GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד נווה: כאשר קיים מוצר מפר ונעשתה השוואה מפורשת עם אותו מוצר, ונבדק שחלק מהתביעות של אותו מבקש של בקשת הפטנט באמת חופפות את המוצר המפר, גם שם יש אפשרות לבקש הקדמה.
גלעד נווה: בריאות של המבקש, גיל של המבקש – גם שם יש את האופציות האלה.
גלעד נווה: בקשות שהנושא שלהן הוא איכות הסביבה, אנרגיה, דנ"א בכל מה שקשור בהוספה של אורגניזמים לאורגניזמים אחרים, מוליכות-על, חקר של איידס וסרטן, מלחמה בטרור, רים שקשורים לביוטכנולוגיה כשהם מוגשים בידי עסקים קטנים ובמצב שמדובר בתהליכים חדשים שכל התביעות לגביהם מוגשות על-ידי אותו בן-אדם.
גלעד נווה: זה לגבי ארצות-הברית.
גלעד נווה: מעבר לכך, יש לנו גם באוסטרליה.
גלעד נווה: באוסטרליה גם החוק וגם התקנות שנקבעו מכוחו מאפשרים לשלושה גורמים להתערב בתוך ההליך הזה: למגיש הבקשה, לרשם הפטנטים ולכל אדם.
גלעד נווה: במקרה של מגיש הבקשה, הוא צריך להגיש את זה בתוך תקופה מוגדרת של חמש שנים מהמועד של הגשת בקשת הפטנט.
גלעד נווה: לא הצלחנו למצוא שיש קריטריונים ספציפיים.
גלעד נווה: לפי מה שאנחנו רואים האינטרס הציבורי הוא זה שמנחה האם הבקשה תוקדם או לא.
גלעד נווה: במקרה שמדובר על הרשם, הרשם יכול לזרז כאשר יש אינטרס ציבורי או כאשר הוא רואה שזה חיוני לצורך הכוונה של המבקש עצמו או לצורך בדיקה של בקשות אחרות.
גלעד נווה: יש גם אפשרות של כל אדם, כלומר צד שלישי, שזה יתקבל אך ורק אם הרשם רואה שיש אינטרס ציבורי ואין נסיבות מיוחדות לכך שזה יהיה רצוי.
גלעד נווה: בבריטניה יש שלושה מסלולים שמאפשרים לזרז את הבקשות האלה: חיפוש מזורז, בחינה מזורזת או שילוב של חיפוש ובחינה, שזה מסלול של combined search and examination.
גלעד נווה: במקרה של combined search and examination ההגבלה היא עד תשעה חודשים של המערך הזה, אין צורך בנימוק מיוחד בשביל להיכנס לתוך המסלול הזה.
גלעד נווה: לגבי שני המסלולים האחרים – חיפוש מזורז ובחינה מזורזת - יש נימוקים לפי המשרד של רשם הפטנטים הבריטי: כאשר מדובר בטכנולוגיה ירוקה, כאשר מדובר בצורך לפעול כנגד מפר פוטנציאלי או כאשר מדובר במשקיע לפיתוח או נסיבות מוצדקות אחרות – שזה סוג של סעיף סל.
גלעד נווה: ביפן יש משהו מאוד דומה לבריטניה.
גלעד נווה: יש שם שני מסלולים מיוחדים: אחד, לגבי בקשות מואצות לחיפוש והשני, בקשות לבחינה מהירה במיוחד.
גלעד נווה: בחיפוש מואצות אנחנו מרים על אחד מבין הקטגוריות הבאות:
גלעד נווה: המצאה שקשורה למוצר קיים; בקשה בין-לאומית; כאשר המגיש הוא מוסד אקדמי או כאשר המגיש הוא ישות קטנה או בינונית.
קריאה: זה הכול מטעם המגיש, כן?
גלעד נווה: כן, מטעם המגיש.
גלעד נווה: לא מצאנו שיש שם לגבי צד שלישי.
גלעד נווה: יכול להיות שיש, פשוט החקיקה היפנית היא קצת יותר מסובכת.
גלעד נווה: בבקשות שהן במסלול מיוחד ומואץ ביפן זה עובד בצורה קצת שונה.
גלעד נווה: אלה בקשות שבדרך כלל הטיפול בהן הוא הרבה יותר מהיר.
גלעד נווה: הדוגמה שניתנה באתר של רשם הפטנטים היפני דיברה על פחות מחודש עד סיום ההליכים האלה.
גלעד נווה: שם התנאים הם שמדובר באזרח יפני, ההמצאה עתידה להיכנס לשימוש בשנתיים הקרובות או מצויה בשימוש, הוגשה גם במשרד שאינו יפני והבקשה הזהה לא נבדקה, פלוס זה שההגשה עצמה נעשתה באמצעים אלקטרוניים.
גלעד נווה: במקביל, גם בעקבות ההערות של האיגוד והפארמה, ניסינו לבדוק במהירות לגבי גרמניה וקנדה.
גלעד נווה: בגרמניה האופציות הן גם של מבקש וגם של צד שלישי, כשהדרישה מצד שלישי היא שהוא לא ישתתף בעקבות הבקשה שלו בהליך שייערך לגבי נושא הפטנט.
גלעד נווה: גם זה מוגבל לתקופה של שבע שנים מהגשת הבקשה לפטנט.
גלעד נווה: לגבי קנדה – שם יש כל אדם או המגיש.
