GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה נס: בסעיף קטן (ה) – 60 ימים, לטעמי זה תקופה קצרה מדי, כל עוד משלמים לו אני לא רואה סיבה למה להגביל את זה ב-60 ימים.
תמי סלע: אפשר להאריך אותה אבל בודקים אם הוא עמד בהתחייבויות שלו בתקופה הזו.
לאה נס: זה יוצר אי ודאויות.
לאה נס: אומרים – עוד 60 ימים לא יהיה לך או יהיה לך חומר גלם.
לאה נס: זו תקופה קצרה מדי.
לאה נס: כל עוד משלמים לו זו תקופה קצרה מדי.
לאה נס: דבר רביעי – יש גורמים שהם מונופולים בתחומם, וגם אותם אני מציע להוסיף כאן.
לאה נס: סתם לדוגמה – אפילו איזוטרית, לא כל כך חשובה.
לאה נס: כשקלאב מרקט קרסה, יונילור שהיא מונופול בתחום המרגרינה ועוד כמה דברים, אמרה – אני לא מספקת.
לאה נס: גורם שהוא מונופול, אני חושב שצריך להופיע בצו שאפשר לכפות עליו לספק, וכך בית משפט, אגב, עשה.
תמי סלע: למה הוא לא נכנס?
תמי סלע: הוא ספק חיוני .
תמי סלע: הוא מספק שירות הנדרש לצורך הבראת החברה, ולא ניתן להחליף אותו.
לאה נס: מונופול - אני מציע להגדיר אותו אוטומטית כגורם.
אבי דיכטר: "מונופול" זו גם הגדרה בעייתית, בחוק.
אבי דיכטר: מונופול זה מישהו שהכריזו עליו, או מי שבפועל, וצריך לראות אם יש לו 51% מהשוק.
אבי דיכטר: אני מציע לא להיכנס להגדרות של מונופול.
אבי דיכטר: יש לנו את הספק, הגדרנו את זה, חילקנו את זה ככה, בדיוק הפרדנו בין שני סוגים.
אבי דיכטר: אני חושב שההסדר הזה הוא יחסית מדתי.
תמי סלע: יש פה גם אפשרות שהשר גם יקבע שירותי תשתיות.
תמי סלע: השאלה מה הכוונה פה.
דוד רותם: בזק היא חברה עסקית, פרטית.
דוד רותם: אם היא לא מקבלת כסף, למה אני צריך לספק לה משהו?
קריאה: לא, משלמים לה.
דוד רותם: אז למה שהיא לא תספק?
לאה נס: היא רוצה חוב עבר.
דוד רותם: היא רוצה חוב עבר?
דוד רותם: מה יקרה כשאני אהיה חייב לה כסף?
דוד רותם: היא תנתק לי?
דוד רותם: למה שהיא לא תנתק לך?
דוד רותם: למה שאני אתן לך הגנה בחוק?
לאה נס: זו המשמעות של הקפאת הליכים.
לאה נס: חוב עבר- שמים אותו בצד, בוא נבריא את החברה, ו - -
דוד רותם: הכל טוב ויפה, אבל למה שאני אספק לך שירותים?
דוד רותם: לא רוצה לספק שירותים בינתיים.
דוד רותם: עזוב אותי.
דוד רותם: קח פלאפון, מה אתה רוצה ממני?
תמי סלע: לכן אותם כללו לא בשירותי תשתיות אלא בספק חיוני הם יכולים.
תמי סלע: אם הם יראו שאי אפשר להשיג ספק אחר.
דלית זמיר: אין לנו התנגדות להערה הראשונה שלקבוע או קושי מיוחד – ננסח משהו דומה.
דלית זמיר: לגבי ההערה של 60 ימים – אנחנו חושבים שבאמת יש כאן איזון, אבל לא אכפת לנו גם בעניין הזה להקל ולכתוב, אלא אם כן קבע בית המשפט תקופה אחרת.
דלית זמיר: זאת אומרת, לאפשר לבית המשפט בדיון לקבוע - - -
מיכאל מקייה: רק הבהרה לגבי מה שנאמר – אם הגענו להסכמה, אז הכל בסדר, רק שבמקרה של אי תשלום לצורך העניין- של חשבונות חשמל, בתקופת ההבראה, צריכה פה חברת החשמל לפנות בעצמה - - -
דלית זמיר: בנוסח הקיים – לא.
דלית זמיר: כרגע אמרנו שהיא ממשיכה לפעול בתנאי התשלום ותנאי ההספקה שהיו קיימים קודם או קבועים בדין.
דלית זמיר: אז לכאורה – זאת אומרת, זה לא משהו שכתוב במפורש - - -
מיכאל מקייה: אם גם זה סודר, אז בסדר, הורדתי את ההסתייגות הזו.
דלית זמיר: אני ממשיכה בקריאה: "350ז.
דלית זמיר: חוזים קיימים (א) בסעיף זה – "חוזה קיים" – חוזה שחברה בהקפאת הליכים היא צד לו, שמועד כריתתו קדם למועד הגשת בקשת ההבראה ואשר ביצועו טרם הושלם בידי שני הצדדים במועד הגשת הבקשה כאמור, ובלבד שהחוזה לא בוטל כדין עד למועד הגשת הבקשה כאמור; "עילת חדלות פירעון" – הוראה בחוזה קיים המקנה זכות ביטול או הקובעת כי החוזה מתבטל, בשל קשיים כלכליים של החברה או בשל קיומם של הליכי חדלות פרעון נגדה.
