GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: זה בסדר, הלאה.
אורי מקלב: זה מצוין.
אורי מקלב: בכל דבר, גם מנהל חנות יכול לקרוא לעצמו רק עובד, יש בעל בית אחד והוא קורא לעצמו רק עובד ובזה נגמר הסיפור ואין אחריות.
אברהם מיכאלי: שם אני לא פוטר אותו בניקיון אבל אני פוטר אותו בתשתיות.
אברהם מיכאלי: לדוגמה אמרנו פה שאני לא יכול להטיל על עובד זוטר דאגה להקמת אוורור בעסק.
אורי מקלב: אבל אם, נניח, קיבלו בשר בלי תעודת משלוח או שאתה דורש ממנו שיביא לך את תעודת משלוח, אתה רוצה על המקום - - - ?
אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים פה על הגדרה של עוסק.
אורי מקלב: אז צריך הגדרה באמת של סוג של - - -
אברהם מיכאלי: לא, יש פה הגדרה של עוסק לפי ההגדרה הכללית.
אברהם מיכאלי: אנחנו בחרנו פה כ-7 פרמטרים מי נכנס להגדרה של עוסק.
אורי מקלב: אם יש עובד אחד בחנות אני רואה אותו כאחראי, גם כשיגידו לי שהוא עובד ניקיון.
אברהם מיכאלי: השאלה במה.
אברהם מיכאלי: לא על ניקיון.
אורי מקלב: אני אומר שאם יש עובד אחד אז העובד האחד שנמצא בעסק הופך לאחראי כי אם בעל הבית משאיר אותו אחראי סימן שהוא לא עובד מאוד זוטר.
אורי מקלב: אם הוא משאיר אותו להיות בחנות אז הוא סומך עליו לטפל במי שנכנס, הוא מפסיק להיות בזה זוטר.
אברהם מיכאלי: אבל אמרנו במה.
אברהם מיכאלי: במה אתה רואה בו אחראי?
אברהם מיכאלי: שהוא מתפעל את העסק, אבל אני לא יכול להגיד לו: אדוני, למה לא שמת פה כיור?
אברהם מיכאלי: כיור – יש בעל עסק.
אברהם מיכאלי: אם אין בעל עסק אז הוא אחראי, אין בעיה.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא פוטרים אותו סתם, אנחנו רוצים פשוט שיהיה היגיון, שהקנסות לא יוטלו על אנשים שהם בקושי מחזיקים שם - - -
אורי מקלב: אנחנו חוזרים לאותה שאלה ששאלנו, שאתה באמת חידדת אותה.
אורי מקלב: הדברים האלה הם נכונים לשדרות, הם נכונים לעוד מקומות בארץ.
אורי מקלב: באיזשהו מקום צריך לשבת על זה ולהוציא - - -
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבפעם הבאה שנדון בצווים של עיריות אחרות זה יהיה אחרי הטסט של היום.
אברהם מיכאלי: אפרת, הלאה, סעיף הבא.
אברהם מיכאלי: דיברנו על סעיף 9?
אפרת חקאק: סעיף 3.
משה כהן: סעיף 3 – כנ"ל.
משה כהן: אם אנחנו לא רוצים להחריג אלא לתת את זה לשיקול דעת העירייה, אני חושב שזה באותה רמה של סעיף 9.
אברהם מיכאלי: פה דווקא הייתי משאיר את זה כפי שהוא כי העובד גם אחראי שלא יסתובב שם בשר שאינו ארוז.
אברהם מיכאלי: אם הוא לבד בעסק זה עדיין לא פוטר אותו מאחריות, שידאג לזה.
אברהם מיכאלי: על סעיפים 5(ג) ו-(ד) דיברתם ביניכם וזה מוסכם שזה יורד, משרד הפנים?
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, בסדר.
אברהם מיכאלי: סעיף 5 יורד, חבר הכנסת מקלב, כי דיברו אתי פה קודם שזה אותו עיקרון של ציוד, תשתיות וכו'.
אפרת חקאק: סעיף 5 פשוט מנוסח בצורה יותר רחבה.
אברהם מיכאלי: אסור לך להחזיק כאילו כלום בעסק שלך, אמרנו שזה לא הגיוני.
אברהם מיכאלי: הלאה, סעיף 6.
אפרת חקאק: מדובר בסעיף 6 על "אדם" ולא על "עוסק".
אברהם מיכאלי: למה שיניתם פה בעצם?
אברהם מיכאלי: אין לי התנגדות שזה יישאר "אדם" כי אני מבין ששום אדם לא יתעסק במשהו שהוא אסור.
אפרת חקאק: פה מדובר באמת במשהו שבאחריות האדם שמתעסק בבשר, מדובר בפצעים.
בן ציון מלכה: אין הגדרה ל"אדם".
אפרת חקאק: אין הגדרה ל"אדם".
דורית ואג: אין דבר כזה.
אפרת חקאק: סעיף 7?
אברהם מיכאלי: לגבי גילוח וכו' דיברנו, נכון?
אורי מקלב: מה זה "בלתי מגולח" אני לא יודע.
אפרת חקאק: הורדנו את זה.
אורי מקלב: אתמול ראיתי מקרה ב"האח הגדול", הופיע מישהו כאן בכנסת, מישהו שלא ידעתי אם הוא מגולח, הוא עם זקן, אני לא יודע.
אורי מקלב: אני כבר לא יודע מה נקרא מגולח היום.
