GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמרית גולן: כי הודעה בר בקשת תיקון לפי סעיף קטן (ב) מתייחסת להודעה על הבקשה לאחר הפרסום של קיבול בקשת הפטנט, לפי סעיף 26.
יצחק הרצוג: ואתם גם מציעים את סעיף קטן (ה)?
שמרית גולן: יש לנו שלוש תקופות: אחת היא אחרי מתן הפטנט; השניה היא אחרי קיבול ועד מתן הפטנט – זה המצב הקיים היום.
שמרית גולן: בשני המקרים תינתן הודעה על תיקון, כי בשני המקרים כבר ניתן להגיש התנגדות.
שמרית גולן: אחרי קיבול כבר ניתן להגיש התנגדות, גם אם זה תיקון פורמלי.
שמרית גולן: סעיף (ה) נועד להבהיר שאנחנו מודעים לכך שבקשות לתיקון בקשות פטנט תלויות ועומדות מפורסמות, אבל הן מפורסמות במסגרת התיק הפתוח ולא תינתן עליהן הודעה נפרדת.
מיכל חכמי: אני חושבת שאם עומדים על זה שצריך להוסיף את סעיף (ה), אז צריך להיות ברור שמדובר בתיקונים אשר, כמו בסעיף (א), לא נקבעה דרך אחרת בחוק לעשיית התיקון.
קריאה: זה כבר שינוי של החוק כולו.
מיכל חכמי: גם זה שינוי של החוק כולו.
יצחק הרצוג: אולי יסבירו לנו.
רון תומר: אני רוצה להסביר מה מפריע, כמי שחי את היומיום.
רון תומר: פורסמה בקשת פטנט, אני יכול להיכנס לאינטרנט להוריד אותה.
רון תומר: נניח שחצי שנה אחרי זה בעל הפטנט ביקש לתקן אותה - - -
דוד גילת: זה לא רלוונטי.
רון תומר: תן לי להסביר.
רון תומר: עדיין הבקשה שנמצאת באינטרנט לפי סעיף 16א תהיה הבקשה בנוסחה המקורי.
רון תומר: בתוך תיק הבחינה, של אלפי עמודים, ישנה בקשה לתקן אותה.
רון תומר: אם אני הציבור ואני נכנס שנתיים אחר כך, אני מקבל את הנוסח הלא מעודכן ואין לי שום פרסום לדעת שזה תוקן.
רון תומר: אם אקרא את תיק הפטנט של 1,000 עמודים, אולי אמצא מכתב עם בקשת תיקון בפנים אבל אני, הציבור, לא מסוגל לעמוד בזה.
מיכל חכמי: אבל הוא לא ביקש לפי סעיף 170.
זבולון אורלב: אז לפי איזה סעיף הוא יכול לבקש את זה?
מיכל חכמי: לפי סעיף 22.
יצחק הרצוג: יש פה מלחמה על נוסח סעיף שאולי הוא מין בשאינו מינו.
יצחק הרצוג: אולי נשמע את עורך הדין בנד ואחר כך את עורכי הדין האחרים.
יצחק הרצוג: לא הבנו מה אתם רוצים מאתנו.
טל בנד: אני מבין שאומרת גברת חכמי שסעיף 170 משמש אותה ואחרים בדרך כלל לתיקונים טכניים.
טל בנד: אבל אנחנו קוראים את סעיף 170, הוא פלטפורמה רחבה לכל תיקון.
יצחק הרצוג: אבל אתם חיים אתו שנים.
טל בנד: אגב, יש החלטות רשם שעשו שימוש ב-170 לתיקונים מהותיים.
טל בנד: נכון, גברת חכמי?
טל בנד: יש.
טל בנד: זאת פלטפורמה - - -
יצחק הרצוג: אז נשמע את הרשם ונראה מה הוא אומר.
מיכל חכמי: לא כאשר נקבעה דרך אחרת בחוק לעשות את זה.
טל בנד: חבר הכנסת הרצוג, זאת פלטפורמה לכל התיקונים, גם תיקונים שהרשם יכול ליזום במסמכים שהוא הוציא, גם תיקונים של אחרת ולכן צריך להיות זהירים אם עושים בו שימוש.
טל בנד: זאת הערה אחת.
טל בנד: הערה שניה לגבי סעיף קטן (ה).
טל בנד: משרד המשפטים רוצה להבהיר, אני חושש שזה יפעל כבומרנג כי כל מסמך שבתיק הפטנט פתוח לציבור מרגע שיש 16א.
טל בנד: החשש שלי הוא כשאתם כותבים שבקשות פטנט יהיו פתוחות לעיון אז אולי משהו אחר לא פתוח לעיון.
טל בנד: הסיכום היה שסעיף 16א פותח את הכול לעיון הציבור.
נעמה מנחמי: נראה לי שכל התיקון הזה אולי הוא מיותר ועושה יותר בלגן מאשר מועיל.
דוד רותם: אני רוצה לשמוע את הרשם.
דוד רותם: תגיד לי שאתה לא צריך את הסעיף הזה ולא אתקן אותו ושלום על ישראל.
יצחק הרצוג: אם יש פה מהות, תגיד לנו.
אסא קלינג: אני לא סבור שהיה צריך לתקן אותו.
זבולון אורלב: רגע, יש לי הערה.
זבולון אורלב: אני לא מסוגל להבין מה הבעיה לתת לציבור אינפורמציה שהתבקש תיקון לבקשת פטנט כזו וכזו.
