GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה מנחמי: ואם אתה צד ג'?
טל בנד: אין בארצות-הברית צד ג'.
נעמה מנחמי: זה בדיוק העניין – אי אפשר להשוות.
דוד רותם: אם אי אפשר להשוות אז אין בארצות-הברית.
טל בנד: אין בארצות-הברית.
זבולון אורלב: אני מבקש הבהרה אחת לדבריו של ברקת.
זבולון אורלב: הרשם ודאי יודע את זה.
זבולון אורלב: יש לי רושם, אני לא בטוח, שיצא חוזר שאומר שאין צורך בתרגום אלא אם כן הרשם ביקש זאת.
תמיר אפורי: אני עורך דין תמיר אפורי, מהתאחדות תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.
תמיר אפורי: אני רוצה לומר שתי הערות.
תמיר אפורי: שמענו מסמנכ"ל משרד הבריאות שרוצים ודאות ורוצים הדדיות.
תמיר אפורי: עכשיו יש כאן איזשהו טיפול מאוד נקודתי באפשרות לערוך בחינה על-אתר לבקשת צד ג', כדי לקבל ודאות האם בקשת פטנט היא כשירה או לא.
תמיר אפורי: מן העבר השני, המתנגד יכול להתיש את מבקש הפטנט על פני שנים.
תמיר אפורי: אין על זה בכלל מגבלת זמנים, ולא רק שאין מגבלת זמנים הוא יכול אפילו להפסיד ואז לערער, והערעור שלו יעכב את כל התהליך, ולא יינתן פטנט.
תמיר אפורי: אז לומר שהבקשה פה נובעת מרצון לוודאות והדדיות זו בעיניי אמירה צינית בלשון המעטה.
תמיר אפורי: דבר שני, בדיני פטנטים לא כולם כאלה מומחים ויודעים מה בדיוק המשמעות של הליך בקשת פטנט.
תמיר אפורי: אני רוצה שנפשט לרגע את הדברים ונחשוב על אדם שמבקש רישיון מרשות מוסמכת לעסוק באיזשהו עיסוק.
תמיר אפורי: פונה האדם לבקש את הרישיון, בא המתחרה שלו או צד ג' שרוצה להפריע לו ומבקש מהרשות המוסמכת שתבדוק אותו מאוד מהר ותקצוב לו לוח זמנים קצר שאם הוא לא יגיש במסגרתו את כל החומר שהוא יידרש הוא לא יקבל רישיון.
תמיר אפורי: זה פחות או יותר המצב.
תמיר אפורי: האם זה דבר שמתקבל על הדעת?
תמיר אפורי: זה לא מתקבל על הדעת.
תמיר אפורי: זה מקנה לצד שלישי אפשרות לפגוע במי שמבקש את הפטנט משיקולי תחרות לא הוגנת.
תמיר אפורי: זה מאפשר לו להציק לו ולהכביד עליו כדי למנוע ממנו את האפשרות לקבל פטנט.
תמיר אפורי: תודה רבה.
דוד רותם: בוז'י, בבקשה.
יצחק הרצוג: אני לא מכיר בדין המנהלי מצב שבו מעקרים את סמכויותיו של הגורם המנהלי שמפקח על הנושא הזה.
יצחק הרצוג: זה נראה לי בלתי סביר בעליל, למרות הנימוקים הטובים של משרד הבריאות בנושא הזה.
יצחק הרצוג: אני מתפלא מאוד על משרד המשפטים.
יצחק הרצוג: לא ציפיתי שמשרד המשפטים ינקוט בעמדה כזאת ולא ששר המשפטים ינקוט בעמדה כזאת, כמי שמבין מילה או שתיים בדין המנהלי.
דוד רותם: מי, שר המשפטים או משרד המשפטים?
יצחק הרצוג: הייתי רוצה לדעת אם זה תואם את ההסכם עם ארצות הברית.
יצחק הרצוג: ואני אגיד יותר מזה – אני הצעתי הצעת פשרה ליושב-ראש, שלפיה אפשר להקשיח את הנוסח ולכתוב טעמים מיוחדים שינומקו ויפורטו.
יצחק הרצוג: אני יכול לפרט פה שורה ארוכה מאוד של סמכויות בדין המנהלי שמשאירות לגורם המנהלי שיקול דעת במצבים מסוימים, כי יש מצבים שלא צופים אותם.
יצחק הרצוג: אם רוצים להמשיך לשתק את תעשיית הפטנטים במדינת ישראל ולחלל אותה בכל מיני צורות על ידי הכנסת וירוסים חיצוניים שאינם רלוונטיים למטריה, למרות שהם חשובים מבחינה רעיונית – הרי קידום התרופות הוא בהחלט נושא נעלה – אז בבקשה.
יצחק הרצוג: אבל אני מאוד מתפלא על עמדת משרד האוצר.
שמרית גולן: אני רוצה להתייחס.
שמרית גולן: יש סעיף בחוק הפטנטים, סעיף 164, שעוסק בהארכת מועדים, ושם ישנם מועדים שלא ניתן להאריך כלל, ויש מועדים שניתן להאריך לפי המבחן שאנחנו הכנסנו: "אלא אם כן שוכנע שהבקשה לא הוגשה במועד בשל סיבות שלמבקש ולבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן ולא ניתן היה למנען".
