית.
רן ונגרקו: אם ניסחת את זה בצורה של אישור, יש חזקת קיפוח.
רני נויבואר: אבל תסכים אתי או לא תסכים אתי שיש לזה השלכות משפטיות.
רן ונגרקו: אין לזה שום השלכה משפטית, ואם תראי לי מקום אחד שמישהו טען - - -
משה גלברד: ההשלכה היא עוד לפני שאתה מגיע לבית-המשפט.
משה גלברד: סעיפים מהסוג הזה מרתיעים לקוחות, כי הם אומרים, אני הצהרתי כך וכך, ואם הם לא יקבלו ייעוץ משפטי – וחלק מהלקוחות לא יקבלו על סכסוכים קטנים – זה ירתיע אותם מלנסות לממש את הזכויות שלהם.
יעל כהן-שאואט: נכון.
משה גלברד: מפני שאתה בבנק תגיד לו, אדוני, הצהרת כך וכך.
יעל כהן-שוואט: ידעת.
חנית אברהם-בכר: רק הערה קטנה.
סיון אילתי-ברק: לעתים אתה מבקש פשוט להדגיש את הסיכון של הדבר.
חנית אברהם-בכר: אני מאוד מסכימה עם עצם זה שאצטרך כמעט בכל חוזה להצהיר ולסמן.
חנית אברהם-בכר: בעסקת מכר מרחוק באינטרנט, אני רוכשת עכשיו מוצר חשמלי, אני רוכשת עכשיו שני כרטיסים לקולנוע, אני צריכה לסמן "וי", אישרתי, קראתי את התקנון, ואני מסכימה לחוזה.
חנית אברהם-בכר: אני מסכימה – זה לא תקין.
חנית אברהם-בכר: השאלה, האם זה יעזור?
חנית אברהם-בכר: אני חושבת שצריך לחשוב ולמצוא - - -
דוד רותם: אמרת, זה לא תקין שאת מסכימה?
חנית אברהם-בכר: אני מסכימה שזה לא תקין - - -
דוד רותם: לקרוא את התקנון שאומרים לך לעשות "וי" איפה שקראת את התקנון?
חנית אברהם-בכר: אבל זה בדיוק מה שהתניה פה אומרת.
דוד רותם: אני רוצה להבין, האם אתם מייצגים אנשים שיודעים להפעיל את האינטרנט, אבל לא יודעים לבדוק את התקנון?
חנית אברהם-בכר: זה בדיוק מה שאני אומרת - - -
דוד רותם: אבל אני לא מסכים אתך.
חנית אברהם-בכר: אני אומרת שזאת תניה - - -
דוד רותם: את מבינה, מי שרוצה להתאבד עולה לקומה הרביעית וקופץ משם, הוא לא צריך לחתום על שום דבר.
חנית אברהם-בכר: אבל זה בדיוק מה שאני אומרת, אני יכולה לסמן "וי", קראתי את החוזה, הסכמתי לו, מרבית האנשים גם ככה לא קוראים את החוזה.
חנית אברהם-בכר: זה פשוט יגרום שספקים יורידו – אני מתחברת לעניין של הניסוח – את העניין של "אני מצהיר".
חנית אברהם-בכר: כשאני קונה עכשיו שני כרטיסים לקולנוע יהיה כתוב לי "סמני "וי" על החוזה", אסמן "וי" על החוזה, והמשכתי הלאה לכרטיסים.
חנית אברהם-בכר: אני חושבת שהגישה שלכם נכונה, אבל צריך לחשוב עוד קצת איך פותרים את הבעיה הזאת, כי זה פשוט לא פותר את הבעיה.
חנית אברהם-בכר: הצרכנים עדיין לא ימשיכו לקרוא.
חנית אברהם-בכר: לא יקראו את החוזים.
חנית אברהם-בכר: הם גם לא מצהירים שהם באמת קוראים את החוזים.
סיון אילתי-ברק: לכן, אם אפשר להעיר, אני מתחברת למה שחברתי כאן אמרה רגע לפני, הנושא של הצהרה כי הלקוח קרא, אפשר לקבל את זה כתנאי מקפח.
סיון אילתי-ברק: הלקוח אולי לא קרא, אבל בואו נזכור שמדובר בחוזה.
סיון אילתי-ברק: ובסופו של דבר מאפשרים ללקוחות לקרוא את החוזים לפני שהם חותמים עליהם.
סיון אילתי-ברק: בואו לא נשכח את הנקודה הזו.
סיון אילתי-ברק: מעבר לכך, אם אחזור להערה שהערת, אנחנו לעתים מבקשים להדגיש סיכון בחוזים אלה, סיכון אם לקחת את הדוגמה של פעילות בין נגזרים באופציות, מבקשים להדגיש ללקוח את הסיכונים שחלים בפעילות הזאת, והסעיפים האלה יכללו בהסכמים.