דלית זמיר: ; לענין זה, "הליכי חדלות פרעון" – הליכים לפי פרק זה, שמטרתם הבראת החברה,הליכי פירוק או הליכי כינוס נכסים לפי פקודת החברות.
דלית זמיר: (ב) בעל תפקיד רשאי, ככל שהדבר דרוש לשם הבראת החברה בהקפאת הליכים, ובאישור בית המשפט, להחליט על המשך קיומו של חוזה קיים, למעט חוזה עבודה, חוזה למתן שירות אישי או חוזה למתן אשראי לחברה, בידי החברה ובידי הצד השני לו, אף אם הופר בידי החברה לפני מתן אישור בית המשפט כאמור (בסעיף זה – אימוץ), או להחליט על הפסקת קיומו של חוזה קיים, בידי הצדדים כאמור (בסעיף זה – ויתור), ובלבד שבית המשפט נתן לצד לחוזה שאינו החברה בהקפאת הליכים (בסעיף זה – הצד השני לחוזה) ולכל אדם אחר הקשור לחוזה כאמור, הזדמנות להשמיע את טענותיו לעניין זה.
דלית זמיר: (ג) בעל תפקיד יגיש לבית המשפט בקשה לאישור אימוץ או ויתור לפי סעיף קטן (ב) (בסעיף זה – בקשה לאישור), בתוך תקופה שיקבע השר 30 ימים ממועד מתן צו הקפאת ההליכים, ורשאי בית המשפט להאריך את התקופה האמורה אם מצא כי הדבר מוצדק בנסיבות העניין.
דלית זמיר: (ד) לא הגיש בעל התפקיד בקשה לאישור, לגבי חוזה קיים מסוים, עד תום התקופה האמורה בסעיף קטן (ג), רשאי הצד השני לחוזה לבקש מבעל התפקיד להגיש לבית המשפט בקשה כאמור; הגיש הצד השני לחוזה לבעל התפקיד בקשה לפי סעיף קטן זה, יגיש בעל התפקיד לבית המשפט בקשה לאישור לגבי אותו חוזה קיים, בתוך 30 ימים מיום קבלת הבקשה מאת הצד השני לחוזה או במועד אחר שיקבע בית המשפט.
דלית זמיר: (ה) על אף הוראות סעיפים קטנים (ג) ו-(ד), התקיימו נסיבות מיוחדות, לגבי חוזה קיים מסוים, המצדיקות מתן החלטה על אימוץ החוזה או ויתור עליו, בטרם חלפה התקופה הקבועה בהם רשאי בית המשפט, לבקשת הצד השני לחוזה, להורות לבעל התפקיד להגיש לבית המשפט בקשה לאישור לגבי אותו חוזה, בתוך תקופה קצרה יותר שיקבע.
דלית זמיר: (ו) לא הגיש בעל התפקיד לבית המשפט בקשה לאישור על פי בקשת הצד השני לחוזה לפי סעיף קטן (ד) או על פי הוראת בית המשפט לפי סעיף קטן (ה), יראו את החוזה כאילו אומץ בתום התקופה להגשת בקשת האישור לפי סעיף קטן (ד) או (ה), לפי העניין.
דלית זמיר: (ז) בית המשפט לא יאשר את אימוצו של חוזה קיים, שקיימת לצד השני לחוזה זכות לבטלו בשל הפרתו בידי החברה, למעט בשל עילת חדלות פירעון, בלא הסכמת הצד השני לחוזה, אלא אם כן שוכנע כי החברה תקיים את חיוביה לפי החוזה ממועד האימוץ ואילך, ורשאי הוא לקבוע דרכים להבטחת קיום החיובים כאמור, ובכלל זה מתן ערובה.
דלית זמיר: (ח) בית המשפט רשאי להתנות את אימוץ החוזה הקיים או את הוויתור עליו בתנאים.
דלית זמיר: (ט) אומץ חוזה קיים לפי סעיף זה, יהיה דין התמורה בעד חיוב שביצע הצד השני לחוזה לאחר האימוץ כאמור, כדין הוצאות הבראה.
דלית זמיר: " כאן קיבלנו, אגב, הוראה שכנראה זה צריך להיות : "חיובים שבוצע לאחר בקשת ההבראה", ולא רק לאחר האימוץ.
דלית זמיר: "(י) (1) אישר בית המשפט ויתור על חוזה קיים לפי הוראות סעיף קטן (ב), יחדלו כל הזכויות והחבויות של החברה לפי החוזה הקיים, ואולם לא יהיה בוויתור כדי לפגוע בזכויותיו ובחבויותיו של אדם אחר אלא במידה הנחוצה לשחרר מחבות את החברה ונכסיה.
דלית זמיר: (2) הנפגע מחמת ויתור על חוזה קיים יראו אותו כנושה של החברה כדי סכום הפגיעה, והסכום האמור ייחשב לחוב בר-תביעה בהליכי הבראה.
דלית זמיר: (יא) (1) הנפגע בשל הפרת חוזה קיים בידי החברה שנעשתה לפני אימוץ החוזה או ויתור עליו לפי סעיף זה, יראו אותו כנושה של החברה כדי סכום הפגיעה, והסכום האמור ייחשב לחוב בר-תביעה בהליכי הבראה.