גלעד נווה: לגבי כל אדם זה אם אי-זירוז של הבקשה יפגע בזכויות של אותו אדם.
גלעד נווה: לגבי המגיש – הדרישה היא שההמצאה תהיה קשורה לטכנולוגיה שיכולה לפתור או להקטין בעיות סביבתיות או שימור של משאבים והסביבה.
אסא קלינג: אם אפשר לחדד לגבי אוסטרליה, התייחסת לאפשרות של צד ג'.
אסא קלינג: ההתערבות של צד ג' באוסטרליה היא אך ורק לאור השיטה שם, מאחר שיש מה שנקרא the third examination, דהיינו שלא בוחנים בחינה מהותית לבקשה צד ג' יכול רק לבקש שתיערך בכלל בחינה של הבקשה בתוך אותן חמש שנים.
אסא קלינג: הוא לא יכול לבקש זירוז של אותה בחינה.
אסא קלינג: כלומר, הוא יכול להניע את התהליך כשהמבקש, מטעמיו הוא, בוחר שלא לעשות זאת.
נעמה מנחמי: אולי קצת הקדמנו את המאוחר כשהתחלנו לקרוא.
נעמה מנחמי: בפעם הקודמת שדנו בנושא של בחינה של אתר עלה חשש של האחראית על הבוחנים שהרחבת הנושא של בחינה על אתר תפגע באיכות הבחינה.
נעמה מנחמי: אתם עדיין סבורים שזה יהיה המצב?
שמרית גולן: ביקשתם מאתנו בדיונים הקודמים לבוא עם עמדה ממשלתית מגובשת.
שמרית גולן: זה דרך משא ומתן, והנוסח שהנחנו בסופו של ר הוא התוצאה של המשא ומתן, הוא פשרה.
שמרית גולן: מאותה סיבה, העמדה של רשות הפטנטים, שככלל הקדמת הבחינה משבשת את הסדר של בחינת הבקשות לפי הסדר, באה לידי ביטוי בכך שלא הרחבנו את העילות שלגביהן מבקש הפטנט יכול לבקש הקדמה של הבקשה.
שמרית גולן: אבל הוספנו את האפשרות הדי רחבה של צד ג' מכיוון שעמדות חלק ממשרדי הממשלה היו שצריך לאפשר זאת וגם עמדת יושב-ראש הוועדה, למיטב הבנתנו.
אסא קלינג: אני רק אוסיף ואציין שכמובן שנעשה את כל המאמצים שאיכות הבחינה לעולם לא תיפגע.
אסא קלינג: כמובן שבבקשות מהסוג הזה יצטרך להינתן מענה תקציבי מתאים.
ערן ברקת: שמענו מהרשם שהמילה "מבוסס" הכוונה לתצהיר.
ערן ברקת: אם כך, המילה "מבוסס" בסעיף (3) מיותרת כי ממילא לפי סעיף (א) יש להביא תצהיר.
ערן ברקת: אם הכוונה היא שיהיה צורך לאשר בתצהיר את העובדות, שיש חשש שאדם אחר מנצל או עלול לעשות כן, אז ההוראה באמת ראויה והיא מופיעה בסעיף (א).
ערן ברקת: להוסיף מעבר לחובה לבסס את הטענות בתצהיר את הדרישה של "מבוסס" יש קושי, ואסביר מדוע.
ערן ברקת: כאשר מבקש פטנט חושד שאדם אחר משתמש בהמצאה שלו, הוא לא בהכרח יכול לדעת.
ערן ברקת: הרי אדם שמפר זכויות של צד שלישי לא מפרסם את זה ברבים.
ערן ברקת: אם נקבע דרישה שצריך לחכות עד שהמוצר המפר יהיה בשוק, שאז כבר באמת יודעים, אנחנו עלולים לגרום נזק בלתי הפיך למבקש הפטנט.
ערן ברקת: לכן מה שנעשה במחשכים – תהליכי ייצור במפעלים של מתחרים – אתה לא יכול לדעת.
ערן ברקת: מספיק שיש חשד, זה צריך להיות נתמך בתצהיר, וזה גם ההסדר היום.
ערן ברקת: מה גם ששמענו בדיונים קודמים שבהסדר היום יש מספר קטן מאוד של בקשות בשנה – אומרים לי 50.
ערן ברקת: יש כמה עשרות של בקשות בשנה, אז אני חושב שאין צורך להחמיר מעבר למצב הקיים היום בנושא היום.
דוד רותם: אני רוצה שיהיה חשש מבוסס.
דוד רותם: איך יוכיחו את זה לרשם?
דוד רותם: זו בעיה אחרת.
דוד רותם: הרשם יצטרך לקבל החלטות.
דוד רותם: תוגש לו בקשה והוא יצטרך לקבל החלטה אם זה חשש מבוסס או לא.
ערן ברקת: אתה לא יכול לדעת.
ערן ברקת: שמעת כך או אחרת ממקור כזה או אחר, אתה אומר את זה לרשם, אבל אתה לא יודע.
ערן ברקת: זה שינוי של המצב הקיים לטעמי, כי המצב הקיים היום אומר "נימוקים סבירים", והפרקטיקה מפרשת "נימוקים סבירים" כאשר יש לך מידע על זה שמישהו עלול לנצל את ההמצאה.
ערן ברקת: אם אנחנו אומרים "חשש מבוסס" כשאי-אפשר להוכיח את זה, אנחנו עלולים לשנות את הדין הקיים.