זבולון אורלב: אני מצטער, לא מסוגל להבין את זה.
דוד רותם: אומר לי היושב ראש שזה כתוב בסעיף 170(ב).
מיכל חכמי: לא הסעיף הזה.
רון תומר: מה שכתוב בסעיף 170(ב) זה רק אחרי סעיף 26 ולא אחרי סעיף 16.
רון תומר: זה מה שמנסים למחוק.
יצחק הרצוג: תסביר לנו.
יצחק הרצוג: נכון שאנחנו נורא לא מבינים מה אנחנו קוראים, אבל בכל זאת, כתוב: בקשת תיקון.
רון תומר: אבל אחרי 26.
יצחק הרצוג: מה זה 26?
רון תומר: 26 זה אחרי שהוא קובל.
רון תומר: זה אחרי החמש שנים לא אחרי 18 חודש.
רון תומר: בתקופה הזו, בין הפרסום לקיבול, יהיו תיקונים והם לא יפורסמו.
מיכל חכמי: אני חושבת שמה ששוכחים כל הזמן זה את הסייג: כאשר לא נקבעה דרך אחרת בחוק לעשיית התיקון.
מיכל חכמי: כלומר, אנחנו מרים על בקשות לפי סעיף 170.
מיכל חכמי: שום בוחן, וגם לא כבוד הרשם, לא יקבל בקשה לתיקון תביעות לפי סעיף 170.
דוד רותם: הרשם, תגיד לי ר אחד: אתה צריך את התיקון הזה?
אסא קלינג: ציינתי כבר שאיני סבור שיש מקום לתיקון.
דוד רותם: לא צריך לתקן.
דוד רותם: אז בעצם מה שהם טוענים פה:
דוד רותם: איך נדע או לא נדע - מה שהם לא ידעו עד היום הם לא ידעו.
אסא קלינג: אני חושב שצריך להבהיר.
אסא קלינג: מכוח 16א התיקים הולכים להיות פתוחים לעיון הציבור, כל התיק, וזה לא אלפי עמודים.
אסא קלינג: כאשר יוגש מסמך שכותרתו: בקשה לתיקון ר מה, בין אם זה פורמלי ובין אם זה מהותי - זה יופיע ככותרת בתיק באופן אלקטרוני.
יצחק הרצוג: אבל הוא אומר שאיך שהוא קורא את הסעיף זה מוגבל רק לאחר חמש השנים.
יצחק הרצוג: האם אתה קורא את זה כך?
אסא קלינג: זה לגבי ההתנגדות.
יצחק הרצוג: ר אליו.
יצחק הרצוג: בסוף זה ריב מקצועי.
יצחק הרצוג: בחיים לא הגשתי בקשה ואני לא יודע על מה אתם מרים, אני מנסה לראות שלא תהיה תקלה מתחת ידי המחוקק.
יצחק הרצוג: הוא אומר לך שיש תקלה.
יצחק הרצוג: אם אתה לא מסכים תגיד לו, אז נדע.
אסא קלינג: לטעמי אין כאן תקלה.
אסא קלינג: אחרי תיקון החוק הזה כל המידע פתוח באופן מסודר, שזה לא אלפי עמודים אלא יחפש את המילה "תיקון" בתיק ויגיע לכותרת שכוללת את המילה "תיקון" ואז ידע אם היה תיקון.
אסא קלינג: ירצה – יסתכל, לא ירצה – לא יסתכל.
נעמה מנחמי: האם אתה חושב שצריך להוסיף בסיפא של סעיף (ב): לא יפרסם הודעה לבקשה אלא לאחר פרסום לפי סעיף 16א או לפי סעיף 26?
אסא קלינג: זה היה התיקון המקורי שהוצע.
אסא קלינג: מה שאנחנו אומרים כאן שהצורך בפרסום כאן הוא לשם מתן זכות התנגדות לציבור לאחר שיש קיבול או שניתן הפטנט.
אסא קלינג: כאשר אנחנו בשלב שלפני הקיבול, דהיינו בשלב הבחינה, עד היום לא היה פתוח לעיון הציבור והיום, מכוח 16א רבתי ממילא פתוח לעיון הציבור.
אסא קלינג: אין צורך בהודעה פרטנית לגבי כל מכתב ומכתב שנכנס לתיק.
אסא קלינג: כאן אין צורך בהודעה מאחר שזכות ההתנגדות תהיה בסוף הדרך, בשלב הקיבול, שאז יתייחס גם לעניינים שירצה, במידה שתוקנו לאורך הדרך שלא כדין, לטעמו.
דוד רותם: לא יהיה תיקון בסעיף 170.
נעמה מנחמי: סעיף 179, קראנו אותו אתמול וכבר לא היו מחלוקות לגבי הנוסח.
נעמה מנחמי: עלתה רק שאלה מהותית האם ניתן להגביל את התמלוגים במקרה שבו יתבקשו אורכות על-ידי המבקש.
נעמה מנחמי: למשרד התמ"ת, ועכשיו גם למשרד המשפטים, יש עמדה מגובשת בנושא.
בתאור סיטון: נכון.
בתאור סיטון: בדומה לעיכוב הפיצויים בשל אורכות, גם עיכוב בשל יידוע נוגד את נוסח ההסכם עם ארצות-הברית.
בתאור סיטון: עיכוב הפיצויים, אם אין יידוע המפר, הוא נוגד את נוסח ההסכמים - - -
הווארד פולינר: היא עונה על actual notice.