דלית זמיר: (2) על אף האמור בפסקה (1), נפגע הצד השני לחוזה בשל אי-תשלום תמורה כמפורט להלן, יהיה דין סכום הפגיעה כדין הוצאות הבראה: (א) תמורה לצד השני לחוזה בעד חיוב שקיים אותו צד לאחר הגשת בקשת ההבראה, בהסכמת בעל התפקיד; (ב) תמורה לצד השני לחוזה, בחוזה קיים שאימוצו אושר בידי בית המשפט לפי סעיף קטן (ב), בעד חיוב שביצע אותו צד לפני הגשת בקשת ההבראה, ובלבד שבית המשפט שוכנע כי מתקיימים שניים אלה: (1) הפרדת החיוב שבוצע טרם הגשת הבקשה, מהחיוב שבוצע לאחריה, אינה סבירה ואינה צודקת בנסיבות העניין; (2) הצד השני לחוזה קיים את חלקו בחוזה בתקופת הליכי ההבראה של החברה.
דלית זמיר: (יב) (1) חוזה קיים לא יבוטל בידי הצד השני לחוזה ולא יתבטל, בשל עילת חדלות פירעון.
דלית זמיר: (2) חוזה קיים לא יבוטל בידי הצד השני לחוזה בשל הפרת החוזה בידי החברה, לרבות הפרה יסודית, שנעשתה לפני אימוץ החוזה או ויתור עליו לפי סעיף זה, אלא בהסכמת בעל התפקיד או באישור בית המשפט בתנאים שיקבע, וזאת עד למועד אימוץ החוזה או ויתור עליו לפי סעיף זה..." וכאן קיבלנו הערה – עד לאימוץ החוזה או לויתור עליו לפי סעיף זה – "ואם אומץ באישור בית המשפט לפי סעיף קטן (ב) – גם לאחר האימוץ כאמור.
דלית זמיר: (יג) (1) על אף הוראות חוק המחאת חיובים, התשכ"ט–1969‏, רשאי בית המשפט לאשר המחאת זכויות וחבויות החברה בהקפאת הליכים לפי חוזה קיים שאומץ לפי סעיף זה, לנמחה שיאשר, גם אם נקבעה בחוזה הקיים הוראה המונעת המחאה כאמור, ולעניין המחאת חבות – גם בלא הסכמת הצד השני לחוזה, ובלבד שמתקיימים שניים אלה: (א) ההמחאה חיונית להבראת החברה; (ב) אין בהמחאה כדי לפגוע בצד השני לחוזה.
דלית זמיר: (2) בית המשפט רשאי לקבוע תנאים להמחאה לפי סעיף קטן זה, לרבות דרכים להבטחת קיום החיובים שהומחו, בידי הנמחה, ובכלל זה מתן ערובה".
תמי סלע: אני אגיד שקשה לקרוא את הסעיף הזה ולכן ניסינו להכין איזשהו נוסח שהיה נראה לנו יותר קריא, ולחלק את זה להוראות מהותיות, פרוצדורה ותוצאות.
תמי סלע: נמשיך לנסות לעשות את זה בהתאמה לשינויים שיוחלט עליהם ובתיאום אתכם, כי קשה לעבוד עם הסעיף הזה כפי שהוא עכשיו.
דלית זמיר: אני אסביר את התפיסה פה – יש פה אימוץ וויתור.
דלית זמיר: למעשה, בוויתור, אין שינוי מהותי מהדין הקיים שממילא מאפשר ויתור.
דלית זמיר: החידוש הגדול בסעיף הזה- זה עניין של אימוץ הסכמים.
דלית זמיר: מתי אפשר יש חשיבות לאישור של אימוץ הסכם?
דלית זמיר: כאשר לצד השני יש אפשרות, יש זכות לבטל את ההסכם עקב הפרה.
דלית זמיר: כאן אנחנו מונעים מהצד השני לבטל את ההסכם עקב הפרה ואנחנו נותנים לו הגנות אחרות.
דלית זמיר: שוב, אנחנו רוצים ליצור מצב, ליצור איזון בין המתקשר בהסכם לבין הרצון להבריא את החברה, ואנחנו רואים מצב כזה של כפיית אימוץ הסכם שתתאפשר רק כאשר זה נדרש להבראת החברה ורק כאשר אנחנו יכולים להבטיח את התשלומים מכאן ואילך.
דלית זמיר: התוצאה היא שאותו מתקשר בעצם לא נפגע כתוצאה מהאימוץ מאחר שמכאן ואילך התשלום מובטח לו.
דלית זמיר: ולגבי חוב העבר הוא כמו כל נושה רגיל, שחוב העבר הוא בגדר של חוב עבר, שהוא יקבל את זה לפי סדרי הנשיה הרגילים.
תמי סלע: אלא אם כן הוא משיג עסקה יותר טובה, למשל, בתנאים שהם יותר טובים מתנאי השוק, בגלל שהוא כבול להמשך ההתקשרות - - -
דלית זמיר: אבל ממילא הוא היה כבול.
דלית זמיר: העניין הוא שיש לך חוזה.
דלית זמיר: אנחנו לא רוצים עכשיו שתבטל אותו, שתהיה לך זכות לבטל אותו כי אתה בעצם נמצא בהקפאת הליכים.