ערן ברקת: לכן אני חושב שדי בזה שיש נימוק סביר, כשיש חשש שצד שלישי עלול להשתמש בהמצאה, וזה ייתמך בתצהיר.
ערן ברקת: כמובן שזה נתון לשיקול דעתו של הרשם, לא בכל מקרה שמישהו אומר לרשם שיש לו חשד ייעתר לבקשה.
טל בנד: לגבי החשש המבוסס, אדוני.
דוד רותם: אני לא רוצה לשמוע.
מיכל חכמי: שמענו ממשרד המשפטים שצמצמו את העילות שבשלן המבקש יכול לבקש.
מיכל חכמי: עם זאת, אני תוהה אין מקבילה בסעיף (א) לסעיף (ג)(2), שאומר בשל חלוף הזמן מאז הוגשה הבקשה לרשות או מיום כניסתה באופן בלתי סביר, לרבות ארוך באופן משמעותי ביחס למועד שחלף עד לתחילת בחינתן של בקשות אחרות מאותו סוג.
מיכל חכמי: כלומר, יש עיכוב בבחינת הבקשה.
מיכל חכמי: המבקש הגיש בקשת פטנט, אני מקווה ורוצה להאמין שהוא רוצה לקבל פטנט, ודחייה כזאת - - -
דוד רותם: מכיוון שכתוב "נימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה" - זו לא רשימה סגורה.
דוד רותם: זה נכנס בהרבה יותר מ"בין היתר".
נעמה מנחמי: אפשר להגדיר שגם העילות שמנויות בסעיף (ג)(2) עד (5).
שמרית גולן: אבל אנחנו לא רוצים להרחיב את זה עד כדי כך.
נעמה מנחמי: למה מבקש פטנט שהבקשה שלו ממתינה כבר חמש ושבע שנים לא יכול לבקש בחינה על אתר?
שמרית גולן: (4) כן, אבל אמרת את כל (ג).
יצחק הרצוג: זמן סביר, לא?
נעמה מנחמי: הם מתנגדים להוסיף את (4), (5) ו-(6), שאני ביקשתי להוסיף.
יצחק הרצוג: (4) הוא הטבעי וההגיוני, זה הנוהל של הרשם היום.
יצחק הרצוג: על מה הרשם נותן היום בדיקה על אתר?
יצחק הרצוג: היום אתה נותן בדיקות על אתר, גם בגלל העומס.
דוד רותם: למה לא להוסיף את (5) ו-(6)?
דוד רותם: זה טובת הציבור ונסיבות מיוחדות המצדיקות, כאשר אתם מחליטים אם זה נסיבות מיוחדות או לא.
יצחק הרצוג: אני חושב שזה נכון.
יצחק הרצוג: אני בעד שהרשם יוציא הוראת ביצוע מכוח הסעיף הזה ויידעו מה זה.
יצחק הרצוג: אין ברירה.
אברהם מיכאלי: מה זה "טובת הציבור"?
יצחק הרצוג: יכול להיות מצב של איזה גילוי דרמטי מרעיש, שהוא חיוני למדינת ישראל.
טל בנד: אבל בשביל זה עשו את זה ב-(ג).
טל בנד: לבקשת משרד הבריאות עשו להם ב-(ג) את אותו העניין.
טל בנד: (א) עוסק במבקש הפטנט.
דוד רותם: (5) ו-(6) יופיעו גם אצל המבקש.
דוד רותם: דהיינו, טובת הציבור וקיימות נסיבות מיוחדות, כי בסופו של ר כל הסמכות היא בידי הרשם.
טל בנד: הוא רוצה את הפטנט כי הוא מופקד על טובת הציבור.
דוד רותם: אני הגשתי בקשה לפטנט ואני בא לרשם ואומר לו: טובת הציבור היא שתזרז את זה.
דוד רותם: אני פסול כי אני לא משרד הבריאות?
אסא קלינג: כפי שחבר הכנסת הרצוג ציין, בסופו של ר זה יהיה בסמכות הרשם.
אסא קלינג: יחד עם זאת, השאלה היא אם לא יהיה כאן מבול.
אסא קלינג: בסופו של ר, המצאה, על-פי טבעה, היא לטובת הציבור.
אסא קלינג: זה עקרון היסוד שעומד בשיטת הפטנטים.
דוד רותם: אני לא יודע שכל המצאה היא לטובת הציבור.
דוד רותם: יכולה להיות המצאה לטובתי.
נעמה מנחמי: מה שאפשר זה לצמצם את (5) ו-(6), המופיע ב-(ג) כ-(3) ו-(4): טובת הציבור אם קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.
נעמה מנחמי: כלומר לאחד אותם יחד.
שמרית גולן: אם מוסיפים כל כך הרבה סעיפי סל אז צריך למחוק את "בין היתר", כי זה כבר מיותר.
יצחק הרצוג: נכון, בזה היא צודקת.
שמרית גולן: אם אנחנו מוסיפים אז אין סיבה לא להוסיף גם את (4), זה רלוונטי גם למבקש.
שמרית גולן: ואחרי התייעצות נוספת, אפשר להשאיר גם את המילים "בין היתר".
נעמה מנחמי: אוקיי, אז אנחנו משאירים את (4), מאחדים את (5) ו-(6) לנסיבה אחת שמצריכה את שניהם ומשאירים את "בין היתר".