שמרית גולן: זה המבחן שרצינו להכניס גם כאן.
שמרית גולן: זה משאיר שיקול דעת בנסיבות שאי אפשר לצפות אותן.
שמרית גולן: יש גם מבחנים אחרים, למשל טעות בתום לב.
שמרית גולן: לפיכך יש לזה תקדים גם בחוק שלנו ואני מניחה שבעוד מקומות.
שמרית גולן: אנחנו פשוט רצינו להחיל את המבחן הקיים – מבחן הביניים הזה, לא כשאין הארכה בכלל אלא כשיש הארכה רק בנסיבות לא צפויות – גם על המקרה הזה, שאנחנו חושבים שזה הולם אותו.
דוד רותם: הדוברת הבאה בבקשה.
דבי מילשטיין: אני דבי מילשטיין, ממשרד התמ"ת.
דבי מילשטיין: ההסכם עם ארצות-הברית לא נוגע בכלל לנושא של על-אתר, ולכן זה לא רלוונטי.
דוד רותם: הדובר הבא בבקשה.
חננאל קוטינסקי: אני חננאל, מ"אורבוטק".
חננאל קוטינסקי: אני לא מהתעשייה הפרמצבטית אלא מתעשיית ההיי-טק.
חננאל קוטינסקי: אנחנו מייצרים מכונות ומוכרים כמעט את כולן בחו"ל.
חננאל קוטינסקי: הבקשה של משרד הבריאות באה מהסתכלות – אני לא יודע אם מוצדקת או לא מוצדקת – על עולם התרופות.
חננאל קוטינסקי: היא יצרה מצב, גם בתיקון הנוכחי, שהוא – כפי שנאמר פה – הרע במיעוטו.
חננאל קוטינסקי: אם צד שלישי רוצה להציק למבקשי הפטנט, יש לו עוד כלי להציק להם בתהליך.
חננאל קוטינסקי: זאת אומרת, לכפות עליהם לוח זמנים לבחינה במסגרת יחסית צפופה.
חננאל קוטינסקי: אני חושב שאפשר לסמוך על הרשם שהוא לא יעניק בקלות ראש ארכות רק בגלל שמישהו ביקש, ולכן צריך לאפשר לו איזשהו שיקול דעת.
חננאל קוטינסקי: יש הבדל בין בחינה על-אתר שביקש המבקש לבין בחינה על-אתר שביקש צד שלישי.
חננאל קוטינסקי: כשהמבקש מבקש בחינה על-אתר יש לו איזו סיבה שבגללה הוא רוצה את הפטנט מהר, ולכן אם הוא לא מגיב מהר אז הוא מאבד את הפריבילגיה של בחינה מחוץ לתור.
חננאל קוטינסקי: ההקשחה שהוצעה פה בנושא הארכות לגבי מבקש שהוא צד ג' בעצם נותנת פרס לצד ג' – היא נותנת לו כלי מאוד דרקוני לפגוע במתחרים.
חננאל קוטינסקי: ובאותה מידה שהיום יש בארץ מתחרים שעושים שימוש בכלי של ההתנגדויות כדי למנוע ממבקשים לקבל פטנטים, צריך שהתיקון הזה, כמו שהוא, יהיה מידתי ולא יהפוך כלי למי שמתנגד לפטנט מסוים לנגח את בעל הפטנט.
דוד רותם: סעיף (ד): "בקשה כאמור בסעיף קטן (א) או (ג) תוגש ללשכה בצירוף האגרה שנקבעה, אם נקבעה.
שמרית גולן: הכוונה כאן - - -
דוד רותם: הכוונה כאן היא שקודם כול צריך לקבוע אגרה.
דוד רותם: כדי שלא יהיה מצב שממציאים לי אגרות.
שמרית גולן: מכיוון שיש לנו היום גם דיון בתקנות אבל הסעיף הזה בחוק עדיין לא עבר, אנחנו רצינו להציע תחילה נדחית של חצי שנה לכל סעיף 19א בכל אופן שבו הוא יעבור, כדי שתאפשר לנו - - -
דוד רותם: אם נקבעה, למה לי לדחות סעיפים?
שמרית גולן: כי אנחנו לא נוכל היום להתאים את התקנה לסעיף בחוק.
דוד רותם: אז לא תתאימו היום, בסדר.
שמרית גולן: אנחנו לא נוכל להפעיל את הסעיף הזה ללא גביית.
שמרית גולן: ..
שמרית גולן: בטח שלא נעשה את זה בחינם, אחרי שאמרנו שצד ג' יצטרך לשלם סכום מאוד גבוה.
דוד רותם: זה מה שאני חושב שצריך להיות.
דוד רותם: אבל אתם אנשים לא רציניים, אתם הרי תקבעו פה אגרה של כמה מאות שקלים.
שמרית גולן: יש לנו רעיון קצת יותר רחב.
שמרית גולן: אבל בכל מקרה אנחנו התכוונו לבקש תחילה נדחית לסעיף הזה כדי שנוכל להתקין את האגרות המתאימות.
מאיר פרוש: במסגרת הדחיות שאי אפשר לתת.
דוד רותם: מה עוד יש לנו פה?