תמי סלע: הוא כבול אבל נגיד – היתה הפרה שהיתה מקנה לו זכות ביטול.
דלית זמיר: כן, אבל - - מנסה לקבל פה איזשהו יתרון שלא נובע - - זאת אומרת, גם במהלך העסקים הרגיל לא יכולת לבטל את ההסכם בגלל תנאי שוק אחרים, בהקשר הזה.
דלית זמיר: אגב, אנחנו כן מאפשרים לבית משפט לקבוע תנאים.
דלית זמיר: זאת אומרת, אם רואים שנוצר פה איזשהו חוסר צדק והתנאים באמת מאד עלו והיתה לו זכות בגלל איזו הפרה קודמת, יכול להיות שבית המשפט במקרה הספציפי הזה יגיד שמגיע לו יותר.
דלית זמיר: אבל ככלל, כמו שבחוזה רגיל לא היתה לו זכות לבטל בגלל תנאי שוק אחרים, גם פה אנחנו קובעים שהעניין הזה לא נותן לו זכות ביטול.
דלית זמיר: בעצם אנחנו מונעים את הביטול בשל הפרות קודמות, ככל שהיו, כי ברור שלחברה בהקפאה, כשהיא מגיעה להקפאת הליכים, ככל הנראה יש לה הפרות קודמות, כי היו לה קשיים כלכליים גם בעבר.
דלית זמיר: בדיוק בגלל זה אנחנו עושים את ההבראה.
דלית זמיר: רצינו ליצור מתווה, איזשהו הליך מובנה.
דלית זמיר: רצינו ליצור מצב שבו בעל התפקיד באמת מגיע אחרי תקופה, שתיקבע, לבית המשפט, עם כלל ההסכמים שלו, ואומר: את זה אני רוצה, ואת זה אני לא רוצה.
דלית זמיר: זו התפיסה הכללית, שחשבנו שמה שנכון לעשות, בהקפאת הליכים.
דלית זמיר: אבל כמובן לא רצינו ליצור מצב שבו החברה תיפגע כתוצאה ממחדל של בעל התפקיד, אם הוא לא היה מודע להסכמים כאלה או אחרים.
דלית זמיר: לא רוצים שהמחדל הזה יחייב את החברה.
דלית זמיר: לכן יצרנו פה מתווה שאומר – אמנם ככלל הוא צריך לבוא, בתוך תקופה שתיקבע, אבל אם הוא לא בא זה לא יוצר איזשהו חיוב של החברה.
דלית זמיר: במקרה כזה אנחנו מבקשים מהצד השני לחוזה לבקש מבעל התפקיד לאמץ או לוותר על החוזה.
דלית זמיר: בעל התפקיד יכול במקרה כזה, לפנות לבית המשפט תוך תקופה שתיקבע.
דלית זמיר: אם בעל תפקיד לא פונה לבית המשפט, אז יצרנו ברירת מחדל שהיא המשך ההתקשרות AS IS, כלומר, החברה ממשיכה לפעול כמו קודם, החוזה מפעיל לפעול, אין פה ויתור אוטומטי, אבל גם אין פה כפיה של האימוץ.
דלית זמיר: זאת אומרת, יש בעצם אימוץ מכוח חזקת אימוץ, פה, אבל זה לא יוצר לך אפשרות לכפות עליו המשך הביצוע עקב הפרות קודמות.
דלית זמיר: לכפות עליו את המשך הביצוע עקב הפרה קודמת, כשהיתה לו זכות ביטול, זה רק בבית המשפט.
תמי סלע: זאת אומרת, יש לו זכות ביטול, אבל זה נחשב כהוצאות הבראה.
דלית זמיר: כי אתה ממשיך לפעול לפי החוזה.
לאה נס: כמה דברים קטנים – לא לגמרי הבנתי.
לאה נס: הסעיף מורכב.
לאה נס: כשכתוב שם בסעיף קטן (ב) "למעט חוזה עבודה" כשהחברה חתומה על חוזה לביצוע עבודה – עבודת תשתית, או עבודת בניה, או משהו דומה לזה.
לאה נס: זה גם נכלל בזה?
דלית זמיר: חוזה עבודה – מבחינת יחסי עובד מעביד.
לאה נס: איך מתייחס הסעיף הזה לחוזים של דירות?
לאה נס: לבניית דירות, למכירת דירות?
דלית זמיר: אין שינוי מהמצב הקיים.
דלית זמיר: אתה מדבר על עניין של הלכות של ויתור על נכס מקביל?
לאה נס: לא, לא.
לאה נס: החברה צריכה למכור או לקנות דירה, מישהו התקשר אתה, והיא הפרה את ההסכם – מה קורה?
לאה נס: איך זה עובד?
דלית זמיר: בעיקרון – יש כאן חוזה התקשרות.
דלית זמיר: אם יש לך אפשרות לצאת מהחוזה לפי החוזה הרגיל, לא בעצם הפרה, אלא – חיוב אישי - - -
לאה נס: יש הרבה הסכמים שכתוב בהם לאו דווקא עילות פירוק, אלא עילות שאם, נניח, מתבקש צו הקפאת הליכים נגד החברה, או משהו דומה לזה, זה גם מכוסה?
דלית זמיר: עילת חדלות פרעון כתובה בצורה רחבה.
לאה נס: כשאתם מדברים על (א), בסוף, או בפסקה הראשונה: " ובלבד שהחוזה לא בוטל כדין עד למועד בקשת הבקשה כאמור..." - לפעמים זה סמוך לזה.
