GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עירית קלמן ברום: מי זה אנשי הצפון?
עירית קלמן ברום: אנחנו מדברים על תובעים.
עירית קלמן ברום: הסמכות המקומית נקבעת לפי מקום מגורי התובעים ולא מקום מגורי עורכי הדין.
עירית קלמן ברום: התובעים הם או מאיו"ש, או מעזה, מה שרלוונטי בחוק לגביהם.
עירית קלמן ברום: ולכן לעזה יש את הדרום, ולאיו"ש יש את ירושלים.
עירית קלמן ברום: אלו האזורים הכי קרובים אליהם, ולא אמורה להיות בעיה.
אכרם חסון: אני חושב שאתם מפלים אותנו לרעה.
אכרם חסון: אנחנו אזרחי הצפון ומגיע לנו שירות - - -
דוד רותם: אתם לא בחוק הזה.
עירית קלמן ברום: אתם לא בחוק.
עירית קלמן ברום: החוק לא - - -
אכרם חסון: אני יודע, אבל אם קורה משהו שם, אז – הנה, דיברנו על רג'ר.
דוד רותם: זה רק על אזרחים שהם לא אזרחים ישראלים.
דב חנין: מה קורה עם דרוזים שאינם אזרחים ישראלים בגולן?
דב חנין: כי חבר הכנסת רותם גם הציע אולי להכריז על יישובים נוספים בישראל בתור שטחי אויב.
דב חנין: אני אומר לפי גרסתו הנוכחית של החוק.
עירית קלמן ברום: קודם כל, ההצעה הזאת עוד לא התקבלה, כשהיא תתקבל נדון בה.
דוד רותם: לא, הוא צודק.
דוד רותם: הוא אומר, רבותי, בואו נדון בדברים כפי שהם יהיו.
עירית קלמן ברום: והיום עוד אין תביעה אחת מכל אלפי התביעות שהיו עד היום של תושב רמת הגולן.
עירית קלמן ברום: אז הבעיה הזאת לא התעוררה, ולא צריך לעורר בעיות שלא קיימות.
אריאל אטיאס: דווקא מקומית, הסעיף לגבי - - - לא חל עליהם כיוון שהם בתוך שטח מדינת ישראל.
אריאל אטיאס: אנחנו נדון במג'דל שמס – סיגל, לגבי מה שאמרת לגבי ההגדרה, פסק דין אל-מקוסי למעשה – צריך לחדד, בפסקה 20 בפסק דין אל-מקוסי הוא כותב ככה, אני אצטט משפט קטן: "לאחר שניתן פסק דין פרשת בני-עודה, כאשר ברקע הדברים עומדים אירועי "האינתיפאדה השנייה", התקבל תיקון מספר 4 לחוק.
אריאל אטיאס: בתיקון הוספה לסעיף 1 הגדרה לדיבור "פעולה מלחמתית", אשר נועדה" – וזה מודגש בלשון פסק הדין – "להרחיב את תחולת פטור המדינה מאחריות בנזיקין", וכולי.
אריאל אטיאס: ההצעה החדשה שהקראת אותה היום למעשה באה להרחיב את תיקון מספר 4.
אריאל אטיאס: פסק דין אל-מקוסי עצמו חל על אירועים לפני תיקון 4.
אריאל אטיאס: אנחנו באנו היום להבהיר את תיקון מספר 4.
דוד רותם: לא? אוקיי, רבותי, אני עובר להצבעה.
קריאה: רגע, עוד הבהרה אחת.
ידידיה אורון: אדוני, אני מבקש עוד התייחסות אחת קטנה לרג'ר כי אני לא כל כך הבנתי את השאלה.
דוד רותם: אם לא הבנת את השאלה, איך אתה עונה עליה?
קריאה: הוא לא הבין את הבעיה.
ידידיה אורון: אני תיכף אסביר כמה לא הבנתי את הבעיה.
ידידיה אורון: אזרחי המדינה שנפגעים, חלילה, מפעילות כזו – אין שונות בין רג'ר לבין תל-אביב או חיפה – הם נפגעי איבה.
ידידיה אורון: וזה המצב שגם קיים היום.
ידידיה אורון: הבעיה היחידה שאני מכיר ברג'ר, אדוני, זה נושא הרכוש של רג'ר הצפונית.
ידידיה אורון: את הנושא הזה פתרנו לאחרונה, בתיאום עם משרד האוצר, וכל אלה שנפגעו בלבנון השנייה וביום הקרב שהיה קודם, אתם מטופלים עכשיו, מקבלים פיצוי בהליך מיוחד.
אכרם חסון: אחרי שאתם ממררים את החיים שלהם.
אכרם חסון: אנחנו רואים איך אתם מטפלים בהם.
אכרם חסון: אנחנו שומעים את ראש המועצה ואת האזרחים, ואנחנו יודעים בדיוק איך אתם מטפלים בהם.
ידידיה אורון: אני שומע דברים אחרים, אבל בסדר.
דוד רותם: רבותי, מי בעד החוק?
דן יקיר: אפשר?
דוד רותם: אתה כבר דיברת לנו פה ישיבה שלמה.
דוד רותם: אתה שוכח.
דן יקיר: מה שהיה היה.
דוד רותם: מה שהיה היה.
דן יקיר: יש פה נוסח חדש.
דן יקיר: תודה אדוני.