בנימין סעדון: אתה צופה ב"האח הגדול"?
אורי מקלב: אני לא צופה, הייתי בדיון שנערך כאן אתמול.
דורית ואג: בשביל כל מי שלא צופה הביאו אתמול - - -
אורי מקלב: הבאנו מומחים.
אברהם מיכאלי: בכנסת עושים הקרנות מיוחדות.
אברהם מיכאלי: סעיף 6 מובן, בסדר.
אברהם מיכאלי: סעיף 7.
משה כהן: שוב, מדובר כאן על דברים אלמנטריים שיותר ראוי להטיל אותם על האחראי ולא על העובד.
אברהם מיכאלי: נכון, על העובד, אז אפשר להחריג פה.
אברהם מיכאלי: סעיף 12 מתייחס לאותה סוגיה שעוררת קודם לגבי מוביל.
אברהם מיכאלי: שוב, מי שמסתובב עם אוטו של הובלה צריך להחזיק את המסמכים כדת וכדין.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה להחריג כרגע אף אחד.
אברהם מיכאלי: אם הוא נהג אז שהנהג יידע מאיפה הוא מוביל את זה.
אברהם מיכאלי: אם הוא לא יידע אז יש לנו בעיה אתו, עם הנהג שהוביל את זה.
אברהם מיכאלי: לכן פה דווקא לא חושב שצריך להחריג.
אפרת חקאק: מסכימה לגבי סעיף (ב).
אפרת חקאק: לגבי סעיף (ג) אולי לא.
אברהם מיכאלי: כן, מה אומר סעיף (ג)?
אפרת חקאק: כי מדובר על "יחזיק בעסק".
אברהם מיכאלי: זה נכון.
אורי מקלב: מה הבעיה עם הסעיף הזה?
אפרת חקאק: אני לא בטוחה שאנחנו נרצה להטיל את האחריות בסעיף (ג) גם על - - -
אברהם מיכאלי: אבל מצד שני, אם הוא מוביל לבד את הסחורה הוא חייב להחזיק תעודת משלוח.
אברהם מיכאלי: היום לא יוצא נהג ממפעל בלי שהוא מצויד בתיק.
אפרת חקאק: אבל פה כתוב "יחזיק בעסק".
אברהם מיכאלי: העסק אצלו הוא הובלה, לא?
בן ציון מלכה: לא, סעיף (ג) זה משהו אחר, זה עוסק יחזיק בעסק חשבוניות.
אברהם מיכאלי: בזה אתה אומר שיכול להיות שעסק יכול להיות בצפון.
בן ציון מלכה: כן, אבל להחריג אדם אחר לדעתי זה גם לא - - -
אורי מקלב: אולי בצפון אבל בחנות שלו הוא צריך, בחנות.
אפרת חקאק: בחנות שלו.
אברהם מיכאלי: לא, אבל אנחנו מדברים פה נניח על מוביל.
אברהם מיכאלי: טוב, אם זה אצלו בעסק זה בסדר, אין לי בעיה.
אברהם מיכאלי: במקרה הזה עובד לא קשור לזה.
אברהם מיכאלי: אם זה בעסק קיים נחריג את העובד כי יש שם מישהו שמנהל את הפנקסנות ואת החשבונות.
אברהם מיכאלי: סעיף 6(א).
משה כהן: כאן "עוסק" במשמעות רחבה, בלי להחריג אף אחד.
משה כהן: מדובר בדברים בסיסיים.
אברהם מיכאלי: בסעיף (א) זה "אדם", "ילבש כל אדם".
אברהם מיכאלי: זה מקובל עלי,"כל אדם" זה בסדר.
משה כהן: גם סעיפים (ב) ו-(ג) מדברים בסך הכול על דברים בסיסיים, אין סיבה להחריג עובד או אף אדם אחר.
משה כהן: כל אדם צריך לדעת את זה.
אברהם מיכאלי: בסדר, את זה אפשר להטיל גם על עובד, שיידע שלא יסתובב לו ברגליים כל מיני כלי ניקוי, שיכניס את זה לארון, שינקה את הבגדים שלו.
אברהם מיכאלי: את זה אפשר.
אברהם מיכאלי: מצד שני, אם אין לו מתקן, מה הוא יעשה?
אפרת חקאק: כתוב כאן: "יתקין בעסקו", זה לא טוב.
אברהם מיכאלי: אם אין לו אפשרות להתקין, מה הוא יעשה, מסכן?
משה כהן: זו שאלה בתחום חוק העזר, לא בתחום עבירות קנס.
אפרת חקאק: את זה אתה יכול להגיד על כל העבירות.
אברהם מיכאלי: אני שואל כי אם לאדם אין איפה לתלות את החליפה שלו, מה הוא יעשה?
אברהם מיכאלי: יתלה את זה איפה שהוא נמצא, לא במקום מיוחד ולא כלום.
אורי מקלב: אני לא יודע למה צריך "בשעות העבודה"?
אורי מקלב: למה כותבים כאן "בשעות העבודה"?
אורי מקלב: זה צריך להיות: "ילבש כל אדם העוסק בעסק חלוק נקי".
אברהם מיכאלי: לא, לא על זה מדובר.
אברהם מיכאלי: בסעיף (ב) כתוב, חבר הכנסת מקלב, "העוסק ייחד בעסקו".
אברהם מיכאלי: על "אדם" אין לי בעיה, שכל אחד ילבש בגדים נקיים.