לאה נס: יודעים על זה - -אולי ניתן 30 יום או משהו כזה?
דלית זמיר: נכתוב "בסמוך".
לאה נס: עוד דבר, שאני יודע שהוא מורכב, אבל אם אתם כבר פותרים, אולי כדאי לחשוב על זה- נושא של ערבויות בנקאיות.
לאה נס: טוב, נעזוב את זה.
אלעד עפארי: אנחנו העברנו הערות למשרד המשפטים לגבי הסעיף הזה, והצענו נוסח חליפי.
אלעד עפארי: אנחנו מציעים להפריד בין אימוץ לוויתור.
אלעד עפארי: צריך להיות סעיף נפרד לגבי אימוץ חוזה, וסעיף נפרד לגבי ויתור, כאשר שני ההסדרים צריכים להיות שונים בתכלית.
אלעד עפארי: כל מטרת ההבראה היא לקחת חברה, להוריד שומנים, לקצץ בהוצאות, לראות איזה חוזים כדאיים – ואיזה לא, זו המטרה של בעל התפקיד.
אלעד עפארי: הסעיף הזה בעצם אומר שבעל התפקיד את כל ההסכמים האלה – הוא רוצה לוותר במנוי על בריכה שיש לעובדים?
אלעד עפארי: הוא צריך להגיש בקשה לבית המשפט.
אלעד עפארי: הוא רוצה לבטל את ההסעדה שיש במסעדת היוקרה?
אלעד עפארי: הוא צריך להגיש בקשה להקפאת הליכים.
אלעד עפארי: הוא רוצה לבטל את הסכם הליסינג של רכבי היוקרה?
אלעד עפארי: הוא צריך להגיש בקשה לבית המפשט.
אלעד עפארי: זו אות מתה, היא לא קורית.
אלעד עפארי: זה נכון, זה קיים גם בפירוק.
אלעד עפארי: אבל על הראשונים אנחנו בוכים, ולא רוצים להוסיף את זה גם על הבראה.
אלעד עפארי: ההליך הזה הוא בלתי ישים.
אלעד עפארי: הוא לא ריאלי.
אלעד עפארי: ויתור צריך להיעשות אוטומטית בסמכות בעל התפקיד.
אלעד עפארי: אם מישהו טוען שהוא נפגע כתוצאה מהוויתור – שיבוא לבית המשפט.
אלעד עפארי: זה קיים גם באנגליה.
אלעד עפארי: באנגליה, פעם היה צריך אישור של בית המשפט והם אישרו את זה שלא צריך אישור.
אלעד עפארי: אם יישאר הסעיף הזה הוא סעיף שלא יבוצע בפועל והוא מהווה איום משמעותי על בעל התפקיד, גם בחיוב אישי, משום שהחוב הופך לחוב של הוצאות הקפאה.
אלעד עפארי: זו גזירה שאי אפשר לעמוד בה.
דלית זמיר: יש שני דברים שאנחנו יכולים להתייחס אליהם ולקבל אותם - עניין הביטול עד למועד ההבראה אז אולי אפשר לקבוע נוסח של: "עד לסמוך למועד ההבראה".
דלית זמיר: מבחינתנו זה בסדר.
דלית זמיר: לגבי ההערה של אלעד – יש לנו הצעה, ונדבר עם אלעד על זה עד לדיון הבא, לעניין שלא נצטרך אישור של בית המשפט לעניין ויתור.
דלית זמיר: אבל כן תהיה החלטה של בעל התפקיד.
דלית זמיר: כלומר, החלטה פוזיטיבית, לא ברירת מחדל.
דלית זמיר: לזה אתה מסכים?
דלית זמיר: אם הצד השני פונה אליך - -
אלעד עפארי: אם תהיה פניה – כן.
דלית זמיר: אנחנו חייבנו פניה בכל מקרה.
דוד רותם: יש כללים חדשם בלשכת עורכי הדין.
דוד רותם: היה פעם מקובל שלשכת עורכי הדין היתה מגישה הערות גם לייעוץ המשפטי של הוועדה.
דוד רותם: אם תמשיכו להעביר רק למשרד המשפטים כלום לא יקרה עם ההערות שלכם.
דוד רותם: אתם מוכנים לדבר אתו, שמעתי.
דלית זמיר: אנחנו מוכנים ללכת על מתווה שאומר שלא צריך ללכת לבית המשפט במקרה של ויתור, אלא זו תהיה החלטה של בעל התפקיד.
דלית זמיר: אם הצד השני לא מקבל את ההחלטה הזו – הוא יצטרך ללכת לבית המשפט.
תמי סלע: כן, ושאם הוא פונה הוא גם יקבל החלטה פוזיטיבית של בעל התפקיד - -
לאה נס: שאלה – אולי, אם כבר עושים את זה במסגרת כל כך מפורטת, שווה לחשוב על זה: לפעמים יש עובדים של החברה שהם חיוניים מאד.
לאה נס: אני יודע שאי אפשר לכפות שירותי עבודה, אבל אולי לתקופת ביניים קצרה, כדי להחזיק אותה, אחרת - -
אבי דיכטר: אנחנו לא רוצים להיכנס לזה.
אבי דיכטר: מאד נזהרנו מהעניין של יחסי עבודה.