נעמה מנחמי: "(ב) (1) הגיש מבקש בקשה לארכה או להשהיה בבחינת בקשת הפטנט שאותה ביקש לבחון על אתר – תוחזר בקשת הפטנט לבחינה בתור הרגיל".
נעמה מנחמי: ואני חשבתי שכדאי להוסיף: "אלא אם מצא הרשם כי בקשת הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו אין שליטה עליהן או יכולת למנוע אותן.
נעמה מנחמי: " כלומר, אם ביקשתי בקשה על אתר, היתה איזושהי ארכה שנדרשתי אליה - - -
דוד רותם: דיברנו על זה בפעם האחרונה.
דוד רותם: למשל, האמא של העורך דין ביפן חולה.
שמרית גולן: הנוסח ששינית נועד לפתור איזושהי בעיה.
שמרית גולן: אנחנו הצענו סעיף אחד שאומר: הגיש מבקש בקשה לארכה או להשהיה בבחינת בקשת הפטנט שאותה ביקש לבחון על אתר – תוחזר בקשת הפטנט לבחינה בתור הרגיל".
שמרית גולן: והוספנו פסקה (2): על אף האמור בפסקה (1) ובסעיף 164 לחוק, בבחינת בקשת פטנט שהוגשה לגביה בקשה לפי סעיף קטן (ג), לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה, ולא יינתנו ארכות אלא אם כן שוכנע הרשם שהארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן ושלא ניתן היה למנען.
שמרית גולן: " מה נועדה לפתור ההכפפה של (2) ל-(1)?
שמרית גולן: זה נועד למנוע איזשהו תרגיל שבו, תיאורטית, צד ג' יגיש בקשה לבחינה על אתר ואז - - -
נעמה מנחמי: זה לא במקום שלו.
נעמה מנחמי: העברתי אותו מקום כי זה פשוט לא במקום הנכון.
שמרית גולן: צד ג' יגיש בקשה לבחינה על אתר.
שמרית גולן: המבקש לא היה מעוניין בבחינה על אתר, אבל כדי שהבקשה שלו תחזור לתור הרגיל, כלומר לא תיבחן על אתר, הוא יגיש בעצמו בקשה לבחינה על אתר ויבקש ארכה ואז הוא יקבל את המטרה של החזרת הבקשה שלו לתור הרגיל.
שמרית גולן: הניסוח שלנו נועד למנוע את זה.
שמרית גולן: את שינית את הנוסח וכך לא נוספה ההתמודדות עם המצב הזה.
נעמה מנחמי: בואו נטפל במבקש כשאנחנו מתעסקים בסעיף של המבקש ונטפל בצד ג' כשאנחנו מרים על הסעיף של צד ג'.
נעמה מנחמי: סעיף (ב) עושה מעין מיש-מש בין שניהם.
נעמה מנחמי: בואו נטפל בכל אחד בסעיף שלו.
שמרית גולן: אבל זה רלוונטי, כי ההוראה שאומרת שזה יחזור לתור הרגיל לא תחול אם היוזמה לבחינה על אתר היתה של צד ג', כי ככה הצד הראשון, הצד של המבקש, יוכל למנוע בחינה על אתר על-ידי זה שהוא עצמו בקשה לארכה, ואז הבקשה שלו תחזור לתור הרגיל, שזה מה שהוא רצה ממילא, כי הבקשה לבחינה על אתר הוגשה על-ידי צד ג'.
שמרית גולן: זה הטעם של הניסוח הזה שלנו.
נעמה מנחמי: אבל אי-אפשר להבין את זה.
נעמה מנחמי: אנחנו כן מצפים שאנשים שקוראים את החוק יבינו את החוק.
שמרית גולן: אני לא מתנגדת להצעה שלך, שעדיין יינתנו ארכות מטעמים קיצוניים, אבל כדאי להוסיף את הפסקה שהוספנו, שאומרת שכשהבחינה היא ליוזמת צד ג' אז צד א' לא יוכל להחזיר את הבקשה שלו לתור הרגיל.
שמרית גולן: כלומר, הוא לא יוכל להשתמש - - -
נעמה מנחמי: זה די ברור.
שמרית גולן: זה לא ברור מה גובר על מה כי שניהם יכולים להגיש בקשה.
נעמה מנחמי: אוקיי, אפתור את הנושא הזה אבל לא בניסוח כאן.
אסא קלינג: אני חושב שהחוק כפי שהוא כרגע עונה על זה כי בסופו של ר אפשרות מתן ארכה לפי סעיף 164 היא בסמכות הרשם ואם הרשם יראה שיש חשש לניצול לרעה על-ידי המבקש לעשות תרגיל מהסוג הזה הוא יסרב.
טל בנד: איך הוא יידע שזה ניצול לרעה?
יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, נסמיך את היועצת המשפטית ללטש את הניסוח של הסעיף הזה.
מיכל חכמי: אני רואה פה בעיה מאוד גדולה.
מיכל חכמי: כאשר מבקש מבקש בחינה על אתר, כמו שמר תומר כל הזמן אומר: הוא מתכונן, הוא יודע מה הוא רוצה, הוא מוכן, הכול מוכן לו, הוא יודע מראש.
מיכל חכמי: בכל העולם מקובל שאין הארכות מועד כאשר יש בחינה מזורזת והמבקש מתכונן לזה ויודע את זה, הוא מוכן לענות לדוחי בחינה במועד.