נעמה מנחמי: נבהיר שב-19א אנחנו מורידים ב-(ב) את הסיפא "או אם יש נסיבות אחרות המצדיקות זאת"; ב-(ג) זה רק עניין של ניסוח – במקום "יראו כל אחד מאלה כנימוק סביר" בסיפא, יבוא "אם התקיים אחד מאלה".
נעמה מנחמי: זה רק עניין של ניסוח, אני לא חושבת שיש פה איזשהו שינוי במשמעות; ב-(ד) הוספנו את "אם נקבעה" אחרי המילה "שנקבעה".
נעמה מנחמי: כלומר: רק אם נקבעה אגרה; ב-(ו) הורדנו שוב את אותה הסיפא כמו ב-(ב) "או אם יש נסיבות אחרות המצדיקות זאת"; ויש לנו - - -
ערן ברקת: לא הבנו, זה נושא לדיון או שזו החלטה?
דוד רותם: החלטה.
נעמה מנחמי: הם הולכים להצביע, אז אני רק מסבירה על מה ההצבעה.
ערן ברקת: אז זאת הצעת ההחלטה?
נעמה מנחמי: זאת הצעת ההחלטה.
נעמה מנחמי: ויש לנו עוד שתי בקשות של משרד המשפטים, לאור הזמן שחלף מאז הדיון הקודם: בסעיף 16, "תחולה והוראות מעבר", לקבוע שהרשם יפרסם באינטרנט את ההודעה כאמור בסעיף 166א לחוק העיקרי, החל מחודש מיום התחילה ולא שלושה חודשים; והוראת השעה של סעיף 17 - - -
דוד רותם: אתם רוצים להכניס עוד סעיף שלפיו התחולה של סעיף 19 תהיה בעוד שישה חודשים?
שמרית גולן: שישה חודשים מיום התחילה.
שמרית גולן: זה סעיף 8 להצעת החוק.
רון תומר: אדוני, רק שאלה אחת אם אפשר: בסעיף 19א, לגבי סעיפים (4) עד (6), הסעיפים של העילות של בחינת המבקש שהוספו אבל שאינם בהצעת הרביזיה – האם הם נמחקו כמו בהצעת הרביזיה או לא?
רון תומר: הרי מדובר שניסו בזמנו להוסיף עוד עילות כדי שהמבקשים יוכלו גם לבקש הרבה יותר בחינות על-אתר.
רון תומר: הבנתי שמשרד הבריאות התנגד לזה בזמנו.
דוד רותם: לא, זה כמות שהוא.
דוד רותם: כמו שהוא מופיע.
רון תומר: כמו ברביזיה או כמו ש - - -?
דוד רותם: כמו שזה מופיע בסעיף.
רון תומר: אז איך זה מופיע כרגע, האם 19א (4), (5) ו-(6) מופיעים עדיין או שנמחקו לבקשת חבר הכנסת מקלב?
נעמה מנחמי: מופיעים.
נעמה מנחמי: (4), (5) ו-(6) מופיעים.
רון תומר: אפשר להתייחס לזה רגע במילה?
דוד רותם: לא, גמרנו, עכשיו אנחנו עוברים להצבעה.
יצחק הרצוג: הרביזיה היא לא על זה.
רון תומר: היא כן.
רון תומר: הרביזיה החזירה את זה אחורה.
דוד רותם: לא, הרביזיה לא הייתה על זה.
נעמה מנחמי: בתחילת הדיון נציג משרד הבריאות אמר שהוא רק מבקש למחוק את הסיפא ולא את הכול.
דוד רותם: הצבעה בעד הצעת החוק – 2 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת החוק אושרה.
דוד רותם: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
דוד רותם: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 12) (סמכויות אכיפה), התשע"ב-2011.
דוד רותם: איפה השר איתן?
אורית זוארץ: אני אפתח, אבל אחר כך אני אעביר את המקל לחברי.
אורית זוארץ: אנחנו מקווים שבסוף המהלך הזה הוא ייקרא הממונה על הגנת הפרטיות, זה אחד התיקונים כאן.
אורית זוארץ: הצעת החוק הזאת היא הצעה ראשונה במהלך של תיקונים שאנחנו עובדים עליהם בקשר לפרק ב' לחוק הגנת הפרטיות.
אורית זוארץ: התכלית העיקרית שלה היא לתת בידי יחידת הממונה על המידע במשרד המשפטים שתפקידה הוא הגנה על זכות היסוד לפרטיות במאגרי המידע, כלי פיקוח ואכיפה מתאימים והולמים את מידת הסיכונים לפרטיות כיום ואת המעמד של הזכות לפרטיות במשפט הישראלי.
אורית זוארץ: כידוע, הזכות לפרטיות מעוגנת מפורשות בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו ואף נחקק בהקשר להגנתה החוק להגנת הפרטיות שכולל בפרק א' את ההגנה על הפרטיות הקלסית, ובפרק ב' את ההתמודדות עם הפרטיות במאגרי מידע, ובפרק ד' את מסירת המידע מגופים ציבוריים.
אורית זוארץ: ההצעה הזאת נוגעת, כאמור, לפרק ב' שמסדיר את ההגנה על המידע במאגרי מידע ממוחשבים, מגדיר מהו מאגר מידע, קובע חובת רישום של מאגרי מידע מסוימים, סמכויות פיקוח, הוראות לעניין איסוף מידע, שימוש בו, אבטחה, זכויות נושא מידע ועוד.