אבי דיכטר: זה יכול להפיל פה את ההצעה.
תמי סלע: בסעיף (ב) בעצם הכוונה היא שהבקשה של בעל תפקיד לבית המשפט – אולי באמת עכשיו ירדו החוזים שהוא רוצה לוותר עליהם – אבל לגבי כל החוזים הוא רוצה לאמץ, הוא אמור להתייחס לכל החוזים?
תמי סלע: או שמותר לו לא להתייחס לחלק מהחוזים?
תמי סלע: השאלה היא למה לא לכתוב את זה, כי אחרת זה קצת מטעה.
תמי סלע: יכולים להישאר חוזים שהוא לא מתייחס אליהם, שהוא לא פונה לבית משפט.
דלית זמיר: התפיסה היא – כלל החוזים, אבל כמו שאמרנו קודם, אני פוחדת ממצב שבו אם נכתוב פה "כל החוזים", ניצור מצב של אימוץ או ויתור במחדל, מה שאני לא רוצה.
דלית זמיר: אני רוצה שכל דבר יגיע דרכו.
דלית זמיר: ולכן אמרנו – זה באמת איזשהו סעיף שאין לו סנקציה אם אתה לא פונה.
דלית זמיר: זאת אומרת, התפיסה שלנו היא – כן, צריך לפנות עם כל החוזים, ולכן קבענו שצריך לבוא תוך תקופה שיקבע השר.
דלית זמיר: אבל אם תכתבי פה את כלל החוזים, ויש חוזה אחד שאנחנו לא התחשבנו בו, ולא ידענו על קיומו, יכול להיות שאז אני אמנע מבעל תפקיד את האפשרות לקבל החלטה לגביו מאוחר יותר.
תמי סלע: אז אולי רק להגיד- ביחס לחוזים קיימים, אפילו לא "החוזים הקיימים", שיהיה ברור שזו בקשה שמתייחסת למסה ולא - - דבר נוסף – כשיש התייחסות לחוזה מסוים שלא נכלל, והצד השני פונה ומבקש שבעל התפקיד יגיד בקשה לגביו, אז יש התייחסות ל-30 יום או למועד אחר שיקבע בית המשפט.
תמי סלע: בהתייחסות למועד הכללי, שנמצאת בסעיף קטן (ב), בית המשפט קובע מועד ארוך יותר או אחר, רק אם הוא מצא שזה מוצדק בנסיבות העניין, וחשבתי שנכון יהיה לכתוב את זה גם שם, כי אחרת יגידו – למה פה זה לא מסיבות מיוחדות שמצדיקות מועד יותר ארוך, וכאן – כן.
תמי סלע: עוד שאלה נוגעת לתוצאות של אימוץ החוזה.
תמי סלע: אנחנו כל פעם אומרים שדין התמורה, בעצם שלא שולמה, בדרך כלל, יהיה כדין הוצאות הקפאה, ואז מתעוררת שאלה לגבי חיוב אחר שהוא חיוב, אולי, לבצע דבר, אבל התוצאה של אי קיום החיוב גם היא איזושהי פגיעה, שאני רוצה שסכום הפגיעה ייחשב להוצאות הבראה.
תמי סלע: השאלה היא אם לא נכון יהיה לנסח כך שיהיה ברור שזה לא רק חיוב שהוא אי תשלום תמורה, אלא כל חיוב שעומד מול חיוב אחר, שהחברה לא ביצעה את החיוב שלה וגרמה נזק בתקופות האלה, הרלבנטיות, ייחשב כהוצאות הבראה.
תמי סלע: ניסינו לנסח את זה, יכול להיות שצריך ללטש את הניסוח, אבל המהות היא שזה לא צריך לחול רק על חיוב של החברה שהוא חיוב לתשלום תמורה, אלא יכול להיות גם על חיובים אחרים.
דלית זמיר: אנחנו מסכימים בגדול, זאת אומרת – הבעיה קיימת בעיקר בעניין של התמורה, אבל ננסה לנסח משהו כזה, ביחד.
תמי סלע: דבר נוסף – בסיטואציה שבה רואים את סכום הפגיעה כהוצאות הבראה - - -
דלית זמיר: מה שהיה עוד זה גם לעניין הזה.
דלית זמיר: ההערה הקודמת - - זה למצב שבו רואים את סכום הפגיעה כהוצאות הבראה.
תמי סלע: כן, אבל עכשיו – עניין אחר, זה הסכמה של בעל התפקיד, גם משהו שדיברנו, שהסכמה יכולה להיות גם בהתנהגות, ולא דווקא הסכמה בפועל.
תמי סלע: אולי נכתוב את זה במפורש.
תמי סלע: זה גם משהו שהכנסנו בנוסח כהערה מהותית.
תמי סלע: לרבות הסכמה בהתנהגות.
תמי סלע: זאת אומרת, הסכמה שהמשמעות שלה היא שרואים את זה כהוצאות הבראה.
דלית זמיר: אני לא רוצה לכתוב את זה כי אז את יוצרת מצב שאת מרחיבה יותר מדי את ההגדרה של מה זו הסכמה.
דלית זמיר: אם אני אכתוב "הסכמה בהתנהגות" יגידו לי – אני מפרש את הפעולה הזו כמה שנכנס לסעיף בצורה מפורשת.