סיון אילתי-ברק: אנחנו רוצים גם להגן על אינטרס לגיטימי של הספק.
משה גלברד: אין בעיה, אז תדגישו, מה הבעיה, אבל לא על-ידי זה שהלקוח - - -
רן ונגרקו: אבל זו טכניקה.
יעל כהן-שאואט: טכניקה מכשילה.
דוד רותם: זו טכניקה, זה נכון.
דוד רותם: אבל זו טכניקה - -
יעל כהן-שאואט: מריחה רע קצת.
דוד רותם: - - שקצת צורמת.
רן ונגרקו: אז בוא נעשה חוק ניסוח חוזה.
דוד רותם: מסכים אתך במאת האחוזים, אבל לא כדאי לך, כי אז אתחיל לנסח - - -
רן ונגרקו: במילא מכניסים את זה.
רן ונגרקו: איך מנסחים?
רן ונגרקו: עכשיו - - - בקודקס.
דוד רותם: לא בקודקס.
דוד רותם: אתחיל לנסח לכם את החוזים, תהיו ב"ברוֹך".
סיון אילתי-ברק: ההכנסה הגורפת של הדבר הזה לכל תחום ולכל ספק, לטעמנו, מפספסת את המטרה.
יעל כהן-שאואט: אבל זו רק חזקה.
רן ונגרקו: זה משהו שמאוד מפריע, וגם ליוסי זה הפריע מקודם – להגיד שחזקה מקפחת זה תנאי שקובע שלקוח הסכים לחוזה – זה נראה לי ממש by far, כאילו משהו שהוא – איך אפשר - - -
דוד רותם: בסדר, זו רק הצעה.
דוד רותם: מישהו חתם על זה כבר?
רן ונגרקו: הוא הסכים על החוזה, לא?
רן ונגרקו: הוא חתם בסוף.
רן ונגרקו: למה הוא חתם?
דוד רותם: הוא הסכים.
משה גלברד: אפשר להעיר רק לנקודה הזאת?
משה גלברד: הערה קצרה.
משה גלברד: אל"ף, אפשר להסתכל גם מעבר לים מה קורה במקומות אחרים, למשל ב- restatement האמריקני יש הבדל בין הסכמה לחוזה שהוא tailor made לבין הסכמה לחוזה אחיד.
משה גלברד: כשאתה מסכים לחוזה אחיד, ברור שכשחתמת על החוזה הסכמת, השאלה לְמה – הסכמת למהות העקרונית של החוזה, הסכמת ללבת החוזה שאתה מודע לה, הסכמת לתנאים שהובאו באופן ספציפי לתשומת לבך.
משה גלברד: הלקוח הבנקאי לא הסכים, ואם אתה כותב שהוא הסכים זאת פיקציה מוחלטת.
יוסף הלוי: אז איך יש חוזה?
משה גלברד: בפסקה 46(ג)(7) של החוזה.
משה גלברד: ואם זה סעיף שלטובתו?
דוד רותם: אני לא יודע למה אתה אומר את זה.
רני נויבואר: בשביל זה הוא חוזה אחיד.
יוסף הלוי: אתה יודע, ד"ר גלברד, אתה חותר תחת היסוד של החוזה.
משה גלברד: לא של חוזה אחיד.
משה גלברד: הרציונל של חוזים אחידים - - -
יוסף הלוי: לא, לאיזה מקום זה יביא.
יוסף הלוי: אני מבין את נקודת המוצא שלך, אבל תראה לאן זה יביא.
יוסף הלוי: זה יביא לכך שמנגנון כריתת החוזה לא יתקיים, כי אם אין הסכמה ואין גמירות דעת - - -
משה גלברד: לא.
משה גלברד: יש גמירות דעת.
יוסף הלוי: לא, אתה אומר, הוא לא קרא.
יוסף הלוי: אם הוא לא קרא, אז על מה הוא הסכים?
משה גלברד: הוא הסכים לזה שהוא קורא את חוזה עובר ושב, הוא מבין את מסגרת האשראי שלו, הוא מבין את התניות הבסיסיות, הוא לא מסכים - - -
יוסף הלוי: אבל הוא לא מסכים לכל תוכנו.
משה גלברד: אגב, גם כשבית-המשפט העליון אמר שזה לא תנאי מקפח, הוא אמר, אבל זה לא משנה, מפני שהתנאי הזה לא חוסם שום טענה של הלקוח.
משה גלברד: אז אם זה לא חוסם שום טענה של הלקוח, אז למה נלחמים על זה?
יוסף הלוי: בסופו של דבר נגיע למצב שאין לנו חוזה מול העיניים.
יוסף הלוי: זה מה שנגיע.
דוד רותם: טוב, רבותי, תודה רבה לכם.
דוד רותם: נקבע עוד ישיבה, ונגמור את החוק הזה בסוף.