אורית זוארץ: התיקון הזה נועד להתמודד עם האתגרים הייחודיים שנוגעים היום למאגרי המידע.
אורית זוארץ: פירטנו על זה בהרחבה בדברי ההסבר להצעת החוק, אני לא אחזור על זה שוב.
אורית זוארץ: מדובר בתחום הולך ומתפתח, וכמובן, יש לו תועלת רבה בעולם המודרני.
אורית זוארץ: מצד שני הוא מייצר סיכונים רבים לפרטיות.
אורית זוארץ: ההתמודדות עם הסיכונים האלה איננה פשוטה, ולכן נדרשים כלים משוכללים יותר, מודרניים יותר לפיקוח ולאכיפה של הפרטיות במאגרי המידע.
אורית זוארץ: במקביל אנחנו מקדמים תיקון לחוק שנועד לצמצם את חובת הרישום של מאגרי מידע ולהמיר אותה, לפחות לגבי חלק מן המאגרים, בחובה לקיום סדרי ניהול וכללי עבודה בתוך הארגון שישפרו את הציות להוראות פרק ב', וקביעה של חובות מפורטות לאבטחת מידע.
אורית זוארץ: בהקשר להם גם פרסמנו טיוטת תקנות אבטחת מידע שגם היא נמצאת בשלבים מתקדמים, וסוף המהלך יהיה בתיקונים שאנחנו נבקש לעשות גם בהוראות המהותיות בחוק.
אורית זוארץ: בסופו של דבר הכוונה שלנו היא לייצר הסדר עדכני, שלם שמתמודד עם מכלול הסיכונים להגנת מידע אישי במאגרי מידע.
דוד רותם: חוץ מזה יש לכם גם בקנה הצעת חוק חדשה של כל נושא הגנת הפרטיות.
אורית זוארץ: לא, בתוך הגנת הפרטיות אנחנו מקדמים פרקים-פרקים, תיקונים, כאמור בפרק ב' שזאת הראשונה, ויש כמה בקנה כמו שציינתי, גם הצעה שנוגעת לצמצום חובת הרישום והמרתה בהסדרים אחרים.
דוד רותם: תביאו הכול יחד, נעשה גם קודקס אזרחי.
דוד רותם: יש לכם אמנות איך למשוך חוקים במשך שנים.
אורית זוארץ: אנחנו לא מושכים חוקים במשך שנים.
אורית זוארץ: ההסדרה של הנושא בכללותו מורכבת, ויש צרכים שלנו נראים דחופים שאנחנו סבורים שמרגע שההסדר בעניינם בשל, יש מקום כבר לקדם אותם.
אורית זוארץ: השימוש של כלי האכיפה הוא אמנם חלק ממתווה כללי שאנחנו מבקשים לקדם לעדכון ולשיפור הכלים של טיפול במידע אישי במאגרי מידע, אבל הוא גם עומד בפני עצמו, ויש לו חשיבות גדולה כדי לאפשר לממונה על הגנת המידע להביא לידי פיקוח אפקטיבי ואכיפה נכונה כלפי הפרות של חוק הגנת הפרטיות.
אורית זוארץ: הוא אמנם חלק ממתווה כולל, אבל יש לו חשיבות, והוא עומד בפני עצמו.
אורית זוארץ: הוא הדין גם לגבי התיקון שנמצא בימים אלה לקראת השלמת הכנת התזכיר, והוא יופץ בימים הקרובים בכל הנוגע לצמצום חובת הרישום והמרתה בכלים אחרים לאבטחת הציות והמידע בהוראות של החוק.
אורית זוארץ: הצעת החוק הזאת, עיקרה הוא הקניית כלי פיקוח יותר מקיפים ויותר מודרניים לממונה על הגנת המידע וגם שיפור של כלי האכיפה – ראשית, יצירה של מסלול אכיפה מנהלית עם כלי בירור מתאימים ומתכונת על-פי מה שמקובל גם בחוקים אחרים שהכנסת חוקקה בשנים האחרונות לאכיפה מנהלית וגם חידוד של העבירות הפליליות כדי שיהיו יותר בהירות וקוהרנטיות בתוך המתווה הכללי.
אורית זוארץ: נדמה לי אולי שמעבר להצגה הראשונית הזאת שעשיתי עכשיו היה נכון שהרשם יציג את העבודה של היחידה שהוא עומד בראשה.
אורית זוארץ: זאת נקודת מוצא נכונה לפתוח את הדיון בנושא הזה.
דוד רותם: יש לי רק דבר אחד שאני רוצה עליו תשובה: אני מבין שהצעת החוק הזאת, הציבור לא הגיב עליה.
דוד רותם: זאת אומרת אתם לא פניתם אל הציבור בצורה רצינית להגיב עליה.
דוד רותם: אני קיבלתי לפחות אימייל שבו כל הציבור הוזמן לבוא להגיד את מה שיש לו להגיד כאן
דוד רותם: כי הוא לא הגיב במקומות אחרים.
אורית זוארץ: אני מניחה שהרשם יתייחס גם לנקודה הזאת במסגרת ההתייחסות הכוללת שלו.
דוד רותם: טוב, בבקשה, הרשם.
יורם הכהן: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.
יורם הכהן: שמי יורם הכהן, ואני ראש הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים.
יורם הכהן: ראשית אני רוצה להתנצל על עניין ההפצה הזאת.