דלית זמיר: אם אני כותבת "הסכמה" אז ברור שבדברים שהם ברורים, זאת אומרת – שיש לך שימוש בנכס הזה, המשכתי להיות בנכס או המשכתי לעשות שימוש בנכס הזה בצורה פוזיטיבית, ברור שאפשר לראות את זה מכוח הפסיקה כהסכמה.
דלית זמיר: אני חוששת קצת מזה שנכתוב איזה משהו שהוא הסכמה פלוס משהו נוסף, שהפרשנות תהיה יותר רחבה, ונקבל מקרים בהם בעל תפקיד לא היה מודע בכלל לחוזה הזה, שזה הדבר שאנחנו חוששים ממנו.
דלית זמיר: אנחנו רוצים שזה יהיה במודעות.
דלית זמיר: אז אני חושבת שלא צריך לכתוב את זה, אני מסכימה אתך לעיקרון, לדעתי זה נכנס לתוך ההסכמה, ממילא.
תמי סלע: והעניין של הפרה שהיא לא הפרה בשל עילת חדלות פירעון.
דלית זמיר: זה נוסח.
אסף חמדני: הערה קצרה לגבי חוסר בהירות – אין לנו, לבנקים, הסתייגות מהעיקרון שאומר שחברה יכולה לוותר על חוזה אשראי ולא לקחת עוד אשראי.
אסף חמדני: יש לנו ספקות לגבי האופן הקונקרטי שבו מנוסחות התוצאות של הויתור, בסעיף קטן (י) , והשאלה היא האם מעבר לנטל הכלכלי של החברה – האם אין פה דברים שאפשר להשתמש בהם כדי שבעצם בעל התפקיד או החברה תוכל להשתחרר גם מהשלכות חוזיות אחרות שמשליכות גם על אשראי שניתן בעבר, ויכול להיות שיהיו לנו הצעות יותר קונקרטיות איך לחדד את זה.
אסף חמדני: זו השאלה שרצינו להעלות.
תמי סלע: לא כל כך הבנתי.
אסף חמדני: השאלה היא האם במסגרת הויתור תוכל החברה להשתחרר גם מתנייות חוזיות של אשראי שניתן בעבר.
אסף חמדני: ניקח את המקרה שבעיניי הוא הכי מובהק, שהוא קל , אבל הוא ממחיש את זה - האם אוכל להגיד שאני מוותר על חוזה קיים שבו נקבע לי שיעור ריבית מסוים ולכן, מכאן והלאה החוב לא יוכל לצבור ריבית לפי הריבית ההסכמית.
אסף חמדני: אני לא חושב שזו היתה הכוונה.
דלית זמיר: זה גם לא מה שכתוב כרגע.
אסף חמדני: השאלה היא – שוב, אולי נציע הצעות קונקרטיות נקודתיות שאפשר יהיה לחדד את הנקודה הזו.
דלית זמיר: כשאומרים ויתור על נכס, על חוזה כזה, לא מתכוונים לשנות את התנאים שלו.
דלית זמיר: זה ויתור שלו, ואז המשמעות היא שכל החוזה הזה הופך להיות חוב עבר.
דלית זמיר: לכן אני לא יכולה לשנות בתוך החוזה ולומר – לא - - -
אסף חמדני: על ה עיקרון אין מחלוקת, השאלה היא – זאת אומרת, אנחנו דנים בינינו לבין עצמנו איך לשפר את סעיף (י), זה הכל.
דוד רותם: אני רוצה לסיים את הישיבה.
דוד רותם: אני רוצה להודיע לכם שביום שלישי הבא תתקיים ישיבה ארוכה.
דוד רותם: באותו יום אני אסיים גם את זה וגם את הסדרי החוב.
דוד רותם: נקדיש עוד 20 דקות לחוק הזה ואז נעבור להסדרי חוב.
אבי דיכטר: אני מבקש שאת הנושא של אשראי חדש שהוא סוגיה ממוקדת – אם אפשר בכל זאת, למצות בדיון הזה.
דוד רותם: אי אפשר, הייעוץ המשפטי עדיין לא גמר לעבוד עליו.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת החוקה כממלא מקום של היושב-ראש הקבוע.
אורי מקלב: על סדר יומה של הוועדה: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון) (הצבעת משרתים בשירות לאומי), התשע"א-2011, הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
אורי מקלב: יש לנו עוד חוק?
אורי מקלב: החוק השני הוא הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת המשרתים בשירות לאומי), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת זבולון אורלב.
אורי מקלב: אם כך, אנחנו יכולים להתחיל.
אורי מקלב: ניתן לך, אדוני, להציג את החוק.
אורי מקלב: לפי החלטה של הנהלת הקואליציה אנחנו נדון בחוק עד שנוכל להצביע עליו, אבל את ההצבעה עצמה אנחנו לא נקיים.
אלעזר שטרן: יש החלטה של הוועדה לפי סעיף 84 לתקנון למזג את זה, ואחרי זה אנחנו נעביר לוועדת הכנסת את הבקשה לאישור.
אורי מקלב: איך שלא יהיה אנחנו לא יכולים להצביע.
זבולון אורלב: גם על המיזוג לא נוכל לעשות היום?
אלעזר שטרן: לא, אפשר להחליט על המיזוג.
אלעזר שטרן: אנחנו נצטרך להעביר את זה לוועדת הכנסת לקבל מהם את האישור.