אורי מקלב: אבל מה זה "שעות עבודה"?
אורי מקלב: העובד נשאר אחרי שעות העבודה שלו לעשן סיגריה, מוריד את הכובע ואת הכול, יושב בסתלבט, שותה – אם זה "כל אדם העוסק" למה צריך "בשעות עבודה"?
אורי מקלב: הנמצאים בעסק.
אורי מקלב: לא הקונים, לא אלה שנכנסים אלא מי שעוסק בעסק צריך ללבוש.
אורי מקלב: למה ההחרגה הזו?
אורי מקלב: אני לא יודע למה הניסוח הזה של "בשעות העבודה"?
אורי מקלב: אם אלה שעות הפתיחה אז יש שעות פתיחה, אבל אם מדובר בשעות עבודה - - -
אברהם מיכאלי: אגב, הפסקה זו גם שעות עבודה.
אורי מקלב: נכון, אז לכן בהפסקה - - -
אפרת חקאק: זה דווקא משהו שאנחנו לא יכולים לשנות בצו.
יפעת רווה: זה בחוק העזר עצמו.
אברהם מיכאלי: זה חוק העזר עצמו.
אורי מקלב: אני סתם שואל.
אברהם מיכאלי: בסדר, זה רעיון לחידוד המשך בחקיקה בכלל.
אברהם מיכאלי: בעקרון, אני מבין, אנחנו לא רודפים אחרי הבן-אדם הזה שהולך ברחוב הביתה, זו הכוונה.
אורי מקלב: אז הוא לא בתוך העסק.
אברהם מיכאלי: אם הוא הולך בדרך הביתה ולובש בגדים אחרים אין לי עניין אתו.
אורי מקלב: כשהוא נמצא בעסק.
אברהם מיכאלי: הכוונה פה ב"שעות עבודה", אני מבין, בשעות עבודה, שהוא קשור למקום.
יפעת רווה: סביר להניח.
אברהם מיכאלי: בואו נעבור רגע לסעיף (ב).
אברהם מיכאלי: בסעיף (ב) כתוב: "העוסק ייחד בעסקו ארון לתליית בגדי העובדים".
אברהם מיכאלי: אמרנו שזה חלק מהתשתיות, איך עובד יכול לייחד?
דורית ואג: גם סעיף (ג).
אברהם מיכאלי: כתוב פה עובד שאינו מנהל.
אורי מקלב: אי אפשר להטיל את זה על העובד.
אברהם מיכאלי: כתוב פה: "אדם אחר העובד בעסק" – לא יכולים להטיל עליו את זה.
אברהם מיכאלי: וכן בסעיף (ג) כתוב: "העוסק יתקין בעסקו ארון שבו יאוחסנו וירוכזו חומרי ניקוי", בואו נחריג פה את העובד.
משה כהן: זה גם ספק, לא?
אפרת חקאק: גם ספק לא קשור כאן.
אברהם מיכאלי: בסדר, נכון, ספק לא קשור בזה.
אברהם מיכאלי: סעיף 11: "העוסק יחזיק מפתחות העסק".
משה כהן: גם כן.
אפרת חקאק: גם.
אברהם מיכאלי: "במקום גלוי בעסק במשך כל שעות פעילותו".
אברהם מיכאלי: פה אני דווקא כן רוצה שעובד יחזיק, כי אם חס ושלום יש שם איזו שריפה או משהו שהוא צריך – למה שהעובד לא יידע איפה המפתחות?
משה כהן: וספק?
אברהם מיכאלי: ספק לא, אתה צודק, אלא אם כן זה אותו מוביל.
אורי מקלב: אבל הפירוש של "יחזיק" הוא שאחריות עליו והוא צריך לדעת.
אורי מקלב: העובד צריך לדעת איפה זה נמצא אבל הוא לא יחזיק את מפתחות העסק.
אברהם מיכאלי: במקום גלוי.
אורי מקלב: מה קורה במידה ולא היו מפתחות, האחריות על העובד או אחריות על בעל העסק?
אורי מקלב: בסוף יתברר, היתה שריפה, לא משנה, לא ידעו איפה זה נמצא, הוא צריך לדעת איפה זה.
אברהם מיכאלי: האמת שבזמן פעילות הוא כבר בפנים אז אין מה לפתוח, הוא בפנים, בתוך העסק.
אורי מקלב: אבל המחסן סגור.
אפרת חקאק: המחסן, המקרר.
אורי מקלב: המקרר סגור.
אורי מקלב: דרך אגב אתה יודע שהיום מטעמי כשרות יש בחלק מהמקומות שני מנעולים למקררים, מפתח אחד אצל המשגיח ואחד אצל העובד.
אורי מקלב: לכל אחד יש את המפתח שלו.
אברהם מיכאלי: פה צריך שנבין את מטרת הסעיף כי מצד אחד המפתחות נועדו לשמור על תקינות העסק, שמישהו לא יגנוב ולא ייקח, ומצד שני, אם יש באמת מחסן סגור ומישהו צריך להיכנס ולבדוק, שהעובד לא יגיד: אין לי מפתח.
אורי מקלב: היתה מכולה מאוד גדולה כאן, לא רחוק מהכנסת, ממש כמה מאות מטרים, פה בירושלים – ויש לי את הסרטון של המקרה – מכולה של ספק בשר מרכזי מאוד למלונות.