מיכל חכמי: כאשר כופים עליו את הר הזה, לא סביר שיוכל לעבוד בלי הארכות מועד באופן קטגורי.
מיכל חכמי: כולם משתדלים להימנע מהארכות מועד, אבל זה לא ר שהמבקשת מוכנה אליו.
מיכל חכמי: כלומר, יש פה ערבוב שבנושא של איך לחיות עם זה אני לא רואה איך הוא אפשרי, כמי שמייצגת.
דוד גילת: היינו רוצים להוסיף בסוף הסעיף: "אלא אם מצא הרשם כי בקשת הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו אין שליטה עליהן או יכולת למנוע אותן", ואז להוסיף: או שבנסיבות העניין מוצדק לתת את הארכה.
דוד גילת: לא צריך למנוע מהרשם שיקול דעת, כי לפעמים יש סיבות מוצדקות.
טל בנד: אדוני, כל הצורך בעניין הזה בא כדי להתמודד עם סיטואציה שבה ניתנות כל הזמן עוד ועוד ארכות.
טל בנד: יש חוזה רשם שמאפשר לתת עוד ועוד אורכות.
טל בנד: לכן משרד המשפטים הציע כאן את הנסיבות המיוחדות שאין עליהן שליטה, שבהן ניתן יהיה לתת אורכה.
טל בנד: ההצעה עכשיו היא שאפשר לתת אורכה מתי שרוצים.
דוד רותם: אני סומך על הרשם.
נתן סמוך: הייתי מציע, גם כתוספת אבל כחלופה למה שמוצע, ששיקול הדעת של הרשם לא יהיה בשאלת ההצדקה, כי ההנחה היא שלכל בקשה ניתן לתת הצדקה, אבל יכול להיות שהרשם צריך להיות משוכנע זה שהבקשה מוגשת מטעמים ענייניים ולא מטעמים זרים.
דוד רותם: זו הכוונה, זה ברור.
נעמה מנחמי: אנחנו עוברים לבקשה על-ידי צד ג'.
נעמה מנחמי: "(ג) אדם שאינו המבקש, אינו קשור עם המבקש ואינו פועל מטעמו, רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינה על-אתר של בקשה שהתפרסמה לפי סעיף 16א לחוק; יראו כנימוק סביר כל אחד מאלה: (1) בחינת בקשת הפטנט לפי סדר ההגשה עלולה לגרום למגיש הבקשה לבחינה על אתר לפי סעיף קטן זה, העוסק בתחום האמצאה, לדחות פיתוח או ייצור של מוצר או תהליך הנתבע בבקשת הפטנט;" שהוא עצמו הגיש עליה פטנט?
דוד רותם: לא, הוא עוד לא הגיש בקשה.
דוד רותם: הוא עוסק בזה.
נעמה מנחמי: אנחנו מרים על - -
דוד רותם: - - על יצרן שמייצר משהו.
דוד רותם: זה לא מוגן בפטנט ומישהו אחר הגיש בקשה לפטנט והוא רוצה שיבדקו את זה כדי שיידע אם הוא הולך להיתבע או לא.
נעמה מנחמי: בעצם, זה כל אדם.
אסא קלינג: השימוש במילים: "העוסק בתחום האמצאה" – הוא יצטרך להסביר באמצעות תצהיר שהוא אכן בתחום.
אסא קלינג: בהחלט לא הכוונה לכל מתחרה פוטנציאלי שמוצא חן בעיניו הרעיון.
אסא קלינג: הכוונה להחריג את כלל הציבור, וזה יהיה רק מי שבאמת עוסק בתחום האמצאה.
ערן ברקת: אני חושב שנכון יהיה לכתוב בסעיף הזה, כמו שעשינו בסעיף (3) קודם, לכתוב שיש חשש סביר או מבוסס, כפי שהשתמשנו שם, שהדבר הזה ידחה כי כל אחד יכול להגיד שיש לו תוכניות ובדרך הזאת להקדים את הבקשה.
ערן ברקת: לכן אני חושב שצריך לנהוג שוויון בשני הסעיפים.
ערן ברקת: זו הערה ראשונה.
ערן ברקת: הערה שניה - תראו מה קורה כאן.
ערן ברקת: בעל הפטנט הגיש בקשת פטנט והוא רוצה ודאות.
ערן ברקת: כמו הציבור, גם הוא רוצה ודאות אם יש לו פטנט או אין לו פטנט.
ערן ברקת: הוא עלול, וזה קורה בחיים, לדחות את תחילת הייצור של המוצר שלו עד שהוא יידע אם יש לו פטנט או לא.
ערן ברקת: אז באים ואומרים כך: מבקש הפטנט, זה שרוצה ודאות ורוצה לדעת אם הוא יכול להתחיל לייצר או לא, הוא לא יכול לבקש להקדים את הבחינה.
ערן ברקת: לעומת זה, צד שלישי כן יכול.
ערן ברקת: מה ההיגיון בזה?
ערן ברקת: אני חושב שהסעיף זה צריך לחול באותה מידה גם על מבקשי פטנט וגם על צדדים שלישיים.
ערן ברקת: אם יש חשש מבוסס שהר הזה ימנע פעילות כלכלית תעשייתית - ושמענו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שזה גם הדין בארצות-הברית – אם הולך להיות ייצור זו עילה להקדמת הבחינה.