יורם הכהן: הנושא הזה טופל מול מזכירות הוועדה.
יורם הכהן: אני לוקח על זה את האחריות במובן הזה שאנחנו רצינו ליידע את הציבור שמתעניין בפרטיות על עצם קיום הדיון.
יורם הכהן: לא הייתה כוונתנו שהדיון הציבורי ייעשה פה.
יורם הכהן: ודאי שעשינו דיון ציבורי מקדים במסגרת שקבועה, של הפצת תזכיר וקבלת הערות הציבור.
דוד רותם: זה בסדר שרציתם שהדיון הציבורי ייערך כאן.
דוד רותם: הוא גם ייערך פה.
יצחק הרצוג: זה משודר באינטרנט.
יורם הכהן: כן, כן.
דוד רותם: הרצוג מייצג את הציבור.
יורם הכהן: אני מתחיל את המצגת.
יורם הכהן: יש לי סרט.
יורם הכהן: הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע זאת יחידה במשרד המשפטים שהוקמה מכוח החלטת ממשלה לפני כחמש שנים.
יורם הכהן: מטרתה, בין היתר, היה שיפור ההגנה על הפרטיות.
יורם הכהן: אני עצמי נושא בשלוש סמכויות שהמרכזית שבה היא סמכותו של רשם מאגרי מידע שהוא הרגולטור לפי חוק הגנת הפרטיות.
יורם הכהן: בנוסף אנחנו מתמחים גם בסוגיות של חוק נתוני אשראי וחתימה אלקטרונית, וזה קשור בעיקר לעניינים של המעמד המשפטי של מסמכים אלקטרוניים.
יורם הכהן: הרשות למשפט וטכנולוגיה בנויה כרשות רגולציה טיפוסית.
יורם הכהן: יש לנו שלוש מחלקות: צוות הניהול של הרשות למשפט ולטכנולוגיה נמצא פה לימיני: עמית אשכנזי, מנהל המחלקה המשפטית, מירי בך, מנהלת מחלקת חקירות ולימור שמרלינג, מנהלת מחלקת רישוי ופיקוח.
יורם הכהן: ברשות למשפט ולטכנולוגיה עובדים כ-25 אנשים – כולם בעלי רקע טכנולוגי; רובם המכריע הם משפטנים, עורכי דין, וזה אחד מתחומי הייחוד המרכזיים שלנו.
יורם הכהן: אנחנו יחידה מתמחה שמבינה מצוין את הממשק בין המשפט לבין הטכנולוגיה, ופרטיות במידע זאת האג'נדה המרכזית שלנו.
יורם הכהן: חוק הגנת הפרטיות שחוקק בשנת 81' ראה מולו את התופעה הזאת.
יורם הכהן: הוא ראה מולו בהקשר של פרטיות במידע מאגרי מידע ענקיים שהיו בערך כ-300 מהם באותו מועד, ולכן הוא קבע עקרונות, שהם עקרונות שמקובלים בכל רחבי העולם בהקשר לדרך שבה שומרים על הפרטיות – חובה של צמידות מטרה, חובה של שימוש במידע אך ורק למטרה שלמענו הוא נמסר, חובה של אבטחת מידע שהיא חובה מרכזית בהגנה על פרטיות וזכויות של שקיפות, של עיון ותיקון לנושאי מידע.
יורם הכהן: הוא קבע גם מסגרת רגולטורית של דבר שנקרא "רשם מאגרי מידע", שבראייה של המחוקק בשנת 81' הייתה החלטה נכונה במובן הזה שהוא ראה 300 מאגרי מידע ורצה לתת לציבור אפשרות לדעת באלו מאגרים המידע על אודותיו מוחזק.
יורם הכהן: כדי להבין את המציאות שלנו היום אני מבקש להקרין פה סרט.
יורם הכהן: הסרט הזה הוא סרט שהכנו לקראת כנס של רשויות רגולציה מהסוג שלנו שערכנו אותו בירושלים ב-2010.
יורם הכהן: הוא נותן את הסטטוס של הפרטיות היום, ואני מבקש להקרין אותו.
יורם הכהן: (צפייה בסרטון)
יורם הכהן: זה המצב שלנו היום, וזה המצב שלנו כרגולטור ישראלי.
יורם הכהן: אנחנו היום מטפלים בעולם מאוד עשיר של גורמים שרשם מאגרי מידע, אותה פונקציה ארכאית מ-81', אמורה להתמודד איתם.
יורם הכהן: מדובר בכל משרדי הממשלה ובכל הגופים הציבוריים שמחזיקים היום מידע עשיר מאוד על אודות אנשים.
יורם הכהן: מדובר בגופים פרטיים רבי עוצמה, כגון מגזרים פיננסיים – בתי חולים, חברות, כרטיסי מועדון, חברות סלולר שכולם מאבדים כמויות אדירות של מידע, ונדרשת הסדרה רגולטורית מקיפה של העולם הזה.
יורם הכהן: זה האתגר שלנו כרשם מאגרי מידע היום וכממונה על הגנת מידע, אם הכנסת תקבל את הצעתנו לשנות את השם.
יורם הכהן: אבל זה, כמובן, רק פורמליסטיקה.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, את השם שיניתי לך, עכשיו בוא נלך הלאה.