אורי מקלב: הספק המתחרה בא לרבנות ואמר: זה לא יכול להיות, לא יכול להיות שבשר כשר נמכר במחיר שהוא מוכר, הוא מתחרה אתי בתנאים שלא יכולים להיות.
אורי מקלב: לא יכול להיות כשרות ומחיר כזה.
אורי מקלב: מביאים את זה לראש מחלקת הכשרות והוא אומר:
אורי מקלב: אני לא יודע מה יש כאן, אנחנו עובדים, יש לנו חותמת, יש משגיח, רק למשגיח יש את המפתח.
אורי מקלב: החליט מי שהחליט לעקוב אחר הדברים ואז נתברר לפתע שב-12:00 בלילה מגיעה משאית, לא נכנסת דרך הדלת אלא דרך פתח המאוורר שיש שם, המזגן.
אורי מקלב: הוא פשוט מוציא את המכסה של המזגן של המכולה הזו וזורק ישירות את ארגזי הבשר מהמשאית לתוך המכולה, מחזיר חזרה את המאוורר, את הוונטה התמימה הזו וזה נמצא שם.
אורי מקלב: הבשר הזה כמובן לא היה טוב.
אורי מקלב: הנה, התברר לך שלא עוזר גם כשיש שם משגיח.
אורי מקלב: סתם אני מספר לך קוריוז, סיטואציה שעכשיו עלתה לי, צפה לי.
אברהם מיכאלי: זה כבר תחכומים של כשרות.
אברהם מיכאלי: אני כרגע לא מחריג כאן כלום, תשאירי אותם.
אברהם מיכאלי: כל מי שיש לו מפתחות יהיה בשליטתו, שיידע, ואם לא שיבקש מבעל הבית שלו.
אברהם מיכאלי: את כל התיקונים האלה נעשה?
אפרת חקאק: אני אשמח דווקא אם תתייעצו עם הנוסחית שלכם בעניין חקיקת משנה כי יש החרגה שתופיע בכל מיני סעיפים.
אפרת חקאק: בדרך כלל אנחנו לא עושים אבל אולי היא תוכל לכתוב את זה בצורה קצת יותר ברורה וקצרה.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מקלב, בכפוף לשינויים שהסכמנו עליהם, מי בעד האישור של החוק העזר בשדרות (פיקוח על מכירת בשר ומוצריו), תשע"א-2010?
אורי מקלב: אני אתך.
אורי מקלב: בעד – פה אחד
אברהם מיכאלי: אושר בפה אחד בנוכחות שני חברי הכנסת.
אורי מקלב: החכמת אותנו בדיון ונראה לי אפילו את משרד המשפטים.
דורית ואג: היינו צריכים להתחיל דווקא עם קרית מוצקין כי זה - - -
אברהם מיכאלי: לא, אני רוצה שהם יקשיבו.
אברהם מיכאלי: הנה, הם תרמו לדיון.
דורית ואג: אתה אומר שכשהם יגיעו בפעם הבאה הם כבר יבואו מוכנים.
אברהם מיכאלי: ילמדו.
בן ציון מלכה: אני גם ביקשתי שכל הבשר שהם מחרימים, שהם תופסים אותו וכו' להעביר למוצקין, אנחנו צריכים את זה ל"חי פארק", להאכיל את החיות.
אברהם מיכאלי: אה, הבנתי.
אברהם מיכאלי: אבל גם פתחו עכשיו משהו בשדרות, לא?
בן ציון מלכה: לא משנה, על חשבוננו נוביל את זה.
אורי מקלב: ה"חי פארק" הוא שלכם, של העירייה?
בן ציון מלכה: של קרית מוצקין, כן.
אברהם מיכאלי: אני בעד שיתוף בין רשויות, זה בסדר.
בן ציון מלכה: ביום ראשון כשאין כסף לקנות אוכל הווטרינר מתחיל להסתובב ותופס - - -.
אברהם מיכאלי: שלא יתפוס רק משהו שהוא לא צריך לתפוס.
אורי מקלב: אני אתן לכם עצה טובה, משהו שהיה כאן בירושלים.
אורי מקלב: אחרי שהתארסתי עם אשתי, התברר כחלק מהסיפורים שהיא סיפרה לי, שהיה להם מנוי חופשי לגן החיות התנ"כי בירושלים, לא במלחה, כשהוא עוד היה ברחוב ירמיהו.
אורי מקלב: שאלתי: למה, מה זכיתם שהיה לכם מנוי חופשי?
אורי מקלב: אז היא סיפרה שאבא שלה, חמי עליו השלום הוא כהן, היה לו יקב, ואת המעשרות, מכיוון שהיום כוהנים לא נותנים, היה נותן לגן החיות ואלו היו דברים שבאופן יחסי כנראה מאוד נצרכו.
אורי מקלב: הדוקטור שהקים את גן החיות בירושלים אמר:
אורי מקלב: אם אתה נותן את המעשרות שלך לגן אני נותן לך במקביל מנוי חופשי לגן.
אורי מקלב: אז תעשו עסקים עם כל מיני דברים.
בן ציון מלכה: היום, אם הייתי עושה את זה בפארק של מוצקין, משרד הפנים היה ישר בא והיה עובד עלי.
אורי מקלב: עד כדי כך.
אברהם מיכאלי: רבותי, בואו נעבור לדיון המשך.
אברהם מיכאלי: אתה חופשי.
בנימין סעדון: תודה רבה.
אברהם מיכאלי: תעקבו אחר כל השינויים שעשינו.