דן יקיר: הבעיה העיקרית עם החוק נשארה כשהיתה, אין שום הסבר מה הרציונל שעומד מאחוריו ומדוע הוא דרוש, במיוחד ההגדרה החדשה שאומרים שהיא מבוססת על פסקי דין של בית המשפט העליון.
דן יקיר: היא הנותנת שבתי המשפט מפרשים את החוק בהיגיון וגם כפי שהמדינה מבינה אותו.
דן יקיר: במקרה הזה.
דן יקיר: בעניינים האלה שאנחנו דנים בהם.
דן יקיר: לפחות.
דן יקיר: אז לא ברור במה נדרש החוק.
דן יקיר: הבעיה העיקרית שאני רואה בחוק נותרה בעינה עוד מאז פסק הדין של בג"ץ, והיא בסעיף ב5 רבתי, שלגביו בית המשפט לא הכריע – למרות שטענו בעניין – מסיבותיו הוא; אבל ציין שהסעיף הזה מעורר בעיות חוקתיות, שיתכן שידונו בתביעות נזיקין על-ידי בתי המשפט המוסמכים.
דן יקיר: כאן יש הצעה להרחיב את החוק אפילו מעבר לכך, לא רק לנתין של מדינת אויב, אלא גם לתושב של שטח מחוץ לישראל שהוכרז על-ידי בצו שטח אויב, וזו חסינות גורפת פרסונלית על אדם, שיכול להיות שנפגע בעוולה שלא קשורה לא לכך שהוא חבר במדינה שהיא אויב, לא למעשה טרור, אלא גם לטיפול רשלני בבית חולים ממשלתי.
דן יקיר: לכך אין הצדקה שתהיה חסינות פרסונלית שמונעת פיצוי על נזק שנגרם לאותו אדם בלי שום קשר לכך שהוא נתין של מדינה שהיא אויב.
דן יקיר: לגבי הסמכות המקומית, שוב, אין הסבר במה שונה העניין הזה מכל התביעות האחרות נגד המדינה.
דן יקיר: כיום אין סכמות מקומית לתביעות נגד המדינה.
דן יקיר: אם יש צורך בשידוד מערכות כולל, ואם העניין מנוצל לרעה, צריך לקבוע כלל אחיד ולא לייחד את התביעות האלה דווקא ולקבוע להן סמכות מקומית מוגבלת.
דן יקיר: ג'נין הרבה יותר קרובה לנצרת מאשר לירושלים, מקרים שאירעו בצפון הגדה, אין סיבה שהתובעים יגיעו לירושלים.
דן יקיר: וגם יש כאן הגבלה – זה בהחלט שיקול משני – יש כאן בהחלט הכבדה על עורכי הדין.
דן יקיר: אבל מבחינת הרציונל שעומד מאחורי הסעיף הזה, אין בו היגיון שמייחד את התביעות האלה לעומת תביעות אחרות.
חוה מטרס-עירון: בעניין רטרואקטיביות - - -
חוה מטרס-עירון: חוה מטרס-עירון, עורכת דין במוקד להגנת הפרט.
חוה מטרס-עירון: לעניין ההוראה הרטרואקטיבית, כשהיה תיקון מספר 4 ניתנה תקופה להתארגנות בכל הכרוך לקיצור תקופת ההתיישנות.
חוה מטרס-עירון: כאן, ההחלה הרטרואקטיבית עם ההדגשה של שמיעת ראיות והתייצבות עדים יוצרת מצב בעייתי שבו התיקים שמתנהלים בבתי המשפט, ויש תיקים שמתנהלים כבר מ-2005-2004 – ונניח אפילו המקרה שרק הגיעו לקביעת מועד דיון בהוכחות, שולמו אגרות.
חוה מטרס-עירון: אם מדובר בתיקי רכוש, זה יכול להיות עשרות אלפי שקלים.
חוה מטרס-עירון: התקיימו יותר משלושה קדמי משפט.
חוה מטרס-עירון: במצב הזה על-פי החוק הקיים, לא ניתן על-פי תקנות האגרות להחזיר את האגרות.
חוה מטרס-עירון: מה יקרה אם התביעות האלה, שהן נופלות מחוץ לבית המשפט, מה יקרה עם כל המאמץ שהושקע, גם מצד המדינה וגם מצד התובעים, לגבי כל התיקים האלה?
חוה מטרס-עירון: מן הראוי היה לתת תקופת התארגנות - - -
דוד רותם: התיקים האלה יעברו לבית המשפט המוסמך.
חוה מטרס-עירון: מה זאת אומרת?
חוה מטרס-עירון: זה מתנהל בבית המשפט המוסמך, זה מתנהל בירושלים.
חוה מטרס-עירון: ניקח תיקים של ירושלים.
דוד רותם: אז לא יקרה כלום.
דן יקיר: לא, אז התביעה תדחה בעקבות הרחבה של ההגדרה.
חוה מטרס-עירון: החוק מדבר על תחולה רטרואקטיבית.
חוה מטרס-עירון: אם לא ניקח את עזה – אנחנו מדברים על - - -
סיגל קוגוט: על ההגדרה אין תחולה רטרואקטיבית.
סיגל קוגוט: אין תחולה רטרואקטיבית.
סיגל קוגוט: התפיסה היא שהיא משקפת את הפסיקה שממילא מפרשת את הדין הקיים.
סיגל קוגוט: אבל בפירוש המדינה ויתרה על התחולה הרטרואקטיבית על ההגדרה.