דוד רותם: צו העבירות המנהליות (שינוי התוספת הראשונה לחוק), התשע"ב – 2011
אפרת חקאק: אולי נתחיל עם הדברים היותר טכניים?
דוד רותם: הגיע חבר הכנסת טיבי, נא לכבד אותו בקימה.
יפעת רווה: זה שינוי טכני.
יפעת רווה: נציג הרשות לניירות ערך חלה ולא הגיע.
יפעת רווה: בזמנו היו כל מיני חששות מבאג 2000.
יפעת רווה: בסופו של דבר, למרבה השמחה, לא קרה שום דבר אבל עבירות מנהליות נעשו.
יפעת רווה: יש עוד כל מיני עבירות מנהליות שהפכו לעיצומים ולכן אין טעם להשאיר הסדר שהוא שורה מתה בחוק.
יפעת רווה: למען הסדר הטוב אנחנו מבקשים להשמיט את זה.
יפעת רווה: אפרת העירה שבצו העבירות המנהליות מחקנו רק את טור א' ולא את טור ב'.
יפעת רווה: אנחנו בדקנו ובאמת בנוסחים הראשונים ניסינו לחפש למה השמטנו את זה כי בזמנו זה כן היה.
יפעת רווה: לפני הישיבה מצאתי את התשובה.
יפעת רווה: עקרונית, טור ב' פשוט לא צריך אישור ועדת חוקה אבל אפשר שזה יהיה כבר באותו נוסח ולא נצטרך לעשות את זה בחקיקה נפרדת, אז זה בסדר.
אפרת חקאק: אז תשלחו לנו גם את הנוסח המתוקן.
דוד רותם: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – 1
דוד רותם: 8.
דוד רותם: תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי - אי דיווח על היערכות לפתרון בעיית באג 2000) (ביטול), התשע"ב - 2011
דוד רותם: אני עובר נושא נושא.
דוד רותם: זה תקנות שנוגעות לבאג 2000.
דוד רותם: כבר נגמר באג 2000.
אחמד טיבי: התחלנו כבר בדיון של הקנסות?
דוד רותם: אנחנו דנים בתקנות ההשקעות המשותפות בנאמנות (כללי דיווח, היערכות לפיתרון לבעיית באג 2000)(הוראת שעה).
אחמד טיבי: זה על 2,500 שקלים והרחבה שלהם?
יפעת רווה: עוד מעט.
אחמד טיבי: אני נמצא פה בסעיף אחר על הקנסות.
דוד רותם: אתה בטח פה על קנסות הגז.
דוד רותם: אני לא אגמור את זה היום, אני צריך לבדוק שם כמה דברים.
אחמד טיבי: תבדוק.
אחמד טיבי: אתה אדם מעמיק כשאתה לא שטחי.
דוד רותם: אני מצביע על תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי - אי דיווח על היערכות לפתרון בעיית באג 2000) (ביטול), התשע"ב – 2011.
אחמד טיבי: אני נמנע, שלא יגידו שהצבעתי כמוך.
דוד רותם: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - 1
דוד רותם: תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי - יועצי השקעות ומנהלי תיקי השקעות) (ביטול), התשע"ב - 2011
דוד רותם: הנושא הבא: תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי - יועצי השקעות ומנהלי תיקי השקעות) (ביטול), התשע"ב – 2011.
אפרת חקאק: זה כבר לא רלוונטי לאחר התיקון בחוק ניירות ערך.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, מה את אומר?
דוד רותם: אתה נמנע.
דורית ואג: מה עם הצו?
דוד רותם: גם הצו אושר.
יפעת רווה: אנחנו נביא את הנוסח המדויק.
דורית ואג: האחרים, בנוסח המבוקש.
דורית ואג: 5.
דורית ואג: צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) (תיקון מס' ), התשע"ב-2012
דוד רותם: הנושא הבא: צו המועצות המקומיות (עבירות קנס)(תיקון מס' ), התשע"ב-2012.
יפעת רווה: זה גם תיקון טכני.
יפעת רווה: מדובר בטפסים אנכרוניסטיים.
יפעת רווה: משתמשים היום בטפסים לפי חוק סדר הדין הפלילי.
יפעת רווה: אנחנו מבקשים לבטל את זה.
יפעת רווה: זה מיותר ולא צריך להיות בחוק.
דוד רותם: יש פה מישהו ממשרד הפנים?
דוד רותם: 60 יום זה מספיק לכם?
דוד רותם: זה הרי להכין מערכת טפסים נפרדת.
דוד רותם: אני יודע איך עובדים ברשויות המקומיות ואיך עובדים במשרד הפנים.
דוד רותם: בעוד 60 יום אי-אפשר יהיה להגיש טפסים כאלה, לא יהיו טפסים.
אורית מלמד: הטפסים קיימים.