יורם הכהן: אנחנו באים אליכם אחרי שעשינו מה שאני חושב שהוא מעניין, וזאת בדיקה של עמדות הציבור.
יורם הכהן: אנחנו קיימנו במהלך 2010-2009 תוכנית במימון השוק האירופי שמטרתה הייתה חיזוק ההגנה על פרטיות במדינת ישראל.
יורם הכהן: במסגרתה עשינו סקר על תפיסות הציבור הישראלי לגבי פרטיות שנעשה על-ידי חברת סקרים חיצונית.
יורם הכהן: הוא נעשה, אגב, למתאר שנעשה בכל מדינות אירופה, עם אותו טמפלייט, זה לא מה שהרשות למשפט ולטכנולוגיה הזמינה למטרותיה.
יורם הכהן: אלה נקודות הציון מהסקר הזה: 70% מהציבור הישראלי סבור שהמידע שלו אינו מאוגר כראוי; 70% חושש מהשארת מידע - -
דוד רותם: אז למה הוא משאיר?
יצחק הרצוג: כי הוא מתמכר.
יצחק הרצוג: המכונה הזאת שולטת עלינו בין אם אנחנו רוצים, בין אם לאו.
יורם הכהן: אנחנו עדים לדיסוננס הזה, והדיסוננס הזה הוא בבסיס התרבות האנושית, כנראה, בין החשש לפרטיות וההבנה בסיטואציה שזה קורה לבין ההתנהגות היומיומית.
יורם הכהן: לכן לטעמנו, נדרש רגולטור שיהיה בדיוק זה שמייצג את הראייה הציבורית ואת האינטרס הציבורי של אותם אנשים שביום-יום לא שמים לב לנקודה הזאת.
יורם הכהן: כמו שעולה בסקר, 60% מהציבור הישראלי חושב שהחקיקה הקיימת אינה מסוגלת להתמודד - -
דוד רותם: כמה אנשים שאלתם?
יורם הכהן: מדגם מייצג של הציבור הישראלי – 540.
דוד רותם: חבל שלא שאלתם אותם מה אומרת החקיקה.
דוד רותם: ואז הייתם מגלים שהתשובה הזאת בכלל לא לעניין כי הציבור לא יודע מה קובעת החקיקה.
יורם הכהן: שאלנו, והציבור באמת לא יודע.
דוד רותם: לכן אתה לא יכול להגיד אם היא מסוגלת או לא מסוגלת להתמודד.
יורם הכהן: זה חלק מהתפקידים שלנו, ואנחנו עושים את זה.
יורם הכהן: אגב, אחת המטרות של התוכנית הייתה העלאת מודעות בקרב הציבור, ואנחנו עשינו הרבה מאוד פעילויות ציבוריות בנושא הזה שהסרט שהראינו שהיה בכנס בינלאומי – זאת הייתה אחת המטרות שלו, לחשוף את הנושא לציבור הישראלי.
יורם הכהן: אנחנו באים לפה אחרי פעולה מקיפה בתחום הגנת הפרטיות במשך חמש השנים שהרשות קיימת.
יורם הכהן: כשאני הגעתי לתפקידי, התמצות פעולת רשם מאגרי המידע הייתה בעיקרה ברישום מאגרי מידע וגביית אגרות.
יורם הכהן: לטעמי, זה לא נושא שתורם משמעותית להגנת הפרטיות במידע, ואנחנו עשינו שינוי פרדיגמה מאוד משמעותי בפעולה של רשם מאגרי מידע, שהצעת החוק שמובאת בפניכם היא תוצאה של שינוי הפרדיגמה הזאת במובן הזה שאנו חושבים שצריך לבוא עם כלים מודרניים להתמודד עם התופעה הזאת.
יורם הכהן: אז אנחנו עשינו פעולות שהן פעולות רגולטוריות טיפוסיות שאינן קשורות לאכיפה, ומנהלית או פלילית אנחנו יוזמים שינויי חקיקה, כמו שינוי החקיקה הזה וכמו שינוי תקנות שהגברת קורן דיברה עליו.
יורם הכהן: אנחנו מוציאים הנחיות ומסמכי מידע בנושאים מסוימים, אנחנו מלווים תהליכי מדיניות מידע שנעשים בשירות הציבורי שיש להם השפעה על הפרטיות; ואנחנו עושים גם את הפעולות של האכיפה המנהלית שנפרט עליה בהמשך וגם האכיפה הפלילית, שלדעתנו, הצירוף של שתיהן יוצרות את אותה הרתעה שנדרשת בעולם המודרני כיום אל מול כמות ענקית של גופים שמאבדים מידע.
יורם הכהן: כמו שאמרתי, ההצעה הזאת שאנחנו מביאים בפניכם, יש בה הרבה מאוד ניסיון וידע שנצבר ברשות למשפט ולטכנולוגיה בהפעלת החוק.
יורם הכהן: זה חוק מ-81' שלקחנו אותו והתחלנו להפעיל אותו, ובסיטואציות מסוימות נתקלנו בקיר כי החוק הזה הוא לא מודרני, הוא לא מתאים למציאות הזאת, ואנחנו במקביל לצבירת הניסיון הזאת התחלנו את התהליך הזה, ומה שאנחנו מביאים לכם היום מבוסס על הרבה מאוד ידע.