ערן ברקת: לכן אני חושב שהסעיף הזה צריך לחול בשני המקרים.
שמרית גולן: אבל מה מונע ממגיש הבקשה לנצל את - - - ?
ערן ברקת: הוא יכול להגיש בקשה, אבל לא חייבים לאשר אותה.
קריאה: ממתי צריך פטנט בשביל לייצר?
נעמה מנחמי: הוא אומר שאת סעיף (1) הוא היה רוצה להחיל גם על מבקש ולא רק על צד ג'.
שמרית גולן: שום דבר לא מונע מבעל הבקשה להתחיל לייצר עוד לפני שהוא מקבל פטנט.
ערן ברקת: מעבר לאמצאה, הפטנט נועד לא רק להשקעה בזה שהאמצאה תהיה לו ביד, אלא גם לפתח אותה ולהשקיע.
ערן ברקת: זאת המטרה של הפטנט.
ערן ברקת: לכן, לפני שאדם משקיע הון תועפות בהכנסת המוצר לשוק הוא רוצה לדעת אם יש לו פטנט או לא.
ערן ברקת: אני לא רואה היגיון להעדיף דווקא צד שלישי על פני האינטרס של מבקש הבקשה.
נעמה מנחמי: הוועדה לא קיבלה, אבל אשלב בנוסח את הבקשה של הוועדה לחשש מבוסס.
נעמה מנחמי: אז נכתוב משהו בסגנון של: בחינת בקשת הפטנט וסדר ההגשה יוצר חשש מבוסס כי דחיית הבחינה תגרום למגיש הבקשה לבחינה על אתר לפי סעיף זה לדחות פיתוח או ייצור וכו'.
יצחק הרצוג: לא צריך לבקש שהרשם יוציא הוראות או נוהל?
נעמה מנחמי: הוא יכול להוציא.
יצחק הרצוג: זה לא כתוב בחוק?
יצחק הרצוג: נוהל הגשת בקשה על אתר.
נעמה מנחמי: יש לו כבר היום.
נעמה מנחמי: "(2) חלוף הזמן מאז הוגשה הבקשה לרשות לפי סעיף 15 לחוק או מיום כניסתה לשלב הלאומי לפי סעיף 48ד לחוק ארוך באופן בלתי סביר, לרבות ארוך באופן משמעותי ביחס למועד שחלף עד לתחילת בחינתן של בקשות אחרות מאותו סוג;" את זה קראנו כבר קודם לכן.
נעמה מנחמי: את (3) ו-(4) נאחד: "טובת הציבור, אם קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.
שמרית גולן: יש כאן קצת הבדל ביחס.
נעמה מנחמי: את חושבת שכן צריך להפריד?
נעמה מנחמי: למה צריך להפריד?
שמרית גולן: א', כאן מחקנו את "בין היתר".
שמרית גולן: ב', "נסיבות מיוחדות של טובת הציבור" זה הרבה יותר מצומצם.
נעמה מנחמי: אז אולי נשאיר גם שם בשני סעיפים?
נעמה מנחמי: לא הבנתי את השוני ביניהם.
יהודה לבנה: למה בהתחלה כן "בין היתר" ופה לא?
דוד רותם: השאלה האם אני לא צריך להכניס פה את רשויות הממשלה כסעיף נפרד, לתת עדיפות לרשויות הממשלה.
שמרית גולן: אם לרשויות הממשלה יש אינטרס של טובת הציבור הן יכולות להגיש לפי הסעיף הזה.
שמרית גולן: אנחנו לא מחוקקים רק בשביל עצמנו.
שמרית גולן: משרד הבריאות מסופק מהנוסח הנוכחי, כששתי העילות האלה נפרדות.
שמרית גולן: זה מספיק רחב.
נעמה מנחמי: אז נשאיר אותן שם נפרדות וכאן נפרדות וזהו.
נעמה מנחמי: זה כל כך רחב שלא ברור לי מה זה לא מכיל.
טל בנד: שמענו כרגע הערה על הצורך בשוויון בין שני הצדדים.
דוד רותם: לא, לא, אני כבר המשכתי.
דוד רותם: למה אתה חוזר אחורה?
דוד רותם: הסכמתי לקבל את טענת השוויון.
טל בנד: אדוני לקח את העילות שלנו והכניס לצד של מבקש הפטנט.
טל בנד: אבל עכשיו אני מדבר על הסעיף הנוכחי, ובסעיף הנוכחי מחקו את "בין היתר".
טל בנד: אז צד אחד יש לו רשימה פתוחה של עילות, מאיזושהי סיבה אחרי שיצרו שוויון בעילות, אצלנו הרשימה היא סגורה.
שמרית גולן: לגבי המבקש - כשאיחדנו את העילות של טובת הציבור ונסיבות מיוחדות זה יצר משהו יותר מצומצם ולכן יש מקום להשאיר את "בין היתר".
שמרית גולן: כאן דיברנו על עילות נפרדות.
שמרית גולן: "נסיבות מיוחדות" זה כל כך רחב שלא צריך את "בין היתר".
שמרית גולן: אפשר לעשות את זה בדיוק אותו דבר – אם מחליטים לעשות את העילות אותו דבר, אז "בין היתר" - - -
יצחק הרצוג: לדעתי זה צריך להיות תמונת מראה לכאן ולכאן.
דוד רותם: בינתיים זה נשאר כמות שהוא, בלי "בין היתר".