יפעת רווה: אני מניחה שכדאי לקבל את הצעת היושב ראש.
אורית מלמד: בסדר, אפשר להאריך את זה.
דוד רותם: אני מציע שתחילתו של צו זה 120 יום מיום פרסומו.
אפרת חקאק: אז זה בשני הצווים, צו העיריות וצו המועצות.
דוד רותם: שניהם אושרו אושר בהימנעותו של ח"כ טיבי.
דוד רותם: תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי - יערות), התשע"ב – 2012
דוד רותם: הנושא הבא: תקנות העבירות המנהליות (קנס מינהלי – יערות), התשע"ב-2012.
יפעת רווה: ככלל, לקבוע עבירות כעבירות מנהליות, עבירות על פקודת היערות.
יפעת רווה: אני מציעה שנעבור על העבירות אחת אחת.
יפעת רווה: נתחיל מהכריתה.
אפרת חקאק: עוד הערה טכנית: בתקנות המבוקשות אנחנו מורידים את סעיפים 4 ו-5 כי הם כבר לא רלוונטיים.
אחמד טיבי: אפשר להסביר את הצו, בבקשה?
אפרת חקאק: תסבירו גם את התחילה והתכולה.
ג'ריס גנטוס: אנחנו מדברים, אדוני, על מהלך של הפיכת העבירות על-פי פקודת היערות מעבירות שבגללן מעמידים לדין ומגישים כתבי אישום, לעבירות שאפשר להטיל בגינן קנסות מנהליים.
ג'ריס גנטוס: אנחנו התייחסנו בעיקרון לסעיפים שמתאימים יותר לקנס מנהלי.
ג'ריס גנטוס: הרבה עבירות הן באופיין עבירות טכניות שיותר מתאימות לקנס מנהלי.
ג'ריס גנטוס: יש שאיפה ליצור רמת ענישה מסוימת שיש בה כדי להביא להרתעה ולאיון הכדאיות הכלכלית של ביצוע עבירות כאלה.
ג'ריס גנטוס: סעיף 5(א) אנחנו מדברים על 2,000 שקלים לכל טון של נטילת תוצרת יער.
ג'ריס גנטוס: הסעיף אוסר על נטילת תוצרת יער ללא רשות, בין אם על-ידי האדם עצמו או באמצעות אחר.
דוד רותם: עד היום היה סעיף כזה?
ג'ריס גנטוס: הסעיף הזה קיים בפקודה.
דוד רותם: כמה דוחות הוגשו וכמה קנסות הוטלו?
ג'ריס גנטוס: עד היום התיקים מוגשים על-ידי יחידת הפיקוח של קק"ל.
ג'ריס גנטוס: אנחנו מדברים על קנסות יחסית יותר נמוכים ממה שמקובל בבית משפט.
ג'ריס גנטוס: הסכומים כאן מתייחסים לחישובים כלכליים שנערכו בפקיד היערות, לעניין השווי של תוצרת יער, מה שוויו של עץ ובהתאם לקחנו משהו ממוצע.
ג'ריס גנטוס: על-פי נוסחת חישוב שמקובלת בכל העולם, עץ אקליפטוס ברחוב הראשי בחדרה, יכול להגיע עד 21,000 דולר.
ג'ריס גנטוס: לכן לקחנו בחשבון כמה שווה ערכו של עץ.
אחמד טיבי: ערך של עץ ברחוב בחדרה הוא יותר מערך דירה בחדרה.
אחמד טיבי: אדוני, מה מטרת השינוי מבית משפט לקנס?
דוד רותם: רוצים לוודא שבטייבה העצים יגיעו גם ל-21,000 דולר ושלא יעקרו אותם.
אחמד טיבי: יש רציונאל מאחורי הצו הזה.
אחמד טיבי: האם זה זירוז הליכים?
אחמד טיבי: הקלה?
דוד רותם: יש מערכת משפט ויש תובעים.
דוד רותם: תפסו משאית עם עצים כרותים.
דוד רותם: מי ילך ויגיש כתב אישום.
דוד רותם: אז הם אומרים - - -
אחמד טיבי: זאת הקלה במכניזם העונש.
דוד רותם: נכון, הקלה על פעילות מערכת המשפט.
ג'ריס גנטוס: גם יש בזה אלמנט של הטבה מסוימת מבחינת החשודים, שזה לא רישום פלילי.
אחמד טיבי: סביר.
ג'ריס גנטוס: הסעיף הבא מדבר על עקירת אילן משורשו או שריפתו.
ג'ריס גנטוס: קבענו הבחנה בין יחיד לבין תאגיד.
ג'ריס גנטוס: בהמשך דיברנו על הסרת קליפה או עלים של אילן או השחתתו בדרך אחרת.
דוד רותם: תסביר לי מה זה להסיר את קליפתו או את עליו.