יורם הכהן: אני מבקש להעביר את השרביט ללימוד שמרלינג מגזניק, מנהלת המחלקה המנהלית שלנו, מחלקת רישוי ופיקוח, שתתאר מה עשינו – מה אנחנו עושים במובן של אכיפה מנהלית.
יורם הכהן: לימור, בבקשה.
לימור שמרלינג מגזניק: כמו שיורם אמר משימת הפיקוח שלנו היא לא טריוויאלית גם מבחינת המורכבות וגם מבחינת סמכות הפיקוח שהיא על כלל המשק, הגופים הציבוריים והגופים הפרטיים כאחד.
לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו צוות שמונה שישה מפקחים, עורכי דין ומומחה טכנולוגי, שיש להם הכשרה נוספת וניסיון נוסף בתחומים שונים של טכנולוגיה, מדעי המחשב, אבטחת מידע, חומרה ותוכנה.
לימור שמרלינג מגזניק: המפתחים שלנו עוברים גם הכשרות איך להפעיל את ההליך המנהלי בצורה תקינה לפי כל כלליו.
לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו מבצעים פיקוחים גם בצורה יזומה, גם לבירור תלונות של הציבור שאנחנו מקבלים; אנחנו עשויים לנהל תיק פיקוח לבדיקה של אירוע נקודתי לא תקין או של תופעה או לעשות איזושהי ביקורת רוחבית על תחום מסוים או על סקטור מסוים.
לימור שמרלינג מגזניק: הסמכות שלנו מופעלת גם דרך דרישת ידיעות ומסמכים בכתב וגם בפיקוח במקום.
לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו יוצאים בצוותים, לעיתים בהפתעה ולעיתים בצורה מתואמת לגופים, לארגונים, מגיעים אליהם ועושים במקום פיקוח של אבטחת מידע.
לימור שמרלינג מגזניק: התוצרים שלנו יכולים להיות או הנחיה של הגופים – כיצד הם צריכים לפעול לתיקון הליקויים או קביעות של הפרה או הטלה של קנסות מנהליים או ביטולי רישום מאגר.
לימור שמרלינג מגזניק: אני אתן כמה דוגמאות לפיקוחים ספציפיים, למשל, תיק פיקוח שבו פעלנו עסק בשימוש במידע על-ידי חברת ביטוח – מידע שהתקבל מכוח ההוצאה לפועל.
לימור שמרלינג מגזניק: נעשה בו שימוש שלא למטרה במקרה של אדם ספציפי; עשינו פיקוחים רוחביים לבדיקה של עמידה של גופים ציבוריים בהוראות החוק בהקשר של העברות מידע בין גופים ציבוריים בצורה תקינה ומינוי ממונה אבטחת מידע בגופים הציבוריים, כנדרש בחוק - -
דוד רותם: אתם יושבים במשרד המשפטים, נכון?
לימור שמרלינג מגזניק: נכון.
דוד רותם: עשיתם פעם פיקוח על מכשירי הפרקליטות?
דוד רותם: על העברת מידע כשהתיק נסגר וממשיכים להעביר את זה?
יורם הכהן: אם יורשה לי - -
דוד רותם: תתחילו בבית, זה הכי חשוב.
יורם הכהן: כמו שאתה רואה ברשימה אנחנו דווקא כן פועלים בבית.
יורם הכהן: אנחנו עשינו פיקוח לאפוטרופוס הכללי שהוא יחידה של משרד המשפטים.
יורם הכהן: גם יש לנו אינטראקציה עם הפרקליטות, לא רק בהיבטים של האכיפה, אלא גם בהיבטים של האופן שבו המידע מתנהל שם.
יורם הכהן: מבחינתנו דין משרד המשפטים ודין הפרקליטות הוא כמו כל גוף ציבורי וכמו כל גוף פרטי בעניין הזה.
יורם הכהן: כמובן, ההתייחסות לגופים ציבוריים היא שונה מעצם היותו גוף ציבורי בהקשר של האופן שבו אנחנו מפעילים, אבל התוצאה הסופית היא זהה, ולדעתי, המגזר הציבורי כבר מכיר היום את יכולות הפיקוח שלנו ואת הדברים.
יורם הכהן: לימור אולי תרחיב על זה קצת.
לימור שמרלינג מגזניק: עשינו פיקוח גם על הנהלת בתי המשפט בהקשר של פרסום פסקי דין ופרטים זהים בפסקי דין.
לימור שמרלינג מגזניק: הפיקוחים על הגופים הציבוריים מתנהלים, כמו שיורם אמר, תוך הבנה שאנחנו גוף ציבורי שמפקח על גופים ציבוריים, אבל באותה נחישות ובאותה התמדה כמו שאנחנו מנהלים פיקוחים על המגזר הפרטי.
לימור שמרלינג מגזניק: אתם רואים כאן דוגמאות לפילוח של תיקי הפיקוח לפי מגזרים בשנת 2011.
לימור שמרלינג מגזניק: כאן אתם רואים נושאים שונים שטופלו בתיקי פיקוח מתוך העקרונות המהותיים של חוק הגנת הפרטיות, בין אם זה שימוש במידע שלא למטרה שלשמה הוא נמסר, בין אם זה פניות בדיוור ישיר, בין אם זה תחום אבטחת המידע שהוא מאוד משמעותי וצובר יותר ויותר תאוצה וטיפול בפיקוחים שלנו.