סיגל קוגוט: זה אחד הדברים הכי מהותיים שיש כאן, אחד החידושים המהותיים, כי היא מבהירה.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, אי-אפשר לקחת את פסקי הדין של בית המשפט העליון רק כשהם נוחים.
סיגל קוגוט: כל הטענה שלנו היתה שאין מקום לרטרואקטיביות, אל"ף כי זו הוראה חריגה, אבל בי"ת, כי כשעושים הגדרה שהיא מבהירה את הדין הקיים, אז בשביל מה אני צריכה?
סיגל קוגוט: זה כאילו מעיד על עצמו שאני חושבת ששיניתי את הדין הקיים.
סיגל קוגוט: ברגע שההגדרה אמורה לשקף פסיקה שניתנה ברשות ערעור בבית המשפט העליון אז אין צורך ברטרואקטיביות.
סיגל קוגוט: המדינה כמובן תטען שזה חל על כל תיק תלוי ועומד – ישן, חדש – מאחר שזו פרשנות של בית המשפט.
סיגל קוגוט: אבל המחוקק לא קובע פה תחולה רטרואקטיבית.
סיגל קוגוט: אז למה את אומרת שצריך כאן לעניין זה התארגנות?
חוה מטרס-עירון: עוד פעם - - -
דן יקיר: לא, אבל ההרחבה של סעיף 5ב(א) קטן.
סיגל קוגוט: מה, נתין של - - -
סיגל קוגוט: אבל גם זה – טוב, היו לנו הערות על הסעיף הזה.
סיגל קוגוט: אבל זה סעיף שכרגע הוא לא אמור להיות מופעל בטווח - - -
דן יקיר: הממשלה יכולה מחר - - -
סיגל קוגוט: בסדר, אז כמובן שאתה תתקוף צו כזה אם אתה תרצה לתקוף אותו.
סיגל קוגוט: אני לא - - -
דוד רותם: הוא לא יתקוף - - -
דן יקיר: אני הגשתי תביעה כשהיתה לי עילת תביעה.
דן יקיר: החוק - - -
סיגל קוגוט: אנחנו שאלנו למה צריך סעיף שכרגע הוא לא.
סיגל קוגוט: בסדר, לא התקבלה עמדתנו.
סיגל קוגוט: אבל כרגע זה לא סעיף שמחר הולכים – בעתיד אולי יפעילו אותו.
דוד רותם: ובצדק לא התקבלה עמדתכם.
דן יקיר: אבל הוא מופעל רטרואקטיבית.
חוה מטרס-עירון: אם - - -
סיגל קוגוט: אבל אין כרגע.
סיגל קוגוט: מה זאת אומרת - - -
דוד רותם: רגע, תני לעורכת הדין עירון לגמור.
סיגל קוגוט: לא, מה שמוחל רטרואקטיבית זה הוראות דיוניות.
דוד רותם: סיגל - - -
סיגל קוגוט: דיוניות.
סיגל קוגוט: זה מוחל מתקופת ההתנתקות.
דוד רותם: סיגל, תני לעורכת הדין מטרס-עירון לגמור.
חוה מטרס-עירון: נוצרה אי-בהירות על מה חלה רטרואקטיביות.
חוה מטרס-עירון: אם אפשר באופן פוזיטיבי להגיד סיטואציות, נסיבות כאלה וכאלה נופלות ברטרואקטיביות, ואז נבין מה לא - -
סיגל קוגוט: ההגדרה לא.
חוה מטרס-עירון: - - כי המצב הזה לא - - -
סיגל קוגוט: ההגדרה אין עליה הוראה רטרואקטיבית.
סיגל קוגוט: את יכולה לטעון מה שאת רוצה.
סיגל קוגוט: המדינה, ברור, תטען מה שהיא חושבת, שזו הבהרה של הפסיקה הקיימת.
סיגל קוגוט: אבל המחוקק לא קבע להגדרה הוראה רטרואקטיבית.
סיגל קוגוט: הדבר היחידי שיש – וזה מקובל בחקיקות – זה כשעושים שינויים בסמכות מקומית, או בטענות מקדמיות שצריך לדון בהן ראשית, אז צריך לקבוע על איזה תיקים זה חל.
סיגל קוגוט: נכון, אפשר לקבוע כל מיני קווי גבול.
סיגל קוגוט: מה שמוצע כאן זה מה שהיושב-ראש קיבל, זה שמיעת עדויות.
סיגל קוגוט: תוך כדי ההסתייגות של המדינה שאמרה שאם היא הגיעה להסכמות דיוניות ובית המשפט עכשיו יושב וכותב פסק דין, את התיק הזה היא לא תעביר.
חוה מטרס-עירון: רגע, אבל בכל זאת, אם בית המשפט כותב פסק דין - - -
דוד רותם: סליחה, אם בית המשפט כותב פסק דין, אז הוא יחליט מה הוא יעשה - - -
סיגל קוגוט: אז את התיק הזה לא יעבירו.
פאטמה אלעג'ו: עורכת הדין פאטמה אלעג'ו, מ"עדאלה".
פאטמה אלעג'ו: אני מבקשת להתייחס באופן כללי למצב הפיצויים היום לנפגעי פעולות - - -
דוד רותם: התייחסת לזה בישיבה הקודמת.
פאטמה אלעג'ו: אני לא אחזור על מה שנאמר כאן או בישיבה הקודמת, אני אוסיף שתי נקודות בקצרה.