דוד רותם: אני הולך ביער ויש שם עץ יפה ואני מוריד ענף.
דוד רותם: במקרה יותר טוב, אני תולש כמה עלים כי זה ריח טוב.
דוד רותם: אני הולך לשלם 10,000 שקלים?
ג'ריס גנטוס: כשאנחנו מדברים על הדבר הפעוט הזה של לקחת 3-4 עלים - - -
דוד רותם: למה אתם כותבים "הסרת עליו"?
דוד רותם: זה מפריע לי שכותבים דברים לא אמיתיים בחוקים.
ג'ריס גנטוס: אני מדבר על מקרה שהסרת העלים או הקליפה יביאו להשחתתו של העץ.
ג'ריס גנטוס: אני לא מדבר על - - -
דוד רותם: אז תכתוב.
דוד רותם: "להסיר את קליפתו", אני מקבל, זה מזיק לעץ.
דוד רותם: אבל להוריד את העלים?
ג'ריס גנטוס: אני מניח שזה מופיע בסיפה של הסעיף "או השחתתו".
ג'ריס גנטוס: אנחנו מדברים על מעשים שיביאו - - -
דוד רותם: "או להשחיתו בדרך אחרת".
דוד רותם: אחד זה להוריד את העלים ואחד זה להשחית אותו בדרך אחרת.
אחמד טיבי: בטח יש רציונאל שמישהו כתב עלים, אבל זה נשמע מוגזם.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אם אתה שואל אותי, מי שכתב את זה, העתיק את זה ממשהו מנדטורי.
יפעת רווה: הניסוח הנכון, אם היו כותבים מחדש את הפקודה עצמה, היה "באופן שמשחית אותו" או משהו כזה.
אחמד טיבי: אפשר לצרף הסתייגות או הצעה שסעיף מסוים על השחתת עצי זית?
דוד רותם: מה הבעיה של בעצי זית?
אחמד טיבי: להחמיר בענישה במיוחד.
דוד רותם: זה 20,000 שקלים.
ג'ריס גנטוס: עוד לא הגענו לזה, יש לזה התייחסות מיוחדת.
אחמד טיבי: חשוב שתהיה לזה התייחסות מיוחדת.
אחמד טיבי: עצי זית זה דבר חשוב.
ג'ריס גנטוס: אדוני תכף ישמע את זה, יש לזה התייחסות מיוחדת.
ג'ריס גנטוס: סעיף 5(ג) מדבר על הבערת כל עשב, או דשא, או להבעיר אש מבלי לנקוט באמצעי זהירות מספיקים כדי למנוע את התפשטותה".
ג'ריס גנטוס: אנחנו הצענו לסעיף הזה קנס בסך 20,000 שקלים.
אפרת חקאק: רגע, לא סיימנו עם 5(ב).
דוד רותם: אני רוצה שיהיה כתוב שם: "לעקור אילן משורשו, לשורפו, להסיר את קליפתו או את עליו בדרך של השחתה".
ג'ריס גנטוס: יש 5 א' ו-ב'.
יפעת רווה: עם עקירה אין מחלוקת.
יפעת רווה: אנחנו מדברים על ב'.
יפעת רווה: הסרת עליו יכול להיות משהו שולי.
יפעת רווה: הוא מציע להוסיף "באופן המשחית אותו".
ג'ריס גנטוס: מקובל עלינו, אדוני.
דוד רותם: תתקני את זה.
אפרת חקאק: זה ב-5(ב) בעצם.
אפרת חקאק: אני גם רוצה להבהיר שכל סעיף 5 רלוונטי רק בתוך אזור שמור ליער.
ג'ריס גנטוס: נכון.
אפרת חקאק: זה לפי צו.
ג'ריס גנטוס: בסעיף 5(ג) אנחנו מדברים על הבערת דשא או עשב, או הבערת אש בלי לנקוט באמצעי זהירות מספיקים כדי למנוע את התפשטותה.
ג'ריס גנטוס: קבענו על העבירה הזאת קנס של 20,000 שקלים.
דוד רותם: בתקנות העבירות המנהליות, קנס מנהלי מניעת שריפות: "לא יצית אדם ולא ישרוף כל חומר ולא ישליך חומר בוער או לוחש או עלול להתקלח בתחום של מצמחיה בשדה ולא יגרום למעשה מהמעשים הנ"ל, הקנס המנהלי 3,000 שקלים.
יפעת רווה: בלי עניין נקיטת אמצעי זהירות.
יפעת רווה: זה איסור מוחלט בכלל להצית את האש.
אפרת חקאק: נכון, בכלל לשרוף.
יפעת רווה: זה איסור אפילו להדליק את הגפרור.
דוד רותם: "לא ישרוף אדם צמחים בשדה, בין שהם מחוברים לקרקע ובין שהם תלושים ולא יגרום לשריפתם אלא לפי רישיון מאות המפקח או מאת מי שהורשה ובהתאם".