אורי מקלב: אם אדוני היה יודע, הייתי ביום חמישי לפני שבועיים במזנון הכנסת, ראיתי את כמויות הענק של אוכל שנזרק, אוכל שעוד לא פתחו אותו, שעוד עטוף בניילון שהגיע מהמטבח, כמה מגשי עופות בעגלה.
אורי מקלב: לא גן החיות ולא שום דבר.
אברהם מיכאלי: לכן, נראה לי, כל הזכיינים בורחים מפה.
אפרת חקאק: לא תורמים?
אורי מקלב: לא תורמים שום דבר.
אורי מקלב: אסור גם לתת את זה מפני שהחוק אומר שאם יקרה – אנחנו מנסים לקדם חוק כזה ולא מצליחים, יש חוק של פניה, יש חוק שאני ניסיתי להשיג אותו, זו אחריות.
אורי מקלב: בעצם משרד הבריאות אני חושב - - -
דורית ואג: מה, אפילו לגן החיות פה?
אורי מקלב: גם כן לא.
אורי מקלב: האחריות היא מהרעלה, גם החיות צריכות – אם תהיה הרעלה בדרך על מי האחריות?
אורי מקלב: אף אחד שנותן אוכל בשביל לחלק, או לא משנה באיזו צורה, לא מוכן להיות אחראי על מה שקורה בדרך.
אורי מקלב: הוא אומר: אני מוציא את זה מכאן בסדר - - -
אברהם מיכאלי: מצד אחד יש בזה היגיון, מצד שני - - -
אורי מקלב: אבל אוסרים עליו.
אורי מקלב: משרד הבריאות אוסר עליו לעשות את זה, אוסר עליו לתת גם אם הוא לוקח את האחריות על עצמו, גם אם הוא אומר: אני, בשביל מצווה, מוכן.
אברהם מיכאלי: טוב, זה שווה דיון.
דורית ואג: נעשה את זה אחרי כי יש לנו ועדת כנסת.
אברהם מיכאלי: שר המשפטים מבקש מאתנו לאשר (ברירת משפט – חוקי עזר לקרית מוצקין).
אפרת חקאק: מדובר בנוסח מתוקן, אז זה לא הנוסח הזה אלא הנוסח הזה.
דורית ואג: היה כתוב באישור ועדת חוקה בתוך.
אפרת חקאק: היתה הבהרה טכנית.
אברהם מיכאלי: מה הם מבקשים מאתנו?
בן ציון מלכה: כל חוקי העזר בצו של קרית מוצקין שנקבעו כעבירות קנס, כברירות קנס, יהפכו להיות ברירות משפט.
אברהם מיכאלי: כן, שהפרוטוקול יבין על מה אנחנו מדברים.
אברהם מיכאלי: אם עד עכשיו הייתם אמורים לחכות לבתי משפט, עד שיפסקו בדין, כרגע אתם רוצים שהם קודם ישלמו אלא אם כן הודיעו לכם שהם רוצים ללכת לבית משפט.
בן ציון מלכה: כן.
אברהם מיכאלי: אז בעצם אתם רוצים להיכנס לשורת רשויות שכבר עושות את זה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאין לנו התנגדות לאשר לכם את זה, רק אל תטילו הרבה קנסות.
אברהם מיכאלי: אושר פה אחד על ידי שני הח"כים שנמצאים פה.
אברהם מיכאלי: הנה, אתה רואה, שחררתי אותך מהר בזכות זה שהשתתפת בדיון הקודם.
בן ציון מלכה: הערה אחת לפחות לזכותו של משרד הפנים, שכן יש חוקי עזר היום לדוגמה כמו היטלי פיתוח וכל הדברים שהוכנו, יכול להיות שצריך להרחיב ליתר חוקי העזר.
אורי מקלב: זה לא עבר.
אורי מקלב: חוק מיסי פיתוח עבר?
בן ציון מלכה: היטלי פיתוח, חניה.
אורית מלמד: הוא לא מדבר על חוק מיסי פיתוח, הוא מדבר על היטלי פיתוח בחוקי עזר.
בן ציון מלכה: היטלי פיתוח וכל מיני חוקים שיש היום פורמט קבוע לכל הרשויות, אבל צריכים - - -
אברהם מיכאלי: תודה לך, שיהיה לך בהצלחה.
אברהם מיכאלי: יש בקשה נוספת בלי נוכחות זכרון יעקב וזה בהתאמה.
אברהם מיכאלי: הם קיבלו שחרור.
אברהם מיכאלי: פה גם כן, שר המשפטים מבקש מאתנו לאשר לזכרון יעקב אותו דבר, להפוך את ברירות הקנס לברירות משפט.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאין לנו התנגדות לאשר להם, גם זכרון יעקב הוא יישוב נחמד וטוב, מגיע להם שאני אאשר להם את זה.
דורית ואג: וזה בנוסח המוגש על ידי
אברהם מיכאלי: הצבעה
אברהם מיכאלי: אושר
אברהם מיכאלי: שיהיה להם גם בהצלחה.
אברהם מיכאלי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
דוד רותם: חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), הכנה לשנייה ושלישית.
לילך וגנר: עד כמה שידוע לי הגענו להסכמות עם היהלומנים בנוגע לתיקוני נוסח מסוימים.
דוד רותם: תקראי עם התיקונים.
דוד רותם: אני רק מקווה שאתם יודעים שגביש שיוצר בידי אדם הוא לא יהלום.