נעמה מנחמי: כן, לא הגדרתי את זה נכון.
נעמה מנחמי: זה לא רק אורכות אלא גם עלתה השאלה אם נדרשת הודעה ממשית.
דוד רותם: בדקתם, אוקיי.
נעמה מנחמי: אז אנחנו משאירים את 179 כמו שהוא.
קריאה: דהיינו, ממשלת ארצות-הברית דורשת מאתנו יותר מאשר אצלם.
טל בנד: לא, ממשלת ארצות-הברית לא דורשת.
טל בנד: אנשים פה מקבלים על עצמם את האיום האמריקני.
טל בנד: אולי נושיב פה את נציג השגרירות.
דוד רותם: כל מה שאתם אמרתם, הכול נכון.
נעמה מנחמי: רק להבהיר.
נעמה מנחמי: הטענה שלהם אומרת שאצל האמריקנים יש דרישה ל-actual notice.
נעמה מנחמי: נכון שההסדר הוא שונה לחלוטין.
נעמה מנחמי: אולי הווארד יתייחס, אתמול היתה לו עמדה אחרת.
דוד רותם: אתמול היתה לו עמדה הפוכה, הוא בדק את זה.
דוד רותם: ברגע שאומרים לי: אדוני, זה נוגד את ההסכם עם האמריקנים – אני לא אנגוד את ההסכם עם האמריקנים.
דוד רותם: לא הייתי חותם עליו מלכתחילה, אבל אחרי שחתמו עליו מקבלים את המלקות.
נעמה מנחמי: סעיף 188א רבתי – איחוד עילה.
דוד רותם: שאלה לי אליכם רבותי: אני לא רוצה לאשר את הסעיף הזה ולא אאשר אותו.
דוד רותם: האם הסעיף הזה בוער בעצמותיכם?
דוד רותם: אז תגישו בקשה לתיקון החוק בנפרד וזה הכול.
דוד רותם: לא אאשר את הסעיף הזה, הלכת עשיר היא גדולה מדי, לא הספקתי לקרוא אותה כל הלילה, יש את המאמרים של גרוסקופף – הרבה יותר מדי עבודה.
דוד רותם: אני לא רוצה לאשר את זה בדרך אגב, זה לא סעיף לאישור בדרך אגב.
שמרית גולן: זה לא משהו שנוסף עכשיו.
דוד רותם: אני יודע שזה לא נוסף עכשיו, אבל אני נתקלתי בו אתמול ואני צריך ללמוד יותר מדי בשביל להחליט לגביו.
דוד רותם: אז אני מציע שאת הסעיף הזה תגישו בהצעת חוק נפרדת, לתקן את חוק עשיית עושר.
יצחק הרצוג: יש לזה המון מניעים.
יצחק הרצוג: החוק שהבאתם נבע ממשא ומתן מדיני כשיש פער מובנה בין שיטת המשפט הישראלית לזרה.
יצחק הרצוג: פה הכנסתם לנו משהו חדש, שהוא אגבי לכל הנושא של החוק.
יצחק הרצוג: לבטל פסק דין של בית המשפט העליון - אני לא יודע איך להתמודד עם החומר הזה - - -
דוד רותם: הוא – יש לו בעיה עם זה; לי אין בעיה לבטל פסקי דין של בית המשפט העליון.
יצחק הרצוג: אני יודע, אבל יכול להיות שיש פה צדדים שהם צדדים לתיק.
יצחק הרצוג: אני אפילו לא יודע.
יצחק הרצוג: זה נראה לנו לגמרי לא במקום לדחוף לנו את זה ככה, בצורה הזאת.
שמרית גולן: א', זה היה בתזכיר החוק שפורסם עוד לפני ההסכם עם ארצות-הברית.
דוד רותם: נכון, הכול טוב ויפה.
דוד רותם: השאלה היא רק - - -
שמרית גולן: ב', זה לא מבטל את פסק דין עשיר, כי פסק דין אמר שההסדר השלילי בחוק הפטנטים הוא לא מספיק מפורש כדי לא להחיל עליו את עשיית עושר ולא במשפט.
שמרית גולן: ברגע שהמחוקק כותב במפורש שזה לא יחול, אז זה פותר את הלקונה כביכול.
דוד רותם: יש את גרוסקופף ויש בלי סוף סיפורים, השאלה היא האם נוגע לכם לנשמה.
דוד רותם: האם החוק יהיה פגום?
דוד רותם: אני יכול לעשות עוד ר, אני יכול להחליט על פיצול.
דוד רותם: אם אני מפצל את זה, אז אעשה אחר כך יום עיון.
שמרית גולן: אם אישור החוק תלוי בזה אז נסכים לפיצול.
שמרית גולן: נשמח אם זה יידון יחד עם הצעת החוק הבאה שתגיע לוועדה.
דוד רותם: איזו הצעת חוק הבאה?
נעמה מנחמי: אחת מהצעות החוק הבאות שמגיעות לוועדה היא התכוונה.
שמרית גולן: תהיה עוד הצעה בחודשים הקרובים.
שמרית גולן: טוב, בלית ברירה.
רון תומר: אני רוצה להסביר למה לדעתי זה כן קשור לכל העניין.
דוד רותם: היום לא אדון בזה, החלטתי על פיצול.
רון תומר: רק שיידע אדוני שזה קשור לאיזונים.
דוד רותם: כשנגיע לדיון הזה זה ייבדק.