פאטמה אלעג'ו: גם ככה היום, לפי המצב הקיים בחוק לפני התיקון, מוגבלת מאוד חובת הפיצוי כלפי נפגעי כוחות הביטחון.
פאטמה אלעג'ו: הפרקטיקות הנוהגות היום בבתי המשפט, והחסמים הנמצאים בחוק, שמים בפני התובעים והנפגעים חסמים רבים, הן פרוצדוראליים והן מהותיים, שבסופו של דבר שוללים את הפיצויים מהנפגעים, שגם לפי החוק הקיים זכאים לפיצוי.
פאטמה אלעג'ו: אנחנו פנינו לאחרונה לבית המשפט המינהלי בבאר-שבע לגבי מניעת כניסת תובעים מעזה, שלפי החוק היום הם זכאים לנהל את התביעות, ובכל זאת, הם מנועים מלקבל את הסעד מאחר והם מנועים להגיע לבתי המשפט, ובכך נמחקות ו/או נדחות התביעות, ובשל הסדר ההתיישנות הייחודי כאן, שנתיים, הם מאבדים את הזכות הזו למעשה לעולם.
פאטמה אלעג'ו: המצב היום, כפי שהוא מנוגד לפסיקת בג"ץ, מנוגד לחובה על-פי המשפט המנהגי לפצות.
פאטמה אלעג'ו: אבל הוא גם מנוגד לעמדת המדינה כפי שהיא מוצגת בפורומים בינלאומיים ובבתי משפט זרים.
פאטמה אלעג'ו: המדינה מודיעה באופן רשמי – כך היה בתביעה שהוגשה על-ידי הנפגעים בפעולת החיסול של צאלח שחאדה בבית הדין בספרד.
פאטמה אלעג'ו: המדינה שם הודיעה שהמדינה מפצה את הנפגעים וגם חוקרת את הפעולות ומפצה את הנפגעים, ולפיכך אין מקום לכך שמדינות זרות יתערבו בפעולות המתנהלות כאן ובהליכים המשפטיים המתנהלים כאן.
פאטמה אלעג'ו: אם התיקון הזה יעבור, והפרקטיקות הנוהגות היום ימשיכו להתקיים, למעשה הופכת חובת הפיצוי כאן לאות מתה.
פאטמה אלעג'ו: הוא פותח דרך בפני הקורבנות והנפגעים לפנות לבתי משפט זרים, והטענה שהמדינה כן נותנת את הפיצוי תהפוך לטענה סתמית שלא ישימו עליה.
דוד רותם: חברים, אני עובר להצבעה.
דוד רותם: מי בעד אישור החוק לקריאה שנייה ושלישית?
דוד רותם: אתה יכול להצביע, ואחר כך תגיד מה שאתה רוצה, ניתן לך רשות דיבור.
דוד רותם: בעד אישור החוק לקריאה שנייה ושלישית – 4
דוד רותם: בעד – ארבעה.
דוד רותם: תודה רבה, החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי, כן.
מיכאל בן-ארי: אני לא כל כך מצליח להבין את התנועה לזכויות האזרח.
מיכאל בן-ארי: מה, אין שופטים בירושלים?
מיכאל בן-ארי: מה כל הדבקות הזאת?
דוד רותם: כן, מה עוד אתה רוצה להגיד?
דוד רותם: יש שופטים בירושלים ויש גם כמה עורכי דין בירושלים.
מיכאל בן-ארי: יש עורך דין אחד ומיוחד, כמו שאתה יודע.
דוד רותם: צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של תאגידים בנקאיים למניעת הלבנת הון ומימון טרור) (תיקון), התשע"א-2011 – אישור הצו.
דוד רותם: כן, מי רוצה לדבר?
רונן ניסים: בוקר טוב, אדוני.
רונן ניסים: אני רונן ניסים מהמחלקה המשפטית, בנק ישראל.
רונן ניסים: בפעם הקודמת עצרנו בסעיף 17 לתיקון, תיקון התוספת הראשונה.
רונן ניסים: אבל לפני כן אני רוצה לציין שערכנו איזשהו שינוי בתיקונים של סעיפים 7 ו-14 לצו בעניין של שמירת המסמכים לפי בקשה של משרד המשפטים אשר ביקש להבהיר שהסמכות של המפקח להאריך את תקופת השמירה תהיה במקרים מסוימים בהם מסמכי הזיהוי או מסמך ההוראה לביצוע הפעולה נדרשים לצורך חקירה או לשם פיקוח על ביצוע הוראות החוק.
רונן ניסים: זאת אומרת, לצמצם את הסמכות רק למקרים ספציפיים שבהם יש חקירה או פעילות ביקורת של הפיקוח על הבנקים.
אלעזר שטרן: היה גם את העניין של 9(א), הוא לא ממש נסגר.
דוד רותם: מה, סובייקטיבי-אובייקטיבי?
דוד רותם: סובייקטיבי.
אלעזר שטרן: דעתי?
דוד רותם: מה שאתם רוצים - - -
רונן ניסים: זה תיקון שכמו שהמפקח בישיבה הקודמת - - -
דוד רותם: תאמין לי, אני כבר יכול להיות חצי מפקח.
רונן ניסים: העמדה שלנו לא השתנתה - - -
דוד רותם: אני יודע שעמדתכם לא השתנתה, תאמין לי שאני יודע.
דוד רותם: אבל עמדתי השתנתה.
רונן ניסים: אנחנו מבקשים לאשר את הנוסח שהובא בפני הוועדה.