לילך וגנר: דיברנו על הגבישים הסינטטיים.
דוד רותם: זה לא יהלום.
פול לנדס: זה נקרא יהלום סינטטי.
דוד רותם: חבר'ה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, זה לא יהלום.
עודי שינטל: סליחה, אדוני, יש לו כל התכונות של יהלום, את כל הקשיות של יהלום.
דוד רותם: חוץ מזה שזה לא עולה כמו יהלום.
לילך וגנר: על-פי בקשות מנכ"לי הבורסות ליהלומים, אני מבהירה כאן, למרות שלדעתי זה עולה בבירור מהנוסח, שהעברת המידע לרשות זה לא סעיף גורף של העברות מידע, אלא נועד אך ורק לתכלית של ההקלה בנוגע לזיהוי על-פי תג מזהה של מבקר או מסמך מזהה של מבקר.
לילך וגנר: אין פה שום סמכות גורפת להעברת מידע.
לילך וגנר: זה עולה בבירור מהניסוח כאמור, כי הוא נכנס לסעיף הקטן שעוסק באותה ההקלה.
לילך וגנר: האם ההבהרה מקובלת?
מוטי בסר: כן, תודה.
לילך וגנר: אני ממשיכה.
לילך וגנר: האם יש צורך שנקרא את הרשימה?
דוד רותם: במיוחד שהכנסתם פה כל כך הרבה אבנים שהן לא אבני חן ולא אבנים יקרות.
דוד רותם: רבותי, האם למישהו יש הערות?
דוד רותם: היהלומנים, אין לכם הערות?
מוטי בסר: אין לנו הערות, אנחנו רק מבקשים - - -
דוד רותם: איזה מזל שלא דחינו את הישיבה.
מוטי בסר: קודם כול, אני רוצה להודות לחברים: לפול ולכל הצוות – למאיה, לשלומית.
דוד רותם: לא צריך, אל תודה להם.
דוד רותם: גם אם הם לא היו מסכימים אתכם, לא הייתי דוחה את הישיבה.
מוטי בסר: עשינו עבודת מטה מאוד מאומצת על מנת להגיע במועד לישיבה הזאת.
מוטי בסר: אני רק מבקש שנציג הפרקליטות ייתן הבהרה לגבי נושא שלא היה כל כך ברור לנו.
שרון פרידמן: שלום, אדוני.
דוד רותם: איזה נושא?
שרון פרידמן: התוודעתי לנושא הלא ברור הבוקר.
יצחק הרצוג: מה הנושא?
עודי שינטל: סעיף 3(ב).
דוד רותם: מה אתם רוצים שיבהירו לכם פה?
דוד רותם: רק תסבירו לי.
דוד רותם: זה כל כך ברור לי, שאני לא מבין מה אתם רוצים הבהרה.
עודי שינטל: מכיוון שסעיף 3(ב) הוא סעיף שקיים בכל שאר דברי החקיקה, ומכיוון שהצו ייכנס רק בעוד תקופה, ביקשנו שלא תהיה החלה של 3(ב) עד שחובת הדיווח לפי הצו תיכנס לתוקף.
דוד רותם: בכלל לא הבנתי מה אתם רוצים.
דוד רותם: כתוב בחוק - - -
אלעזר שטרן: לפי הוראות המעבר כל הפרק בכלל לא נכנס לתוקף לפני שהצו מאושר.
שרון פרידמן: לכן אין צורך בהבהרה.
אלעזר שטרן: לא צריך שום הבהרה.
אלעזר שטרן: זה כתוב בסעיף - - -
דוד רותם: תסתכל בסעיף 35.
אלעזר שטרן: זה כתוב בסעיף 35(א) להצעת החוק.
אלעזר שטרן: ההסדר של סעיף 8א לא נכנס לתוקף לפני שהצו מאושר.
דוד רותם: "תחילתם - - - רק ביום כניסתו לתוקף של הצו.
מוטי בסר: גם בצו קבענו שיהיה תהליך שעל-פיו נלמד את העוסקים בענף, וחובת הדיווח תתחיל לאחר מועד מסוים.
מוטי בסר: ולכן ביקשנו שהכניסה לתוקף תהיה ביחד עם חובת הדיווח.
דוד רותם: זה לא הפרקליטות.
דוד רותם: מה שיהיה כתוב בצו, יהיה כתוב בצו.
דוד רותם: כשאתם מנסחים את הצו תדאגו שיהיה כתוב שם מתי חובת הדיווח מתחילה.
לילך וגנר: ברור.
לילך וגנר: על זה הגענו להסכמות.
דוד רותם: אני יכול להצביע, רבותי.
דוד רותם: מר הרצוג, אין לך הערות?
דוד רותם: ההצעה אושרה לקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: זה יונח היום, יבוא להצבעה עוד לפני הפגרה.
לילך וגנר: תודה רבה.
דוד רותם: הצעת חוק הפטנטים.
דוד רותם: רביזיה של חבר הכנסת מקלב.
דוד רותם: אדוני רוצה בשנייה אחת לנמק?
אחמד טיבי: דבריו משכנעים.
דוד רותם: מי בעד קבלת הרביזיה?
דוד רותם: תודה רבה, הרביזיה נתקבלה.
שמרית גולן: הנוסח אושר לקריאה השנייה והשלישית?
דוד רותם: הנוסח לא אושר לקריאה השנייה והשלישית.