יצחק הרצוג: האם לא לחבר גם כאן?
דוד רותם: (3) ו-(4) לא לחבר.
יצחק הרצוג: זה מייצר שתי עילות ענקיות, זה לא סביר.
דוד רותם: אני מייצר שתי עילות כי פה זה הציבור.
דוד רותם: יש לי סל בריאות ואני צריך גם לדאוג לציבור.
נעמה מנחמי: דווקא נראה לי שתרופות גנריות נכנסות די יפה גם אם אתה מאחד את (3) ו-(4).
יצחק הרצוג: אתה אומר "טובת הציבור" ו"נסיבות מיוחדות", הן הולכות יחד.
דוד רותם: מה הנסיבות המיוחדות?
יצחק הרצוג: שיש צורך דחוף לבריאות הציבור.
דוד רותם: אין מגיפה עכשיו.
נעמה מנחמי: הן נכנסות ב-(1).
מאיר פרוש: תרופות גנריות נכנסות לנושא של האפשרות למנוע ממני להיכנס לשוק בעילה הקודמת.
מאיר פרוש: זאת אומרת, תרופות גנריות מכוסות פה בכל צורה.
יצחק הרצוג: אני חושב שזה שתי עילות סבירות שמחוברות יחד.
דוד רותם: אוקיי, אז תחברי.
דוד רותם: מה משרד הבריאות רוצה?
נתן סמוך: לנו יש פחות התנגדות להרחבת העילות שבסעיף של מגיש הבקשה ויותר קושי עם צמצום העילות בנושא של צד שלישי.
נתן סמוך: לנו אין קושי עם זה שירחיבו את העילות של מגיש הבקשה, ובלבד שלא יהיה איזשהו ביטוי לצמצום בבקשות של צד שלישי, ואנחנו חוששים שאיחוד העילות יוביל בסופו של ר - - -
דוד רותם: תפרידי גם שם, שזה יהיה שניים: טובת הציבור ונסיבות מיוחדות.
יצחק הרצוג: זה אומר שזה יעקר את כל הסעיף הזה.
יצחק הרצוג: אתה מייצר פה פלטפורמה מטורפת.
רון תומר: אחת הסיבות היתה לאפשר לציבור לבחון מאה בחינות.
רון תומר: אם פותחים את זה רחב גם למבקש יקרה באמת מה שהרשם מתריע בפניו, שיהיו מאות אם לא יותר בקשות על אתר בשנה של המבקשים, שירצו את הבחינה מהר, ובסוף את אותו - - -
דוד רותם: האגרה תהיה כל כך גבוהה - - -
רון תומר: האגרה הגבוהה למבקש הפטנט לא תפחיד אותו כי המונופול שווה הרבה יותר מכל אגרה.
יצחק הרצוג: זו תהיה תמונת מראה, לדעתי.
רון תומר: אבל אז יהיו מיליון בחינות על אתר ובסוף לקחנו את הפקק והעברנו אותו קדימה והציבור לא יוכל לבקש בחינה אמיתית על אתר.
נעמה מנחמי: "(ד) בקשה כאמור בסעיף קטן (א) או (ג) תוגש ללשכה בצירוף האגרה שנקבעה, ותכלול את שם מגיש הבקשה ומען למסירת מסמכים בישראל.
שמרית גולן: אני רוצה להסביר שפירקנו את זה לאגרה דו-שלבית.
שמרית גולן: זו אגרה כדי לבדוק אם הבקשה עונה בתנאים כדי להיבחן על אתר, מאוחר יותר יש אגרה תמורת הבחינה על אתר עצמה.
נעמה מנחמי: "(ה) מצא הרשם כי התקיימו התנאים האמורים בסעיף קטן (א) או (ג), תיערך הבחינה סמוך ככל האפשר למועד הגשתה של הבקשה לבחינה על אתר, בכפוף לתשלום האגרה שנקבעה עבור בחינה על-אתר לפי סעיפים (א) או (ג), לפי העניין, למעט סעיפים (א)(1) ו-(א)(2), ובלבד שאם הייתה הבקשה בקשה בין-לאומית, לא תחל הבחינה בטרם חלפו 30 חודשים מיום הגשת הבקשה או מתאריך הבקשה הקודמת, אם התבקש דין קדימה;"
זבולון אורלב: המוקדם ביניהם או לא?
מיכל חכמי: מה זה "אם היתה הבקשה בקשה בין-לאומית"?
שמרית גולן: בקשה בין-לאומית שנכנסה לשלב הלאומי.
נעמה מנחמי: לפני כן, אני רוצה להסב את תשומת ליבכם שאין כאן שיקול דעת לרשם.
נעמה מנחמי: כתוב: "מצא הרשם כי התקיימו התנאים" – כלומר, אם התקיימו התנאים הוא חייב לעשות את זה.
דוד רותם: זה שיקול הדעת שלו, אם התקיימו התנאים או לא התקיימו התנאים.
זבולון אורלב: לגבי המועדים, זה לפי המוקדם?
נעמה מנחמי: רק רציתי להבהיר שאין שיקול דעת לרשם.
נעמה מנחמי: מרגע שהוא החליט שמתקיימים התנאים הוא חייב לערוך את הבחינה.
נעמה מנחמי: שיקול הדעת שלו הוא מצומצם יחסית.
נעמה מנחמי: אני ממשיכה לקרוא.