נעמה מנחמי: נשארו לנו שני סעיפים: סעיף התחילה וסעיף 19א – בחינה על אתר.
נעמה מנחמי: אני מציעה שנתחיל עם סעיף התחילה בגלל שאני מקווה שהמחלוקות שם יהיו יותר קלות ואז נוכל להתמקד בבחינה על אתר.
נעמה מנחמי: סעיף 19 – תחולה והוראות מעבר.
נעמה מנחמי: קראנו אותו פעם אחת, התחלנו לר עליו.
נעמה מנחמי: הקושי העיקרי הוא חשש מהצפה של הרבה מאוד בקשות שיפורסמו עכשיו לפי פרסום 18 חודש, מה שהתחיל את המרוץ.
נעמה מנחמי: משרד המשפטים, מה עמדתכם כרגע?
שמרית גולן: במקור קבענו שהחוק ייכנס לתוקף לגבי בקשות תלויות ועומדות שלושה חודשים לאחר יום התחילה.
שמרית גולן: בעקבות הטענות שהציבור לא יוכל לעמוד בהוראה כזו, בגלל ההצפה של הבקשות, הסכמנו לנוסח שמופיע כיום בנוסח של הוועדה, שזה לפרוש את הבקשות באופן שבכל חודש יפורסמו כ-7,500 בקשות.
שמרית גולן: לפי הכמות הנוכחית זה אומר שתוך כשישה חודשים יפורסמו כל הבקשות התלויות ועומדות.
שמרית גולן: זה נוסח של פשרה, בגלל הטענה של חוסר היכולת של הציבור לעמוד בהוראה.
דוד רותם: זה מה שכתוב אצלנו כהצעת טל בנד.
נעמה מנחמי: לא, זה אחר כך.
נעמה מנחמי: מדובר כעת על ההצעה הראשונה, שמרת על 7,500 בקשות בכל חודש.
נעמה מנחמי: טל בנד היה רוצה לפרוש את זה ל-18 חודשים במקום חצי שנה.
טל בנד: נכון, מה שייצר כמות של 2,500 בקשות לחודש בערך.
טל בנד: זו כמות ממוצעת של שנה.
טל בנד: אנחנו לא יכולים לעמוד בכמות של חמש שנים בחודש, אדוני.
טל בנד: אפשר להטיל על הציבור פיצויים רטרואקטיביים סתם, אבל צריך לתת לו אפשרות להתגונן גם.
שמרית גולן: אנחנו פשוט חוששים שזה חורג יותר מדי מרוח ההסכם עם ארצות-הברית, שבו נאמר שהחוק יחול על בקשות תלויות ועומדות.
שמרית גולן: אנחנו לא רוצים להשהות את התקופה הזו - - -
דוד רותם: הייתם צריכים לבוא עם החוק הזה לפני ההסכם עם ארצות-הברית כדי שנגיד לכם מה לא לחתום.
שמרית גולן: אם זה היה עוזר.
מאיר פרוש: ההסכם נחתם לפני שנתיים.
מאיר פרוש: אמרנו בדיון הקודם שאנחנו חושבים שאפשר לפרוש וזה בסדר, אבל 18 חודש נראה לנו זמן לחלוטין לא סביר.
מאיר פרוש: לצורך הרצון להגיע לפתרונות פרקטיים ולסגור את זה אנחנו חושבים שכדאי להגיע לפרק זמן סביר, אבל לא 18 חודש.
מאיר פרוש: חצי שנה גם היא מעבר להסכם, שלפיו אמור הכול להתפרסם ביום כניסתו של התיקון לתוקפו.
אברהם מיכאלי: אנחנו עובדים אצל האמריקנים?
נעמה מנחמי: יש הערות, חוץ מההערה הנוגעת לכמות הבקשות בכל חודש?
נעמה מנחמי: הערה ניסוחית או כל הערה אחרת?
טל בנד: ראשית, קיבלנו את ההצעה.
טל בנד: הוועדה שלחה לר אתנו, אף אחד לא דיבר אתנו.
טל בנד: פניתי למי שמייצג את מר פוגטש, לפי המלצת הוועדה, כדי לנסות להגיע להסכמה ריאלית כאן.
טל בנד: התשובה היתה שאם נחזור בנו מבחינה על אתר אז יסכימו.
טל בנד: לגופם של רים, בנוסף למגבלה של הבקשות, ביקשנו שבהוראת המעבר, לכל הפחות שם, יסבו את תשומת ליבו של הציבור וייתנו התראה ספציפית על בקשה שהתפרסמה.
טל בנד: אני לא חושב שמשרד המשפטים התנגד להיבט הזה, אבל הוא נמצא פה והוא יכול לומר בעצמו.
דוד רותם: הבנתי ממשרד התמ"ת שדרישה כזאת מנוגדת להסכם עם האמריקנים, ואני לא אגרום להפרת הסכם.
טל בנד: אם כך, אדוני, חבל לתת הוראת מעבר בכלל – שיתפרסמו כל הבקשות בבת אחת.
טל בנד: הרי כל דחייה, גם שישה חודשים זה הפרה של ההסכם לפי גישת התמ"ת.
טל בנד: האמריקנים ודאי יקבלו בשמחה את העובדה שהועבר החוק, שהוא מתחיל יישום.
טל בנד: זה בלתי אפשרי להתמודד עם צונאמי של 45,000 בקשות פטנטים, ואף אחד לא טרח לשאול את האמריקנים אם יש להם בעיה עם העניין הזה.