דוד רותם: נשאיר את המצב כמות שהוא היום.
רונן ניסים: הנוסח כיום זה: נחזה בעיניו כפעילות בלתי רגילה, אבל - - -
דוד רותם: סובייקטיבי-אובייקטיבי?
רונן ניסים: המצב כיום בפועל זה גם וגם.
רונן ניסים: אי אפשר לקרוא את הצו כשהוא לעצמו, כי יש את החוזר של המפקח וכך אנחנו נוהגים.
דוד רותם: תקשיבו טוב, את החוזרים של המפקח אני לא צריך לאשר.
דוד רותם: נראה לי שלבוא לפקיד בנק ולהגיד לו, היית צריך לחשוב, ולהעמיד אותו לדין על זה, זה רחוק מדי.
רונן ניסים: אדוני, זה מה שקורה כיום גם בוועדות עיצומים.
רונן ניסים: הרי אין חקר לתבונתו של מלבין הון, אפשר לומר כך.
רונן ניסים: השיטות להלבנת הון משתכללות מפעם לפעם ואנשי הרשות יודעים יותר טוב ממני.
רונן ניסים: ולכן, לתפוס רק במבחן סובייקטיבי זה יפגע בכל המשטר של הלבנת הון ויסב פגיעה קשה לכל התחום הזה.
רונן ניסים: בפועל, בגלל כל ההתפתחות של הצווים, נכון שהמבחן שהוא למעשה המבחן המקורי עוד משנת 2002 כשאושר הצו המקורי, נוסח בצורה סובייקטיבית, אבל ברבות השנים ראו שאין ברירה אלא להוסיף איזשהו מימד אובייקטיבי, ואנחנו רוצים לעגן בצו את המצב כפי שהוא היום.
רונן ניסים: שהצו ישקף את המצב כפי שהוא היום.
רונן ניסים: היום, בפועל, הבנקים מחויבים גם - - -
דוד רותם: יש הבדל בין מה שאני צריך לאשר לבין מצב שאתם תעשו אחר-כך תוספות עם צווים ועם אישורים ועם כל הדברים האלה.
דוד רותם: לא נראה לי נכון, משפטית וציבורית, שאני כמחוקק אבוא ואגיד שאני עושה פה אחריות סובייקטיבית.
דוד רותם: זה שאתם כרשות מינהלית אחר-כך עושים דברים כאלה, זו זכותכם המלאה.
דוד רותם: אבל אל תבקשו ממני להרים על זה יד.
רונן ניסים: אדוני, אני לא יכול להתבטא טוב יותר מהמפקח כמו שהוא הסביר - - -
דוד רותם: כן, אני יודע, זה בסדר.
דוד רותם: אתה תמשיך להגיד את מה שאתה אומר, אל תשנה אף מילה ממה שאתה אומר.
רונן ניסים: במקרה כזה המפקח ביקש לקבוע עוד דיון שיוכל שוב פעם לבוא - - -
דוד רותם: מה הוא ביקש, לקובע עוד דיון?
רונן ניסים: שיוכל לבוא גם ראש הרשות לאיסור הלבנת הון, שביקשו להיות פה.
דוד רותם: ראש הרשות לאיסור הלבנת הון, מי זה?
קריאה: פול לנדס.
דוד רותם: פול לנדס?
רונן ניסים: וגם המפקח על הבנקים, הם ביקשו במקרה כזה - - -
דוד רותם: וגם המפקח על הבנקים.
דוד רותם: אין שום בעיה, אנחנו תיכף נאשר, קודם כל, את הצו.
דוד רותם: אתם תבקשו רוויזיה, תביאו מכתב מהשר שאתם רוצים רוויזיה, ואז אני אקבע עוד דיון.
דוד רותם: אבל אני רוצה להיות שלם עם עצמי.
דוד רותם: אישרתי את הצו, אתם יכולים ללכת הלאה.
דוד רותם: אתם תרצו רוויזיה, תקבלו רוויזיה.
לילך וגנר: באיזו מתכונת הצו יאושר?
דוד רותם: כמו שאני אומר.
לילך וגנר: זה בסמכותה של הוועדה?
לילך וגנר: אני מצטערת על השאלה - - -
לילך וגנר: אם זה בסמכותה של הוועדה, כאשר מובא צו לאישור, לאשר אותו לא במתכונת?
דוד רותם: אז אני לא אאשר את הסעיף הזה.
לילך וגנר: אז זו האופציה, בעצם.
לילך וגנר: נכון?
דוד רותם: כן, כן, ודאי.
דוד רותם: אני לא יכול לשנות אותו.
דוד רותם: אני יכול להגיד לכם רק: רבותי, בנוסח הזה אני לא מאשר אותו, אם אתם רוצים, תשנו את הסעיף הזה והזה ואז אני אאשר לכם.
דוד רותם: אתם לא רוצים שאני אשנה את הסעיף הזה?
דוד רותם: אתם רוצים לקיים עליו עוד דיון?
דוד רותם: אני אאשר את כל הסעיפים האחרים חוץ מאת הסעיף הזה, ואז נקבע דיון לסעיף הזה.
דוד רותם: הלאה, כן.
רונן ניסים: אז אני אמשיך מהנקודה שעצרנו בה בישיבה הקודמת.
רונן ניסים: זה סעיף 17 לתיקון, תיקון התוספת הראשונה לצו: את זה התאמנו לתיקון של 9(ב) שכרגע לא יאושר, אז אולי נוותר על זה עד שנכריע בעניין של סעיף 9.