יפעת רווה: זה לגמרי, אסור לך להדליק את הגפרור.
יפעת רווה: פה מדברים, שאם כבר הדלקת את הגפרור, תנקוט אמצעים שלא תהיה שריפה.
יפעת רווה: זה הרבה יותר גרוע.
דוד רותם: אם אני לא נוקט את האמצעים.
דוד רותם: הדלקתי את הגפרור ולא נקטתי באמצעים.
דוד רותם: זרקתי סיגריה או גפרור דולק בתחום של צמחיה בשדה, אני משלם 2,000 שקלים.
דוד רותם: חבר'ה, הפרופורציות הן בלתי סבירות לחלוטין.
דוד רותם: זה לא יכול להיות שכאשר אני זורק גפרור לשדה אני משלם 2,000 שקלים וכאשר אני מדליק ולא שמתי אמצעי זהירות מספיקים למנוע את התפשטותה זה יהיה 20,000 שקלים.
ג'ריס גנטוס: ירשה לי אדוני להבהיר את עמדתנו ביחס לסעיף הזה, כפי שכתבנו אותו אתמול.
ג'ריס גנטוס: אני אקריא מהמייל ששלחתי, שאנחנו לא מדברים על סעיף עבירה שעניינו איסור גורף להבערת אש אלא על אי נקיטת אמצעי זהירות.
ג'ריס גנטוס: הסעיף בחוק מניעת שריפות מדבר על שריפות יזומות של גזם חקלאי ללא רישיון שריפה, שבדרך-כלל ניתן לבקשת החקלאי.
ג'ריס גנטוס: כאן אנחנו מדברים על אי נקיטת אמצעי זהירות שיכולים להביא חלילה להתפשטות שריפה באזור שמור ליער בלבד.
ג'ריס גנטוס: המדובר הוא על אזור מיועד בצפיפות ובאיכות גבוהה, כך שהנזקים צפויים להיות אדירים.
ג'ריס גנטוס: הדוגמה היא השריפה בכרמל, שכולה היתה בגלל אי נקיטת אמצעי זהירות, אגב עישון תמים של נרגילה.
ג'ריס גנטוס: לכן, לדעתנו, קיימת הצדקה ליצור הרתעה גבוהה בשים לב לנסיבות המיוחדות.
דוד רותם: "לא ישליך אדם סיגריה לוחשת או גפרור דולק לתחום של מצמחים בשדה במדרון או מתוך רכבת או כלי רכב".
דוד רותם: לא רק שלא הכנתי משטח באמצעים סבירים, אני זורק את הגפרור.
דוד רותם: אז אתה מטיל עלי 2,000 שקלים.
ג'ריס גנטוס: נכון, אדוני.
ג'ריס גנטוס: הבעיה היא בחוק השני של מניעת שריפות בשדות, שהוא חוק קצת מוזר.
ג'ריס גנטוס: אני מדבר פה על פקודת היערות.
ג'ריס גנטוס: אני מדבר על איזור איכותי ומיוחד של יער שכולל עצים גבוהים והוא יותר דליק.
ג'ריס גנטוס: הנזקים כתוצאה מאי נקיטת האמצעים האלה יכולים להיות ממש אדירים ולפעמים בלתי הפיכים.
ג'ריס גנטוס: פרסום של מקרה אחד או שניים של קנסות כאלה בתקשורת בהחלט יכולים להביא להרתעה וליצור הרתעה בציבור על הדבר החשוב הזה שנקרא יער, שלצערנו הולך ומצטמצם.
ג'ריס גנטוס: יש הצדקה לשמירה מיוחדת עליו.
דוד רותם: לא, יש לי בעיה עם זה.
דוד רותם: לחפור, להבקיע או לחרוש את האדמה – 1,000 שקלים.
דוד רותם: לרעות בקר – 2,500 שקלים.
דוד רותם: לעקור אילן – 3,500.
דוד רותם: לקחת תוצרת יער – 2,000 שקלים.
יפעת רווה: זה נזק נקודתי.
יפעת רווה: מה אדוני חושב לסביר?
דוד רותם: אני לא יודע, אני רק חושב שאתם מגזימים פה בסכום בצורה נוראית.
אפרת חקאק: תסתכלו על סכומים אחרים בעבירות מנהליות.
יפעת רווה: זאת שאלה שעלתה בזמנו.
דוד רותם: זה מוגזם.
דוד רותם: כל פעם שאני עושה מנגל, אני מסתבך.
יפעת רווה: אתה לא נוקט אמצעי זהירות שלא תיגרם שריפה.
דוד רותם: מה זה אמצעי זהירות?
דוד רותם: את מבינה איפה מתחיל הויכוח?
יפעת רווה: לכבות לגמרי אש זה ממש פשוט, אני לא צריכה ויכוח.