נעמה מנחמי: "בחינת הבקשה תבוצע במהירות האפשרית".
זבולון אורלב: לגבי המועדים, זה 30 חודש או 18 חודש לפי המוקדם?
נעמה מנחמי: (א)(1) ו-(א)(2) פטורים מאגרה.
נעמה מנחמי: מה לגבי טובת הציבור וכו'?
נעמה מנחמי: תהיה אגרה, בלי אגרה?
יצחק הרצוג: חייבת להיות אגרה מיוחדת.
אסא קלינג: הרעיון היה שהסכר לסעיפים הללו תהיה האגרה.
יצחק הרצוג: חייבת להיות אגרה, איזו שאלה.
יצחק הרצוג: אני חושבת שחבר הכנסת רותם רצה את זה מהיום הראשון – חייבת להיות אגרה מיוחדת לדבר הזה, אחרת תהיה כל היום רק עם בקשות על אתר.
יצחק הרצוג: זה לא הגיוני בכלל.
אסא קלינג: או שהכול יהיה בחינות על אתר ולכן יהיה אותו תור לכולם.
זבולון אורלב: מישהו מוכן להסביר על המועדים?
שמרית גולן: אם אני מבינה נכון, השאלה שלך היא אם יש גם בקשה בין-לאומית - - -
זבולון אורלב: יש בקשת בכורה, יש בקשה ל-PCT.
זבולון אורלב: בקשת ה-PCT גם הולכת לפי בקשת בכורה.
זבולון אורלב: השאלה מתי נכנס כאן ה-18 וה-30.
שמרית גולן: זה יהיה 30 חודשים מתאריך הבכורה.
שמרית גולן: כלומר, אם זה הוגש במקור כבקשת PCT - - -
זבולון אורלב: בדיוק, זה צריך להיות 30 חודשים מבקשת הבכורה.
ערן ברקת: כתוב: או מתאריך הבקשה הקודמת, אם התבקש - - -
זבולון אורלב: מיום הגשת הבקשה לא מיום בקשת הבכורה.
דוד רותם: או מתאריך הבקשה הקודמת.
זבולון אורלב: המוקדם ביותר?
שמרית גולן: אם זה הוגש רק כ-PCT אז זה רק תאריך הגשת הבקשה.
דוד רותם: לפי המוקדם יותר.
דוד רותם: אפשר לרשום את זה.
נעמה מנחמי: העברתי את מה שהיה קודם לכן (2) ל-(ו), אז נראה איך זה משתלב.
נעמה מנחמי: "(ו) על אף האמור בסעיף 164 לחוק, בבחינת בקשת פטנט שהוגשה לגביה בקשה לפי סעיף קטן (ג), לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה, ולא יינתנו ארכות אלא אם כן שוכנע הרשם שהארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן ושלא ניתן היה למנען [או שאי מתן הארכה עלול לגרום למבקש הפטנט אי צדק].
ערן ברקת: אפשר לנסח כמו ב-(ב).
ערן ברקת: הרי ב-(ב) כבר הוספנו איזה תיקון קטן, אפשר לשים אותו פה.
ערן ברקת: זה בדיוק אותו עניין, אפילו ביתר שאת.
טל בנד: זה מנטרל את הבחינה על אתר ממגבלות זמן.
טל בנד: אם אדוני נותן להם כארט בלנש לאורכות לא עשינו כלום.
ערן ברקת: כבר אמרנו שאנחנו סומכים על הרשם.
דוד רותם: אמרתי שאני סומך על הרשם, וגם אם תחזרו על העניין הזה עוד שלוש פעמים זה לא יעזור.
נעמה מנחמי: שמרית, מה את אומרת על (ו)?
שמרית גולן: אם את לא מקבלת את ההצעה שלנו ל-(ב)(2) אז צריך להכפיף את (ב).
שמרית גולן: כלומר, לכתוב: על אף האמור בסעיף קטן (ב) ובסעיף 164 לחוק".
שמרית גולן: לגבי מוצדקות או לא מוצדקות – זה לא בנוסח שלנו.
שמרית גולן: לדעתנו זה מרחיב, אבל אם זה התקבל קודם אז זה יהיה אותו דבר.
נתן סמוך: הנוסח האחרון שקראת היה מצמצם יותר ויכול להיות שכדאי לאמץ אותו אחורה.
נתן סמוך: אז מה היה הנוסח?
נעמה מנחמי: הנוסח שהצעתי היה: או שאי-מתן הארכה עלול לגרום למבקש הפטנט אי-צדק.
נעמה מנחמי: בעוד שקודם לכן קבענו: או שבנסיבות העניין - - -
יצחק הרצוג: מה הדילמה?
יצחק הרצוג: אתם לא יכולים לנהל את עולם הפטנטים.
יצחק הרצוג: הוא עולם עצמאי ולא תלוי בעולם הבריאות.
נתן סמוך: זה בוודאי נכון, שיקול הדעת הוא עדיין של הוועדה.
נתן סמוך: ההנחה היא שכל בקשה כזאת יש לה הצדקה.
נתן סמוך: מה שמעורר חשש ביחס לאי-ההצדקה זה השלב שבו היא מוגשת.
נתן סמוך: השלב שבו היא מוגשת מעורר חשש שלמרות שניתן לייחס לה הצדקה עניינית, היא בכל זאת מוגשת מטעמים בלתי עניינים, של רצון לעכב.