שמרית גולן: מתי יהיה דיון ברביזיה?
דוד רותם: בכנסת הבאה, אני מניח.
דבי מילשטיין: היינו בכל זאת רוצים שיתקיים דיון מהר ככל שניתן.
דוד רותם: אין כנסת, מה אני יכול לעשות.
דוד רותם: הכנסת מתפזרת היום.
שמרית גולן: הדיון למעשה כבר התקיים במהלך הדיון בנוסח.
דוד רותם: הכנסת היום מתפזרת.
דוד רותם: גם אם נעשה דיון, מה נעשה אתו?
דוד רותם: נצביע עליו?
דוד רותם: נביא את זה למליאה, באיזו כנסת?
שמרית גולן: הזאת.
דבי מילשטיין: אם יהיה דיון במהלך הפגרה, אנחנו - - -
סיגל קוגוט: דבי, אם הממשלה תבקש את זה, תבקש בכתב - - -
דוד רותם: תשכנעו את ליצמן לבקש.
סיגל קוגוט: אפשר גם בפגרת בחירות לעשות דיונים, אבל לבקשת הממשלה, ולא שכל משרד יבקש משהו אחר.
דוד רותם: הצעת חוק הגיור הצבאי, התשע"א-2010; הצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (תעודת המרה למתגייר במהלך שירותו הצבאי), התשע"א-2010.
דוד רותם: זה חוק שלך ושלי יחד.
סיגל קוגוט: כל אחד לחוד או שאתם ממזגים אותם?
דוד רותם: ממזגים ומצביעים.
דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, נא לקרוא את הצעת החוק.
סיגל קוגוט: אני אקרא את שני הנוסחים.
סיגל קוגוט: הנוסח הראשון, הצעת החוק שהוגשה ראשונה היא הארוכה יותר.
סיגל קוגוט: ההצעה השנייה קצרה יותר, שעוסקת בסעיף הראשון של ההצעה הרחבה.
דוד רותם: ממזגים את זה, אז למה אנחנו - - -
סיגל קוגוט: אם חבר הכנסת אורלב רוצה - - -
סיגל קוגוט: זו פרוצדורה ויש לזה משמעות, כי ההצעה הזאת היא רק חלק.
סיגל קוגוט: השנייה עוסקת בעוד שני עניינים שזאת לא עוסקת בהם, לכן זה כן משנה מה המציע רוצה.
סיגל קוגוט: זו ההצעה.
סיגל קוגוט: חבר הכנסת אורלב, האם תרצה הוראת תחולה דומה, שזה יחול גם על גיורים קודמים, ובלבד שאין לגביהם הכרעה חלוטה של בית משפט או בית דין?
דוד רותם: רבותי, האפ יש למישהו הערות?
אורי מקלב: לפני זכות הדיבור הייתי רוצה לשמוע את העמדה של הרבנות הצבאית בעניין הזה, של הרב הצבאי.
אורי מקלב: האם החוק הזה תואם את ההכרזות שלו שהיו בתקופה האחרונה?
דוד רותם: זה תואם את כל ההכרזות שלו, שהיו גם בזמנו, שהכול מסתדר והכול בסדר, לכן אני רוצה לחוקק את החוק הזה.
דוד רותם: מכיוון שאני מאוד מעריך את הרב הראשי לישראל, הרב שלמה עמר, ואת הרב הראשי לשעבר, הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, אני רוצה את ההלכה שלהם לעגן בחוק.
אורי מקלב: את העמדה של הרב הצבאי הראשי – האם אפשר כרגע לשמוע?
דוד רותם: איזו עמדה?
דוד רותם: הם לא ביקשו.
דוד רותם: האם יש לכם עמדה?
איל קרים: קודם כול, הצבא חושב שהדבר הכי חשוב מבחינתו זו טובת המתגייר והמתגיירת, והדרך להשיג את טובת כלל המתגיירים בצבא ההגנה לישראל היא אך ורק בדרך של תיאום עם הרבנות הראשית לישראל.
איל קרים: יותר מזה, אנחנו חושבים שקיים חשש שלא רק שחקיקה לא תוביל להכרה בגיורים של בית הדין הצבאי לגיור על-ידי כלל רשויות המדינה, ובדגש על רשמי הנישואים, ייתכן אף שיהיה בה כדי להביא לתוצאה הפוכה.
איל קרים: כי זה יגביר את המתח המובנה בין חקיקת הכנסת לבין ההלכה היהודית.
דוד רותם: האם הגיור הצבאי הוא גיור על-פי ההלכה היהודית?
איל קרים: חד-משמעית.
דוד רותם: אם כך, איך זה יגביר את המתח?
דוד רותם: מה שאומרת הכנסת זה דבר נורא פשוט: מכיוון שהגיור הצבאי הוא גיור לפי ההלכה, אל תטילו בו ספקות.
דוד רותם: זה מה שאומרת הכנסת.
דוד רותם: אנחנו כבר שמענו שהטילו ספקות בגיור הצבאי.
אברהם מיכאלי: לא בהלכתי.
דוד רותם: בהלכתי.
אברהם מיכאלי: בוא נדייק, שהפרוטוקול לא יתבלבל בעוד שבוע.
דוד רותם: הפרוטוקול לא יתבלבל.
אברהם מיכאלי: שום פגם הלכתי לא היה שם.
אברהם מיכאלי: היתה שם בעיה ביורוקרטית מינהלתית, ומי שעורר את זה, זה לא רב, אלא פרקליטה בב"גצים.