דוד רותם: את אומרת "להבעיר כל עשב או דשא או להבעיר אש מבלי לנקוט באמצעי זהירות מספיקים כדי למנוע את התפשטותה".
דוד רותם: אנחנו עוד בשלב שאני עושה את המנגל, אני עוד לא הגעתי בכלל לכך שאני לא כיביתי אותה.
ג'ריס גנטוס: בינתיים, אדוני, מעמידים לדין על זה.
ג'ריס גנטוס: העמדה לדין עד היום מתבצעת על-ידי יחידת הפיקוח של קק"ל.
ג'ריס גנטוס: בגלל שהם אינם עובדי מדינה, אין להם סמכויות חקירה.
ג'ריס גנטוס: לכן בתי המשפט, יחסית, עושים את האיזון הזה בין חוסר סמכות לחקירה - - -
דוד רותם: ואיזה קנסות הם מטילים?
ג'ריס גנטוס: העונשים, לצערי, יחסית נמוכים בבתי משפט.
ג'ריס גנטוס: לכן, בין השאר, אנחנו נמצאים פה, כדי ליצור רמת ענישה מרתיעה.
דוד רותם: תגידו לי מה הם הסכומים בבתי המשפט?
ג'ריס גנטוס: הם יכולים להגיע עד 10,000-15,000 שקלים.
דוד רותם: אדם שנתת לו דוח כזה, מה הוא עושה?
דוד רותם: הוא יכול להגיש בקשה להישפט ואז אתה מסבך את החיים.
ג'ריס גנטוס: אבל היום במקביל הסמכנו גם את הסיירת הירוקה.
ג'ריס גנטוס: יש להם סמכויות חקירה והם יכולים לייצר תיקי חקירה איכותיים שבתי המשפט יתייחסו אליהם ברצינות הראויה.
דוד רותם: לא אישרתי להם סמכויות חקירה.
ג'ריס גנטוס: הם הוסמכו על-ידי המשרד לביטחון פנים כפקידי יערות והם מוסמכים לחקור.
דוד רותם: זה היה פה, הם ביקשו לקבל מידע פלילי.
ג'ריס גנטוס: לא, זה משהו אחר.
ג'ריס גנטוס: אני מפנה את תשומת ליבו של אדוני לסעיפים הבאים.
ג'ריס גנטוס: למשל, כשאני מסתכל על כריתה בסעיף 15א', שהקנס של כריתה של עץ בודד זה 7,000-7,500 ליחיד.
ג'ריס גנטוס: משהו שיכול לגרום נזק לכל היער, 20,000 שקלים זה בהחלט פרופורציונאלי.
דוד רותם: כמה זה עישון בכלי טיס?
אפרת חקאק: 2,000 שקלים.
דוד רותם: זה מוגזם לחלוטין, היה צריך לבטל את זה מזמן.
ג'ריס גנטוס: אדוני, אם אנחנו מפנים שוב לכריתה, שזה 7,500 שקלים או לעקירה שזה 10,000 שקלים - - -
אפרת חקאק: כמו שאמרת, אלה הברירות שיש בהן מטרה כלכלית.
אפרת חקאק: פה אין לנו את העניין הזה.
אפרת חקאק: פה אנחנו מדברים על כל בן אדם שהולך ליער.
אפרת חקאק: זה לא אותו דבר.
ג'ריס גנטוס: אבל אפרת, הנזק יכול להיות אדיר.
אפרת חקאק: ברור שהנזק יכול להיות אדיר.
יפעת רווה: אפרת, מה אתם חושבים שצריך להיות?
ג'ריס גנטוס: אולי נפחית את זה ל-15,000 שקלים אבל - - -
דוד רותם: אני חושב שהקנס צריך להיות 7,500 שקלים.
ג'ריס גנטוס: קשה לנו, אדוני.
דוד רותם: אני יודע שקשה לכם, גם לי מאוד קשה.
ג'ריס גנטוס: זה נמוך מאוד יחסית.
אפרת חקאק: זה עדיין יותר גבוה כמעט מכל עבירה מנהלית אחרת.
אחמד טיבי: איזה סעיף?
דוד רותם: "להבעיר כל עשב או דשא או להבעיר אש מבלי לנקוט באמצעי זהירות מספיקים כדי למנוע את התפשטותה".
אחמד טיבי: אתה אומר 7,500.
דוד רותם: הם רוצים 20,000 שקלים.
אחמד טיבי: מה הרציונאל מאחורי ההקלה?
דוד רותם: אני רואה דברים אחרים.
דוד רותם: אי-אפשר תמיד לקחת.
דוד רותם: אדם שכורת עץ זה 7,500 שקלים.
דוד רותם: אם אדם לוקח מוצרי יער, זה 2,000 שקלים.
אחמד טיבי: סלח לי, אבל אני נאלץ באופן חריג להסכים עם היושב ראש.