רונן ניסים: מדובר בסעיפי הקלות שאינם דורשים, כמובן, היערכות של הבנקים.
רונן ניסים: אלא להיפך, קיבלנו פנייה מחלק מהבנקים וחברות כרטיסי האשראי שרוצים לפנות אלינו כבר עכשיו בבקשה להקל בחלק מדרישות הצו.
דוד רותם: איזה סעיף אני לא מאשר?
קריאה: 9.
אלעזר שטרן: 13 לצו.
דוד רותם: תיקון סעיף 13, כן.
אלעזר שטרן: תיקון סעיף 9, סעיף 13.
דוד רותם: תיקון סעיף 9, סעיף 13 – אני לא מאשר לכם אותו.
רונן ניסים: אוקיי.
דוד רותם: אז אני מעלה להצבעה את כל יתר הסעיפים - - -
שריג דמארי: אפשר הערה רק על דבר אחד?
שריג דמארי: עורך-דין דמארי, נציג לשכת עורכי-הדין.
דוד רותם: לשכת עורכי-הדין?
שריג דמארי: כן.
דוד רותם: הצו הזה לא עוסק בעורכי-דין.
דוד רותם: מה נזעקתם?
שריג דמארי: אנחנו לא נזעקים.
שריג דמארי: חשבתי שיש לי הערה להעיר - - -
דוד רותם: תעיר, תעיר.
שריג דמארי: אין לי בעיה לא - - -
דוד רותם: לא, תעיר.
דוד רותם: זה רק לא בעורכי-דין הפעם.
שריג דמארי: אני חושב שבנוסח הזה יהיה נכון גם לא לכלול את התיקון שלמחוק את המילה "שיכול - - -" בתוספת השנייה, שזה בסעיף - - -
דוד רותם: איפה אתה מדבר, על איזה סעיף אתה?
קריאה: אני אמרתי שאין טעם לעשות את - - -
שריג דמארי: אז אני מתנצל, נזעקתי לשווא.
שריג דמארי: כי זה לא הסעיף שלא מאושר.
רונן ניסים: אמרתי שאני לא אקרא את זה כיוון ש - - -
דוד רותם: טוב, יש הערות כלשהן לחבר הכנסת מיכאלי?
דוד רותם: אז אנחנו מאשרים את הצו למעט סעיף 13 של תיקון סעיף 9.
דוד רותם: ומה היה הדבר השני שרציתם שלא נאשר?
קריאה: זה תיקון נוסח קטן - - -
קריאה: זה חלק מסעיף 9.
אברהם מיכאלי: מה עם הרוויזיה אבל?
דורית ואג: אין רוויזיה.
דוד רותם: אין רוויזיה.
דוד רותם: אני רק לא אישרתי את הסעיף הזה.
דוד רותם: מה הם יבקשו רוויזיה?
לילך וגנר: אנחנו רק מבקשים שייקבע לדיון נוסף.
דוד רותם: אנחנו נקבע לכם את הסעיף הזה לדיון.
דורית ואג: רגע, רגע, אי אפשר לפצל.
דורית ואג: מה?
אלעזר שטרן: מבחינה פורמלית צריך לשלוח צו חדש.
דורית ואג: בקשה חדשה.
דורית ואג: אין פיצול.
אלעזר שטרן: אי אפשר לפצל חקיקת משנה.
לילך וגנר: זה בדיוק מה שתהיתי קודם.
לילך וגנר: לכן שאלתי מה - - -
אלעזר שטרן: וועדה מוסמכת לא לאשר סעיף מסוים.
אלעזר שטרן: בניגוד להצעת חוק, היא לא יכולה לפי התקנון לפצל חקיקת משנה, ושהחלק השני יישאר - - -
דורית ואג: המשמעות היא שזה מאושר בלי זה, ואם אתם רוצים את זה, אתם צריכים להגיש בקשה חדשה עם הסעיף הזה.
לילך וגנר: אני לא הבנתי, אני מצטערת.
דוד רותם: אני אסביר לך את זה בצורה נורא פשוטה.
דוד רותם: הפורמליסטיקה היא הדבר הכי חשוב.
דורית ואג: יש תקנון.
דוד רותם: יש תקנון, את מבינה?
דוד רותם: התקנון זה כמו חוזרים של המפקח על הבנקים.
דוד רותם: אומרים לי עכשיו שאי אפשר לפצל.
דוד רותם: דהיינו, אני לא מאשר את הסעיף הזה.
דוד רותם: אתם צריכים להגיש בקשה מחודשת עם הסעיף הזה.
רונן ניסים: אדוני, חיכינו עם התיקון הזה כל-כך הרבה זמן.
רונן ניסים: יש אפשרות אולי להשהות את ההצבעה על הצו עד אחרי הדיון בסעיף 9?
רונן ניסים: זאת אומרת, כיום לא להצביע - - -
דוד רותם: אתה אומר, אתם מבקשים לדחות את הדיון?
רונן ניסים: חיכינו עם התיקון הזה מעל לשנתיים.
דורית ואג: נדחה את הדיון ונו, מה יקרה אז?
דוד רותם: מה יקרה אחרי הדיון, לדעתכם?
רונן ניסים: אני מקווה שהמפקח - - -
דוד רותם: יצליח לשכנע אותי.
דוד רותם: ואם הוא לא יצליח, מה יקרה?
לילך וגנר: אז נכין את עמדתנו לקראת הדיון הבא.