טל בנד: הנציגים הכי קרובים שלהם, שנמצאים כאן, אומרים שהם מוכנים לשישה חודשים.
טל בנד: זה לא מספיק.
דוד רותם: מבחינתי אין לאמריקנים נציגים כאן, פרט לנציגים של הממשלה.
דוד רותם: מי שחושב שהוא מייצג את האמריקנים ימשיך להישאר במחשבה הזו.
מיכל חכמי: יש לי שאלה לכבוד הרשם.
מיכל חכמי: הבקשות שתתפרסמנה, החיפוש לפי סיווג יהיה רך?
מיכל חכמי: יהיה אפשר לבודד את אלה שנמצאות בסוג מסוים?
מיכל חכמי: כלומר, שכל תחום יוכל לחפש כמות הרבה יותר קטנה של בקשות?
מיכל חכמי: זה בשביל לנסות לייעל את העומס הזה, שאין ספק שהוא עומס מאוד גדול.
אסא קלינג: באפיון הראשוני הנוכחי של מנועי החיפוש - - -
אברהם מיכאלי: איזו פשרה אפשר לעשות, באמצע, שהאמריקנים לא יכעסו?
דוד רותם: תשאל את התמ"ת ואת משרד המשפטים.
אברהם מיכאלי: הם אמרו את דעתם.
אברהם מיכאלי: שמעת.
אברהם מיכאלי: הם אמרו שישה חודשים.
דוד רותם: ואם מיכאלי רוצה קצת יותר משישה חודשים?
אברהם מיכאלי: כדי שנהפוך את זה לסביר, עם כל ההתחשבות במגבלות שישנן.
בתאור סיטון: מה שהוחלט בוועדת השרים והוסכם על-ידי הממשלה היה שלושה חודשים, ולכן 7,500 מסמל את ההתפשרות מבחינתנו.
שמרית גולן: זה אומר שזה שישה חודשים אחרי שלושה חודשים.
שמרית גולן: סך הכול תשעה חודשים ליישום.
טל בנד: השאלה היא כמה זמן זה נותן, לא כמה זמן ליישום.
נעמה מנחמי: אקרא את הנוסח, כדי להיות סגורים עליו.
נעמה מנחמי: "הוראות חוק זה [החוק המתקן] למעט סעיף 2" – שעניינו תיאור תמצית והוא כבר לא רלוונטי ואפשר למחוק את החלק הזה - - -
שמרית גולן: דיברנו על הוראת תחילה נדחית לגבי סעיף 16א(א) ולגבי האופן המקוון של פרסום המסמכים, אז צריך להוסיף את זה להוראת התחילה.
קריאה: סליחה, מה אמרת שיימחק?
נעמה מנחמי: מהמילה "למעט" ועד המילה "יחולו", לא כולל את המילה "יחולו", מאחר שאלה שני סעיפים שכבר לא רלוונטיים.
נעמה מנחמי: סעיף 2 עוסק בתיאור תמצית, שלא הכנסנו, וסעיף 14 עוסק באיחוד העילה, שלא הכנסנו.
נעמה מנחמי: לכן נקרא את זה כך: "הוראות חוק זה יחולו יחולו גם על בקשות פטנט שהוגשו וטרם קובלו לפני יום תחילתו של חוק זה (להלן – יום התחילה), ואולם לעניין בקשות כאמור שחלף לגביהן המועד הקובע" – כלומר המועד לפרסום 16א – "לפני יום התחילה [ולעניין בקשות בין-לאומיות שחלף לגביהן מועד הפרסום לפי סעיף 16א(ב) כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה - יפרסם הרשם באינטרנט את ההודעה כאמור בסעיף 166א לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה, לא יאוחר מתשעה חודשים לאחר יום התחילה, אך לא יפורסמו בחודש אחד יותר מ-7,500 בקשות; לעניין זה, "המועד הקובע" – כהגדרתו בסעיף 16א(ג) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה.
נעמה מנחמי: " נוסיף, כפי שביקשה שמרית, גם הוראת תחילה לגבי סעיף 16א רבתי לעניין האופן המקוון של הבקשה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה תקופה יותר סבירה.
דוד רותם: רבותי, עשר דקות הפסקה.
נעמה מנחמי: נגמור את הוראת המעבר.
נעמה מנחמי: מה הנוסח המוצע על-ידכם?
שמרית גולן: בכפוף לשיקולי נוסח: ואולם לעניין בקשות כאמור שחלף לגביהן המועד הקובע וכו', יחל הרשם לפרסם באינטרנט את ההודעה שלושה חודשים לאחר יום התחילה, בקצב של 7,500 בקשות מדי חודש.
שמרית גולן: אפשר לנסח את זה בצורה יותר טובה, פשוט חבל לבזבז על זה את הזמן.
יצחק הרצוג: בדיון הקודם הייתם צריכים להציג לנו תוכנית על הפרישה.
נעמה מנחמי: הוועדה תסמיך אותי לקבוע את הנוסח לגבי הנושא, כשזה יהיה 7,500 בקשות לחודש, החל משלושה חודשים, נכון?
שמרית גולן: כן, מיום התחילה.
שמרית גולן: לגבי סעיף 16א(א) לקבוע שהפתיחה לעיון הציבור באופן מקוון תהיה החל מ-1 ביוני.
שמרית גולן: עד אז המסמכים יהיו פתוחים לעיון הציבור באופן שיורה הרשם.