דוד רותם: אתה נאלץ להסכים עם היושב ראש כי אתה יודע מי שורף את היערות.
אחמד טיבי: מי עוקר עצי זיתים בדרך-כלל?
דוד רותם: זה לא בארץ.
אחמד טיבי: זאת הצהרה פוליטית מה שאתה אומר.
דוד רותם: אתה יודע שאני תמיד מדבר על השטחים הכבושים.
אחמד טיבי: אתה מתנחל ואומר ששם זה לא הארץ.
אחמד טיבי: זה חשוב מה שאתה אומר.
דוד רותם: אני כובש.
דוד רותם: כמה תענוג להיות כובש, אתה לא מתאר לעצמך.
דוד רותם: אתה היית רוצה ואתה לא יכול.
אחמד טיבי: כל רותם יבוא יומו.
אחמד טיבי: לגבי הקנס, אני חושב שההצעה של היושב ראש במקומה.
ג'ריס גנטוס: בסדר.
דוד רותם: מה קבענו?
יפעת רווה: 7,500 שקלים.
יפעת רווה: סעיף 5(ה) מדבר על רעיית בקר או לתת להם להיכנס לגבול האזור הצמוד ליער מוצע קנס של 2,500 שקלים.
דוד רותם: אתה מכניס בקר לתחום הזה והוא הורס את כל היער ואתה מסתפק ב-2,500 שקלים.
ג'ריס גנטוס: אדוני, זה הפיך.
ג'ריס גנטוס: אני לא מדבר על פרה שיכולה להגיע לגובה של .
דוד רותם: היא רועה למטה ואוכלת את הקליפות של העצים וגמרה את העצים.
ג'ריס גנטוס: סעיף 5(ו), על חפירה או הבקעה או חרישה של אדמת יער – קנס של 1,000 שקלים.
ג'ריס גנטוס: סעיף 15(א) - - -
דוד רותם: זה לא נמוך מידי?
דוד רותם: מי חורש ובוקע את האדמה וחופר את האדמה?
דוד רותם: בשביל מה עושים את זה?
ג'ריס גנטוס: אני יכול לחשוב על מקרה של אדם שמתיישב לו בתוך יער, בונה לו אוהל או משתלט על אזור ביער - - -
דוד רותם: זאת לא גניבת אדמה?
ג'ריס גנטוס: זה, כמובן, לא נכנס לקנס מנהלי.
דורית ואג: זאת כבר פלישה, לא?
ג'ריס גנטוס: הפלישה לא נכנסה לקנס מנהלי, זה חמור מספיק לכתב אישום.
ג'ריס גנטוס: זה בנוסף.
ג'ריס גנטוס: ב-15(א) אנחנו מדברים על כריתת עץ ללא רישיון ועל העתקת אש ללא רישיון – בהתאמה, קנס ליחיד 7,500 שקלים ליחיד ולתאגיד 15,000 שקלים.
ג'ריס גנטוס: לעניין העתקה, ליחיד 1,000 שקלים ולתאגיד 2,000 שקלים.
דוד רותם: זה לא קשור ליער, נכון?
ג'ריס גנטוס: זה בכלל הארץ.
דוד רותם: זאת אומרת, שכשאני מחליט לכרות עץ אצלי בגינה, אני צריך רישיון.
ג'ריס גנטוס: כן.
אפרת חקאק: מבחינה פרקטית, מי מפקח על זה, העיריות?
ג'ריס גנטוס: סיירת קק"ל והיערות.
אפרת חקאק: גם בתקנות של העיריות והמועצות לפעמים יש סעיפים דומים.
ג'ריס גנטוס: נכון, אבל כמובן חוק מדינה גובר.
ג'ריס גנטוס: זה משהו שניתן עליו את הדעת.
יפעת רווה: מועצה מקומית שלא תבטל לא תוכל עם הקנס הגבוה, אלא תצטרך עם הקנס הנמוך, אז יהיה להם לבטל.
אפרת חקאק: אבל עד אז הם יצטרכו ללכת לפי התקנות שלהם.
יפעת רווה: בוודאי, כי זה הנמוך יותר.
דוד רותם: כשאתם אומרים: "לא יכרות אדם אילן מוגן או עץ בוגר", אלה צריכים להיות אילן ועץ חיים?
ג'ריס גנטוס: בוודאי, זאת כריתה.
יפעת רווה: אני יודעת שברשויות גם מה שמת צריך אישור לכריתה.
יפעת רווה: את זה אני אומרת מניסיון.
ג'ריס גנטוס: ברשותכם, אני אעשה סדר.
ג'ריס גנטוס: הסעיף מדבר על כריתה.
ג'ריס גנטוס: המונח כריתה, אדוני, מוגדר בסעיף 1 לפקודה, בתיקון שעבר לאחרונה.