לילך וגנר: כרגע אין לנו את המנדט.
דוד רותם: אז יכול להיות שתמשכו את הצו כולו.
אלעזר שטרן: בכל מקרה, כבר התקיימה הצבעה.
אלעזר שטרן: צריך פורמלית - - -
דורית ואג: נבקש רוויזיה.
דוד רותם: אז אני אבקש רוויזיה.
דוד רותם: ביקשתי רוויזיה.
דורית ואג: אנחנו לא נחכה חצי שעה כמקובל?
אלעזר שטרן: אני חושב שבהקשר הזה נוותר על חצי השעה.
דוד רותם: טוב, מי בעד הרוויזיה שביקשתי?
דוד רותם: יופי, אין בעיה.
אורי מקלב: אתה בעד הרוויזיה?
דוד רותם: כן, אתם כולכם בעד הרוויזיה.
דורית ואג: השאלה היא מתי - - -
דוד רותם: אנחנו נקיים דיון, אני לא יודע מתי.
דוד רותם: נקיים דיון נוסף, שיבוא המפקח ויבוא פול לנדס ויבוא יהודה שפר וינסו לשכנע אותנו.
דורית ואג: לא, אולי הם ישתכנעו שאפשר בלי לתקן את הסעיף.
דוד רותם: הם לא ישתכנעו על זה.
דורית ואג: נו, אז מה?
אורי מקלב: על מה אתה עושה את הרוויזיה?
אלעזר שטרן: כי היתה כבר הצבעה וביקשו שלא תהיה הצבעה - - -
דוד רותם: זה סעיף חשוב מאוד.
דוד רותם: אחרי כמות השיחות והטלפונים שהיו לי, תאמינו לי, אותי לא תצליחו לשכנע יותר טוב.
דוד רותם: אני אומר לכם את זה גלוי.
דורית ואג: תחשבו טוב מה - - -
לילך וגנר: זו עמדתנו, שאנחנו לא יכולים להעביר את הצו כרגע בלי סעיף 9 - - -
דוד רותם: אני מבין שאתם לא יכולים להעביר את הצו כרגע.
דוד רותם: כן, אתם לא יכולים להעביר את הצו כרגע.
דורית ואג: לא הבנתי, אבל טוב.
דוד רותם: כי הם לא רוצים את זה בלי הסעיף הזה.
דוד רותם: אז יכול להיות שהם ימשכו את הכול - - -
דורית ואג: אז הם הולכים על הכול או כלום?
דוד רותם: הכול או לא כלום, כן.
דוד רותם: זו שיטה טובה.
שלומית ווגמן: אלא אם המפקח וראש הרשות בדיון - - -
דוד רותם: זו שיטה מצוינת.
דוד רותם: זה הכול או לא כלום, אז זה לא כלום.
דוד רותם: חבר הכנסת יואל חסון, אתה ביקשת להגיש רביזיה.
דוד רותם: תסביר לנו.
יואל חסון: אני באמת ביקשתי רביזיה בנושא הזה של תקנות חובת המכרזים.
דוד רותם: אתה יודע שחבר הכנסת מיכאלי הגיש לפניך.
דוד רותם: אני רק אומר.
יואל חסון: ביקשתי שתהיה רביזיה בנושא הזה כי הנושא, בעיניי, צריך להיות נידון פעם נוספת.
יואל חסון: צריך לבדוק ולבחון את ההשלכות של ההחלטה הזו.
יואל חסון: אני חושב שיש בה- חשבתי תמיד, ואני מודה שלא הייתי ער מספיק לדיון שהיה כאן, אני גם לא חבר ועדה כאן, באופן שוטף וקבוע – יש כאן פגיעה בסופו של דבר בציבור.
יואל חסון: המסלול הזה שרוצים להוביל אליו הוא מסלול שבסוף תהיה בו פגיעה בציבור מבחינת יכולת החשיפה לפרסומי הממשלה בכל הרמות המדוברות.
יואל חסון: לכן חשבתי שראוי היה לבקש רביזיה.
יואל חסון: הייתי מבקש מהוועדה לאשר את בקשתי כדי שנוכל לדון בנושא הזה יותר לעומק, ובהשלכות שלו.
אברהם מיכאלי: אנחנו מתנגדים לתיקון הזה כבר מספר שנים.
אברהם מיכאלי: דנו בזה בוועדה הזו וניסינו להכניס את זה לכל מיני - - -
דוד רותם: לא בוועדה הזו.
דוד רותם: בוועדה הקודמת, אצל בן ששון.
אברהם מיכאלי: יש לנו מניות בוועדה הקודמת וגם בנוכחית.
אברהם מיכאלי: אכן יש כאן פגיעה במכלול דברים, כפי שחבר הכנסת חסון גם אמר, שהאנשים האלה שלא רואים את האינטרנט ולא משתמשים בו – לא יקבלו זמינות לגשת לאותם מכרזים שמפורסמים שם, ולכן זה יגרום לחוסר שוויוניות וימנע מהם את הזכות לגשת לדברים האלה.
אברהם מיכאלי: לכן אני מבקש לפתוח את זה מחדש.
דוד רותם: נמנעים –אין
דוד רותם: בקשת הרביזיה התקבלה פה אחד.
דוד רותם: הנושא הזה שביקשת עליו רביזיה זה תקנה 15.
דוד רותם: מי בעד לאשר את התקנות למעט תקנה 15?