אורי מקלב: כל זמן שלא היתה החלטה של ועדת הכנסת לאשר את המיזוג, אנחנו ממילא לא יכולים להצביע.
אלעזר שטרן: יש בזה דעות שונות.
אלעזר שטרן: יש כאלה שאומרים שכן, יש כאלה שאומרים שלא.
דורית ואג: על זה התווכחנו הבוקר.
אורי מקלב: עד עכשיו היה נהוג שכן.
אלעזר שטרן: יש ויכוחים על הפרשנות של התקנון, אם אפשר להצביע לפני אישור של ועדת הכנסת - -
זבולון אורלב: תלכו לחומרא.
אלעזר שטרן: - - אם הוועדה פה יכולה להצביע לפני שוועדת הכנסת אישרה את המינוי, כן או לא.
זבולון אורלב: אתה צריך אבל להצביע כדי לפנות לוועדת הכנסת.
אלעזר שטרן: לא, אבל אתה צריך להצביע על המיזוג.
אלעזר שטרן: נגיד שהצבעת על המיזוג פה בוועדה.
זבולון אורלב: אתה צריך את אישור ועדת הכנסת.
אלעזר שטרן: השאלה אם אתה יכול להצביע פה בוועדה לאשר את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית על תנאי שוועדת הכנסת תאשר.
זבולון אורלב: אם הוועדה פה לא מצביעה, על סמך מה יושב-ראש הוועדה פונה לוועדת הכנסת?
דורית ואג: לא, הוא אומר להצביע רק על המיזוג.
אלעזר שטרן: יש הצבעה על המיזוג, ויש הצבעה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
זבולון אורלב: לא, אני מדבר על הצבעה על המיזוג.
אלעזר שטרן: הצבעה על המיזוג בכל מקרה חייבים.
זבולון אורלב: קודם פה, ואחרי זה - - -
אלעזר שטרן: זה בכל מקרה.
זבולון אורלב: אז זה מה שאני מציע.
זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לומר דבר בשבח האכסניה של הוועדה ושל היושב-ראש הקבוע של הוועדה.
זבולון אורלב: לאחר שהוא ראה שאני מתקשה בקידום החקיקה הפרטית, באחת ההזדמנויות הוא יזם את החקיקה של הוועדה.
זבולון אורלב: ההצעה שעברה קריאה ראשונה היא הצעת הוועדה, על פי יוזמתי, ואני מברך את הוועדה.
זבולון אורלב: ולאחר שהוועדה אישרה בקריאה ראשונה להצבעה הצלחנו להשיג את ההסכמה של כל ראשי הסיעות בקואליציה של אז, כדי שגם הקריאה הטרומית תעבור, והתחייבתי, ואני אעמוד בהתחייבותי, שההצעה שלי תמוזג בהצעה של הוועדה, ואני אלך על-פי נוסח הוועדה.
זבולון אורלב: אז צריכים לדון בנוסח של הוועדה, ואני אוטומטית אמזג את ההצעה שלי, כך שלא צריכים לדון בהצעה הפרטית שלי.
זבולון אורלב: עניין החוק הוא מאוד פשוט.
אורי מקלב: אז אנחנו הולכים לדון עכשיו בהצעה של הוועדה?
זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, הרציונל של ההצעה שלי הוא רציונל מאוד פשוט.
זבולון אורלב: כיוון שהמשרתים בשירות לאומי ובשירות אזרחי מקבלים את הזכויות של המשרתים בצה"ל, וכיוון שחלקם משרתים מחוץ למקומות מגוריהם, למרות שמגיע להם ביום הבחירות לקבל יום חופש ולחזור הביתה ולהצביע ולחזור חזרה למקום שירותם, חשבנו, מתוך הניסיון, שהואיל וחלקם משרתים בכפרי נוער עם נוער בסיכון, והואיל וחלקם משרתים בבתי-חולים, אין טעם להוציא אותם מנהריה שיחזרו לירושלים, ומירושלים חזרה לנהריה, אלא שיצביעו במעטפות כפולות במקומות מגוריהם.
זבולון אורלב: כמו שעושים החיילים בצה"ל, ולא חשוב אם מדובר בלוחמים שנמצאים בשדה, ובאמת טכנית לא יכולים להגיע, או גם חיילים בקריה שגרים ברמת-גן, אבל הם יכולים להצביע בקריה בתל-אביב.
אורי מקלב: או שוטרים.
זבולון אורלב: או שוטרים.
זבולון אורלב: כך חשבנו שמן הראוי לעשות, ואני שמח שגם הנהלת הקואליציה וראשי הסיעות הסכימו למהלך הזה.
זבולון אורלב: ולכן הוגש נוסח שהוסכם.
זבולון אורלב: היתה לנו פגישה מקדימה של מנהלת השירות הלאומי יחד עם ועדת הבחירות המרכזית, כדי שנטפל גם בעניינים הטכניים: איזה אישור, מי נותן וכדומה, והגענו לאיזשהו נוסח מוסכם, והנוסח שהמנהלת הסכימה עם ועדת הבחירות המרכזית הוא גם נוסח שמקובל עלי.
זבולון אורלב: שמעתי שיש איזה הערות למשרד המשפטים, שנשמע אותן.
זבולון אורלב: אנחנו רק ביקשנו עוד דבר אחד.
זבולון אורלב: המרחק של 100 קילומטר הוא מרחק שרירותי.