אברהם מיכאלי: במה התקופה הזאת משתנה?
נעמה מנחמי: היא לא באמת השתנתה, רק הבהרנו את זה שוב.
אברהם מיכאלי: אז אני מנסה לפשר משהו, שיהיה הגיוני.
אברהם מיכאלי: אמרתי שאם לא 18 חודש שיהיה 12 חודשים, וזה לא מפר שום הסכם עם האמריקנים.
אברהם מיכאלי: אם הממשלה כבר הגדילה את זה משלושה לתשעה אז אין שום בעיה להגדיל את זה בעוד שלושה חודשים.
נעמה מנחמי: זה לא עוד שלושה חודשים, זה עוד חצי שנה כי זה שישה חודשים אחרי שלושה.
אברהם מיכאלי: שלושה ועוד שישה הממשלה כבר אישרה.
מיכל חכמי: עוד שלושה חודשים זו הקלה גדולה.
אברהם מיכאלי: מה אני מבקש?
אברהם מיכאלי: זו לא הפרה עם האמריקנים, זה עניין של ועדת שרים.
בתאור סיטון: ההסכם עם ארצות-הברית דיבר על פרסום מיידי.
אברהם מיכאלי: אם אישרתם תשעה תאשרו 12.
אברהם מיכאלי: 18 זה הרבה בשבילכם, את זה הבנתי.
בתאור סיטון: הסכמנו עם משרד המשפטים על 7,500 בקשות בחודש.
אברהם מיכאלי: זו לא תורה מסיני, זה חברים ששוקלים פעמיים.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני מבקש ללכת על פשרה כזאת כי זה הגיוני.
דוד רותם: אתה רוצה שאעלה את ההצעה שלך?
דוד רותם: אעלה את ההצעה שלך ונראה מה בוז'י יגיד.
יצחק הרצוג: צריך לראות מה מעשי מבחינה ארגונית.
יצחק הרצוג: הוא רוצה לפרוש יותר כי הוא חושב שהם לא יעמדו בעומס.
נעמה מנחמי: אין בעיה מבחינה ארגונית, הקושי הוא לא ארגוני.
יהודה לבנה: סליחה, על יסוד מה את אומרת את זה?
דוד רותם: הוא חושש שעורכי הדין והמתנגדים לא יספיקו לעבוד.
נעמה מנחמי: זה לא ארגוני של הרשם.
יהודה לבנה: לא, זה ארגוני של הציבור שצריך לשלם.
יהודה לבנה: מה זאת אומרת אין קושי ארגוני?
אברהם מיכאלי: עורכי הדין לא מעניינים אותי.
אברהם מיכאלי: אתה ואני מייצגים את הציבור, אם יש בזה משהו סביר – תגיד אתה שזה סביר, זה הכול.
אברהם מיכאלי: הנה, הבוקר דנו בעורכי דין מחוץ לארץ, אז אולי נייבא עוד כמה עורכי דין מחוץ לארץ.
מיכל חכמי: יש פה הבדל מאוד משמעותי בין הציבור לבין ציבור עורכי הפטנטים.
מיכל חכמי: לגבי ציבור עורכי הפטנטים, קיבלנו פה התחייבות מטעם הרשות שלגבי כל בקשה תישלח הודעה פרטנית, שזה מאוד יקל.
מיכל חכמי: אין סימטריה בהקלה כזו לציבור.
מיכל חכמי: ברור שזה עומס גדול מאוד.
יצחק הרצוג: אם ככה, צריך לפרוש.
יצחק הרצוג: השאלה היא כמה המערכת יכולה לספוג.
אסא קלינג: אדוני, אני יכול לעלות לאוויר עם כל ה-40,000.
אסא קלינג: מבחינתי, באותה מידה אני יכול להעלות אחד ביום.
אסא קלינג: ברגע שאהיה מוכן, החל מ-1 ביוני, אני יכול להעלות את הכול או בקצב שהוועדה תחליט עבורי.
אסא קלינג: זו נקודה טכנית לחלוטין.
דוד רותם: מה שמטריד אותי זה ההסכם עם ארצות-הברית.
אברהם מיכאלי: גם אותי זה מטריד.
אברהם מיכאלי: השאלה היא אם זה קריטי, כמו שתואר פה.
יצחק הרצוג: שזה לא ייראה מריחה.
אברהם מיכאלי: אני לא אוהב שמפחידים אותנו.
אברהם מיכאלי: אם יש בזה אמת – אני לא רוצה להפר שום הסכם.
בתאור סיטון: אם אתם רוצים שנבדוק את הנושא אנחנו יכולים לבדוק.
יצחק הרצוג: אנחנו רוצים לגמור החוק היום.
בתאור סיטון: 7,500 בקשות – אמנם זה לא ברוח ההסכם באופן מלא, אבל כנראה אפשר יהיה לחיות עם זה.
בתאור סיטון: מעבר לזה - - -
דוד רותם: אי-אפשר לחיות מעבר לזה?
דוד רותם: היא אומרת שאי-אפשר.
דוד רותם: גם אני חושב שתשעה חודשים זה מספיק.
רון תומר: אדוני, שאלה טכנית.
רון תומר: אמר כבוד הרשם שמיוני הוא יוכל להעלות את הפטנטים, השאלה היא אם גם תיקי הבחינה יעלו לאינטרנט.
אסא קלינג: מה שהתכוונתי זה כל התיקים.