דוד רותם: לגבי תקנה 15 אתם תפעלו לפי איך שתרצו ובבוא העת אנחנו נחליט איך לאשר אותה או לא.
דוד רותם: קודם תסבירו לי למה אתם מחכים לדקה ה-91.
יואל הדר: רציתי להגיד לאדוני בוקר טוב.
דוד רותם: בוקר טוב יש לי כבר שלוש שעות, אני לא מחכה שאתה תגיד לי, הוא מתחיל אצלי הרבה קודם.
יואל הדר: צהריים טובים לאדוני.
יואל הדר: רציתי רק להסביר שאנחנו בעצם לא התמהמהנו, הפעילות של הגורמים המקצועיים בכל הטיפול בהצעה הזו.
יואל הדר: כבר בינואר השנה הפצנו תזכיר חוק.
יואל הדר: בתזכיר ביקשנו להפוך את הוראת החוק הזאת שהיא כבר תשע שנים להוראת קבע.
יואל הדר: הנושא עלה לדיון בממשלה במרץ.
יואל הדר: היו שם הסתייגויות של כמה שרים כשבסוף שלושה שרים הגישו ערר על העמדה שהתקבלה להפוך את זה להוראת קבע.
יואל הדר: בעקבות שיג ושיח שהתקיים תקופה מסוימת הוחלט על ידי הממשלה, שזה חוזר לוועדת שרים לבקש להאריך את ההוראה הזאת בעוד שנתיים נוספות.
דוד רותם: יש לכם גם כאב גב?
דוד רותם: למה אתה חושב שכל הבעיות האלה מעניינות אותי?
דוד רותם: אתה מביאים חוק שאני תוך שבוע צריך לדון בו.
דוד רותם: אתם תגישו מצדי שנה קודם, ותפתרו את הבעיות שלכם בתוך הממשלה לבד.
דוד רותם: אל תבואו אלי לבכות.
יואל הדר: קודם כול, לא באנו לבכות אלא אדוני ביקש שנסביר ולכן אני מסביר, ונותן את כל ההסברים נכוחים.
יואל הדר: יכולתי להגיד דברים אחרים אבל אני נותן את הדברים נכוחים כדי שאדוני ישמע את כל הפעילות שנעשתה, אני חושב שהיא פעילות רצינית, כדי להוכיח את המחשבה שנעשתה פה.
יואל הדר: בסופו של דבר יש פה גם את הגורמים המקצועיים שיסבירו, גם משרד המשפטים שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה ריכז את הטיפול בנושא הזה בעקבות הערר של השרים.
יואל הדר: בעקבות כל השיג ושיח, ועקב זה שהוראת השעה פוקעת מחר, אז אני שמח שלפחות הגענו בזמן לפני הדיון, לפעמים זה קורה שאחרי הדיון.
דורית ואג: סליחה, בזמן?
אורי מקלב: יהודה ושומרון - - -
דוד רותם: לא, זה לא יהודה ושומרון.
דורית ואג: אבל זה שניהם אותו סיפור כל פעם.
דוד רותם: הופכים את כל מדינת ישראל ליהודה ושומרון.
אורי מקלב: שמה עשיתם מאמצים והצלחתם.
אורי מקלב: ראו שהצלחתם להעביר תוך יום ולאשר את זה, "וירא כי טוב", אז ביום שלישי ש - - -
יצחק הרצוג: או במבקר המדינה שרואים שמצליחים, אז כולם רוצים לעשות את אותו דבר.
יואל הדר: אבל, אדוני, לגופו של עניין, ניסיתי להסביר מה קרה פה, שהיו דיונים רציניים.
יואל הדר: הנושא הזה, אני חושב שהוא חשוב למדינת ישראל.
יואל הדר: הנושא עצמו, גם אם אדוני לא יקבל את כל מה שקרה במהלך הדברים ויבקר אותנו על הדבר הזה, בסופו של דבר אני חושב שיש חשיבות רבה, ויציגו את זה פה הגורמים המקצועיים.
יואל הדר: אני לפחות השתכנעתי שהנושא מספיק חשוב כדי כן להאריך את ההוראה הזאת כהוראה שעה אם לא להוראת קבע, לפחות בשני נימוקים שאותי שכנעו.
יואל הדר: אני מניח שאם אותי שכנעו, אז בוודאי שאת אדוני ישכנעו, שאדוני יותר בקיא ממני בתחומים האלה.
דוד רותם: אני ראיתי איך חוקרים חשודים הרבה שנים, אז אני יודע איך עושים את זה.
יואל הדר: אז אדוני יותר בקיא.
יואל הדר: אם אפשר לאפשר לנציגי השירות שיסבירו.
דוד רותם: כן, המכונה א', אתה מוכן להסביר לי מה אתם רוצים?
דורית ואג: יש פה גם נ'.
א': לידי ראש אגף החקירות, המכונה נ'.
א': אנחנו בעצם מבקשים הארכה.
א': העמדה המקצועית שלנו אומרת שזו צריכה להיות הוראת קבע.
א': במסגרת הדיונים שלפני ושל עירוב השרים "הסכמנו" להגיע לסוג של הצעת פשרה שנבקש הארכה בשנתיים, למרות שזאת לא העמדה המקצועית שלנו.
א': העמדה המקצועית אומרת שתיעוד חקירות של חשודים בעבירות ביטחון הוא שונה מכל תיעוד אחר.
א': אלה עבירות שונות, הסביבה שונה.