יצחק הרצוג: כמה תיקים סך-הכול?
לימור שמרלינג מגזניק: כ-100 תיקים מטופלים בשנה.
יצחק הרצוג: זה מעט מאוד.
לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו לא סבורים כך, כי התיקים הם מורכבים.
לימור שמרלינג מגזניק: הפעילות שנדרשת היא הבנה יחסית מעמיקה של מערכות המידע של הגוף שעליו אנחנו מפקחים.
לימור שמרלינג מגזניק: הרמה הראייתית שנדרשת היא משמעותית כדי להוכיח את ביצוע ההפרות של החוק.
יצחק הרצוג: יש כתבי אישום?
לימור שמרלינג מגזניק: כתבי אישום זה בתחום האכיפה הפלילית, ומיד אני אעביר את המקל למילי בך כדי שתסביר את תחום החקירה הפלילית.
מילי בך: בוקר טוב.
מילי בך: אני מילי בך, אני מנהלת מחלקת החקירות ברשות.
מילי בך: לפני כשלוש שנים התחלתי בהקמה של מחלקת החקירות שלא הייתה קיימת קודם לכן.
מילי בך: אני עצמי באה מרשות ההגבלים העסקיים ששם שימשתי ראש צוות חקירה במשך כ-9 שנים והתעסקתי בעבריינות של צווארון לבן ובעבריינות כלכלית של גופים גדולים במשק.
מילי בך: ראיתי מחקרים, חקירות וגם כתבי אישום.
מילי בך: מרחב החקירות ברשות משתרע על מגוון רחב של תופעות חמורות כמו איסוף לא חוקי של מידע, סחר לא חוקי, גניבה והפצה של מידע אישי.
מילי בך: מאחר שהתרבות האופיינית בישראל אינה נותנת את מלוא תשומת הלב למידע, לערך שלו ולשליטה עליו אנחנו חושבים שמעבר להצפת המודעות, לחינוך הציבור ולאכיפה מנהלית יש כמובן גם צורך לנהל הליכי חקירה במקרים המתאימים.
מילי בך: מאז הקמת המחלקה יצרנו מתודולוגיות, דפוסי עבודה ונהלים, ואנחנו מכירים את המפתחות שדרכם צריך להגיע לאותם עבריינים שמסתתרים מאחורי מסך האנונימיות.
מילי בך: מטבע הדברים לא על כל החקירות אני יכולה לדבר, אבל אני רוצה לתת כדוגמה את תיק האגרון שזה התיק הראשון שחקרנו שבו התחלנו את האכיפה הפלילית.
מילי בך: אני יכולה לדבר על זה כיוון שהפרשה החמורה הזאת הסתיימה בכתבי אישום - -
יצחק הרצוג: יש הרשעות?
חיים ויסמונסקי: אנחנו הגשנו את כתב האישום ממש לפני כחודש, והדיון הראשון קבוע לעוד שבוע בערך.
יצחק הרצוג: מי הנאשם פה?
מילי בך: אני אפרט פה, זאת שרשרת של נאשמים.
מילי בך: רק ליישר קו ולספר על התופעה: מדובר על גניבת מרשם האוכלוסין של מדינת ישראל.
מילי בך: מרשם האוכלוסין נמנה עם הערכות שמוגדרות קריטיות ואסטרטגיות עבור המדינה.
מילי בך: המערכת מונחית על-ידי משרד ראש הממשלה, ופעולתה התקינה חיונית לקיום התקין של משטר דמוקרטי במדינה.
מילי בך: התופעה שאיתה התמודדנו היא באמת בלתי נסבלת מבחינת הפרטיות.
מילי בך: כל מרשם האוכלוסין של כל מדינת ישראל כולל חיים, כולל נפטרים, כולל ילדים – כולו מצוי היה באינטרנט בסדר גודל של למעלה מ-9 מיליון רשומות עם הרבה שדות מידע לכל רשומה, עם קשרי משפחה של כולנו, עם עומק היסטורי – עד המאה ה-19.
מילי בך: היקף פגיעה כזה הוא נזק חסר תקדים.
מילי בך: אפשר לומר שזה לפחות מיני קטסטרופה לפרטיות.
מילי בך: לראשונה בישראל נחקר תיק שכל עניינו הוא מאגרי מידע.
מילי בך: הייתה פרשה חריגה בהיקף שלה ובחומרה שלה, והיא פוצחה באופן מלא על-ידי מחלקת החקירות.
מילי בך: חקירה מאוד מורכבת ומתוחכמת.
מילי בך: הנזק הציבורי שנגרם מזה שמרשם האוכלוסין של המדינה נגיש לכולי עלמא באינטרנט הוא ברור.
מילי בך: די לומר שהמידע זמין לכל המדינות הזרות בכל העולם; המידע הזה מהווה בסיס לעבירות נוספות אחרות פליליות כמו מרמה וכמו הונאה והתחזות.
מילי בך: נעשים בו שימושים מסחריים רחבים, חוקרים פרטיים משתמשים בו, כמובן.
מילי בך: נעשה בו שימוש לצורכי שיווק וסתם, גם לצורך יצר של סקרנות ומציצנות.
מילי בך: היה שיח ציבורי נרחב על העניין שהתנהל במשך מספר שנים.