אסא קלינג: אני אעמוד בחובה לפי סעיף 16א.
רון תומר: ומקובל על אדוני שבמידה שלא תוכל מכל סיבה, טכנית או אחרת, זה יידחה עד שתוכל להעמיד לרשות הציבור?
רון תומר: זאת אומרת, זה יהיה תנאי - - -
דוד רותם: לא, זה לא יהיה תנאי.
דוד רותם: אני לא עושה תנאים בחוק.
יצחק הרצוג: אם הוא יפשל אז תלך למבקר המדינה.
רון תומר: זה לא יעזור לי ביומיום.
טל בנד: אדוני היושב ראש אמר תשעה חודשים, אבל לנו הסבירו שבעצם מתכוונים לשישה ולא לתשעה.
דוד רותם: זה שלושה ושישה.
טל בנד: בשלושה אנחנו לא רואים כלום.
נעמה מנחמי: כמה בקשות יש, 40,000?
נעמה מנחמי: לחלק את זה לשישה זה 6,600.
נעמה מנחמי: יכול להיות שאפשר לקבוע ככמה בקשות בחודש.
נעמה מנחמי: אז אם נעשה 6,600 בקשות בחודש - - -
דוד רותם: נעמה, זה הנוסח של הסעיף ועם זה כולם יחיו.
זבולון אורלב: כל ה-6,000 האלה, יהיה איזשהו פרסום שיגיד מה הכותרת, שם המבקש וכן הלאה?
זבולון אורלב: כמו שיש היום.
נעמה מנחמי: טוב, אישרנו לא יותר מ-7,500.
זבולון אורלב: אבל זו בעיה טכנית עצומה בשבילנו.
דוד רותם: אז תתגברו עליה.
זבולון אורלב: אני לא יכול לקרוא כל כך הרבה, אני צריך אינדקס.
אסא קלינג: הבהרתי בדיונים הקודמים שיהיו כל האמצעים הטכנולוגיים לחפש בכל התיקים שיעלו לאוויר.
יצחק הרצוג: אסא, אתה היית בתחום.
יצחק הרצוג: האם אתה חושב שסביר, מבחינת הפרופורציה פר חודש כמות התיקים למשרד עורכי דין?
יצחק הרצוג: ברמה המקצועית, כבני-אדם שעוסקים בתחום, כולנו מהמקצוע הזה.
יצחק הרצוג: זה אפשרי או לא?
יצחק הרצוג: מרים רק האם זה אמיתי, שהם יוכלו לעמוד בעומס הזה.
אסא קלינג: אני בהחלט חושב שזה המון עבודה.
אסא קלינג: יחד עם זאת צריך לזכור על מה אנחנו מרים.
אסא קלינג: אנחנו מרים על בקשות שמעט מהן הן לפני נקיטת פעולה, שצריך לפעול להתנגדות.
אסא קלינג: הנקודה המרכזית היא הסיכון, שהלקוח נמצא לאור ההוראות של הפיצויים.
אסא קלינג: מתן הודעה ללקוח איפה הוא נמצא, וזו בהחלט עבודה.
יהודה לבנה: התעשייה המקומית חשופה לנזקים.
נעמה מנחמי: השאלה היא אם הם יכולים להתגבר על זה או ששולחים אותם למשימה בלתי אפשרית.
יצחק הרצוג: אדם מקצועי מיומן יספיק לגייס כוח אדם מיומן?
יצחק הרצוג: זה כולה הוראות מעבר.
אסא קלינג: אני בהחלט רואה את ההיגיון בקושי שהציפו כאן, זה בהחלט קושי אמיתי.
אסא קלינג: כפי שעורך הדין בנד ציין, 2,500 זו כמות הבקשות בשנה וכאן אנחנו מפילים בחודש פי כמה.
אסא קלינג: המספרים מרים בעד עצמם, זה בהחלט קושי גדול מאוד שמטילים על ציבור המייצגים.
יהודה לבנה: קושי וחשיפה לנזק.
דוד רותם: אבל אנחנו מסתבכים עם התמ"ת.
אברהם מיכאלי: אבל הם אומרים שלא.
דוד רותם: מי אומר שלא?
דוד רותם: הרשם לא אומר שלא.
אברהם מיכאלי: אנחנו מקבלים מהם את הנתונים, אבל כשאני מבקש מהם לחדד, האם זה נכון שזה מפר הסכמים עם ארצות-הברית, לפעמים - - -
דוד רותם: אל תשאל את הרשם, הרשם לא אחראי על ההסכם.
אברהם מיכאלי: לא הרשם, גם הפקידים לא יכולים להגיד לי שאני מפר.
יצחק הרצוג: זה לא הפקידים, היא מכירה את ההסכם יותר טוב ממך.
יצחק הרצוג: היא רק צריכה להגיד לנו האם זה מנוגד להסכם או לא.
טל בנד: עד היום הם לא טרחו לבדוק עם האמריקנים את השאלה הזאת.
דוד רותם: לא ביקשתי שיבדקו עם האמריקנים.
יצחק הרצוג: הם גם לא יכולים לבדוק עם האמריקנים, זו צריכה להיות החלטה ישראלית.
יצחק הרצוג: נציגת התמ"ת, מה את חושבת שצריך לעשות?
יצחק הרצוג: יש פה בעיה אובייקטיבית – בני-אדם לא יקבלו בלילה אחד יותר תיקים ממה שהיה להם כל החיים.
יצחק הרצוג: מצד שני, את לא רוצה להיות בהפרה.
יצחק הרצוג: תגידי לנו מה את חושבת.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה להפר שום ר עם האמריקנים.
בתאור סיטון: עוד שלושה חודשים נשמע לי פשרה הגיונית, אבל לא מעבר לכך.
דוד רותם: מה זה עוד שלושה חודשים?
נעמה מנחמי: זאת אומרת, נעשה את זה בין שלושה ל-12 חודשים, זו תקופת הפרסום.
נעמה מנחמי: מיום התחילה ובמשך תשעה חודשים מיום התחילה.
דוד רותם: זאת אומרת, שלושה ועוד תשעה.
נעמה מנחמי: אנחנו מחלקים 40,000 לתשעה, בערך.
אסא קלינג: אבל מבחינת הלשון, שיצוין: לא יותר מהסכום שאליו תגיעו.
אסא קלינג: פשוט, אם חודש אחד אפרסם רק 5,000, שזו לא תהיה הפרה.
נעמה מנחמי: לא נדרוש ממך להמציא בקשות רק בשביל לפרסם אותן.
נעמה מנחמי: נשאר לנו סעיף 19א – בחינה על אתר.
נעמה מנחמי: כרגע מוצע לקרוא להקדמת בחינה.
נעמה מנחמי: התחלנו לקרוא את זה אתמול ולא סיימנו לקרוא.
נעמה מנחמי: בינתיים קיבלנו הערות, אז אני מציעה שנתחיל לקרוא את זה.
נעמה מנחמי: "הקדמת בחינה 19א.
נעמה מנחמי: מבקש שיש לו נימוקים סבירים לכך רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינת הבקשה על-אתר; יראו כנימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה: (1) גילו המתקדם או מצבו הרפואי של המבקש; (2) הודעה של הרשם בר אפשרות להקדים את הבחינה בשל בחינת בקשה מקבילה בתנאים ובמדינות שעליהם הודיע הרשם; (3) אדם אחר התחיל לנצל את האמצאה הנתבעת בתביעה של בקשת הפטנט, ללא רשות מבקש הפטנט, או שקיים חשש מבוסס שהוא יעשה כן.
נעמה מנחמי: " אני תוהה: האם לא נכון יותר לכתוב "סביר" במקום "מבוסס"?
אסא קלינג: לא, כי הצורך הוא בתצהיר, שיהיה לזה בסיס בעובדות.
נעמה מנחמי: למה אתם מתכוונים כשאתם אומרים "מבוסס"?
אסא קלינג: שיהיו לפחות ראיות לכאורה באמצעות תצהיר.
אסא קלינג: המבקש שטוען את הר יבסס את זה, לפחות על פניו.
נעמה מנחמי: בתצהיר.
נעמה מנחמי: זה מבחינתך מבוסס.
נעמה מנחמי: כאן הסתיים הנוסח המוצע על-ידי משרד המשפטים לגבי מבקש.
נעמה מנחמי: נראה אחר כך שלגבי צד ג' ההצעה היא מאוד-מאוד רחבה וכוללת סעיפי סל.
נעמה מנחמי: לכן אני שואלת האם אין מקום להכניס לפחות חלקם של סעיפי הסל גם כאן.
נעמה מנחמי: אני מבינה שכאן יש את "בין היתר" ואולי זה היה השיקול שלכם, אבל יש מין חוסר איזון, במיוחד לאור העובדה שבהרבה מאוד מדינות אנחנו יכולים למצוא בחינה על אתר על-ידי המבקש אבל לא על-ידי צד שלישי, וכאן צד שלישי קיבל הרבה מאוד חופש מבחינת היכולת שלו לבקש, בעוד שהמבקש, שהוא בכלל הבסיס לסעיף הזה, נוסח בצורה מאוד מצמצמת.
דוד רותם: מה המצב בעולם?
דוד רותם: ספר לנו.
גלעד נווה: בעקבות בקשה של נעמה עשינו איזושהי בדיקה פנימית לגבי מה שקורה ברחבי העולם.
גלעד נווה: בארצות-הברית, כמו שנכתב במסמכים שהוגשו לוועדה, הבקשה אמורה להיות של מבקש הפטנט ולא של צד שלישי.
גלעד נווה: מעבר לזה, באופן עקרוני הכלל הבסיסי לפי ה-manual של ה-USPTO הוא שלא מקודמות בקשות לבדיקה אלא תחת סייגים מסוימים.
גלעד נווה: אחד הסייגים המרכזיים זה הנושא של בקשה של השירות הציבורי או הממשלה, שזה גם משהו שקיים פה.
שמרית גולן: כצד ג'?
גלעד נווה: לא, אנחנו מרים אך ורק על מבקש.
גלעד נווה: בעצם כן - באופן עקרוני, המדינה יכולה להתערב בתהליכים של פטנט.
גלעד נווה: יש מסלול.
גלעד נווה: מעבר לזה, יש את הנושא של ייצור עתידי, שם הבקשה מתייחסת למצב שבו למבקש הבקשה יש גם את ההון וגם את המתקנים לייצר.
גלעד נווה: בלי הפטנט הוא בכלל לא יוכל לייצר או עם הפטנט הוא יוכל להגביר את הייצור שלו.
גלעד נווה: במקביל, הוא מתחייב שהייצור ייעשה בארצות-הברית.
גלעד נווה: יש לי גם את האופציות במקרה שיש הפרה.