איל קרים: בעיה פרוצדורלית, ושום בעיה הלכתית.
דוד רותם: רבותי, ראינו את מסקנות הוועדה שהקים בזמנו הרב הראשי, הרב עמר, ראינו מה הם כתבו שם.
דוד רותם: היו להם דרישות שתעשו שינויים, פירושו של דבר שהם לא סמכו עליכם.
דוד רותם: לגבי רושמי נישואים, רושמי נישואים - - -
איל קרים: סליחה, אני מוחה על מה שכבודו אמר.
דוד רותם: אתה יכול למחות עד מחר.
איל קרים: הוועדה שהקים הרב הראשי לישראל, לא רק שגיבתה את כל הגיור הצבאי, אלא אפילו טענה שהגיור הזה מתבצע טוב יותר מאשר בהרבה מקומות באזרחות.
אורטל יוחפז: והבעיה המינהלתית נפתרה.
דוד רותם: בינתיים היא נפתרה, כי הרב הראשי, עמר, בעקבות פסק הדין הוא חתם על תעודות הגיור.
דוד רותם: מה יקרה בעוד חמש שנים, אתם לא יודעים.
דוד רותם: את זה אני רוצה לפתור, כי אני לא אתן לאף אחד להעמיד את חיילי צה"ל במצב של חוסר ידיעה.
אורי מקלב: אפשר שהוא בכל אופן יסביר, יענה על השאלה שלך.
אורי מקלב: הוא לא ענה על השאלה שלך מדוע זה יגביר את המתח.
אורי מקלב: איך הוא רואה את הבעיה.
דוד רותם: לא הבנתי איך זה יגביר את המתח.
אורי מקלב: תן לו להסביר את זה.
איל קרים: אנחנו רואים שמאז שהתעוררה לכאורה בעיה, הבעיה הפרוצדורלית הזאת, אנחנו עובדים בתיאום עם הרבנות הראשית לישראל, הגיור הצבאי רק התעצם, הוא נהיה טוב יותר, אין בו היום שום בעיה, לא הלכתית, לא פרוצדורלית, ולכן אנחנו חושבים שאנחנו צריכים להמשיך לעבוד רק בתיאום עם הרבנות הראשית.
דוד רותם: אף אחד לא מפריע לכם לעבוד בתיאום עם הרבנות הראשית בחוקים האלה.
דוד רותם: כל מה שהחוקים האלה אומרים זה רק דבר נורא פשוט:
דוד רותם: אם מחר תתעורר בעיה פרוצדורלית עוד פעם, הרבצ"ר יוכל לחתום.
דוד רותם: אף אחד לא אומר לכם לא לעבוד בתיאום.
דוד רותם: תמשיכו לעבוד בתיאום, הכול מאה אחוז בסדר.
דוד רותם: אף אחד לא מונע מכם לעבוד בתיאום.
איל קרים: אני חושב שאת הבעיה שהתעוררה מצד רשמי הנישואים – צריך לבדוק עם הרבנות הראשית לישראל איך ניתן לפתור את הבעיה הזאת.
דוד רותם: אי-אפשר לפתור אותה, אני אומר לך, כי רושמי הנישואים מצפצפים על הרבנות הראשית לישראל.
אורי מקלב: גם אתה ממנה רשמי נישואים בחוק שלך.
אורי מקלב: אתה ממנה רשמי נישואים, הם לא צריכים להגיע להחלטה בסעיף 5.
אורי מקלב: סעיף 5 אומר - - -
דוד רותם: אני יודע, חבר הכנסת מקלב, מה שגם אתה יודע, שיש רושמי נישואים שגם כאשר מביאים להם תעודת גיור חתומה על-ידי הרב הראשי לישראל, הם עדיין אומרים: אנחנו לא מקבלים את זה, תלכו למכון פרטי שאנחנו נשלח אתכם אליו ותשלמו כסף.
אורי מקלב: אתה בעצמך הרי יודע - - -
דוד רותם: שצריך לפטר אותם.
אורי מקלב: אתה הרי בעצמך יודע שהאפשרות היא להירשם אצל רב שרושם נישואים שהם רוצים קיימת בפניהם, והם עושים את זה.
דוד רותם: מכיוון שחוק רבני צוהר יעבור השבוע, גם את זה אפשר יהיה לפתור.
אורי מקלב: אם כך לא צריך את החוק.
דוד רותם: רושמי הנישואים הם האחרונים שמדאיגים אותי.
אורי מקלב: אתה מדבר על זה שהצבא ימנה רב רושם נישואים.
אורי מקלב: זאת אומרת, זאת מערכת של רישום נישואים.
דוד רותם: כבר היום יש בצבא רבני רושמי נישואים, כי חיילים מתחתנים בצבא.
אייל קרים: אין בצבא רשמי נישואים.
אורי מקלב: יש רבנים מסדרי קידושים, לא יותר מזה.
דוד רותם: אני יכול להירשם בצבא ולהתחתן.
אורי מקלב: הוא מעביר את הרשימות למקום אחר.
דוד רותם: מה זה חשוב שהוא מעביר את הרשימות?
דוד רותם: הוא עושה את ה - - -
אורי מקלב: הוא עושה - - -
דוד רותם: אני רוצה לתת לצבא את הסמכות לחתן.
אורי מקלב: מי שבודק, זה ללא תקדים מה שאתה עושה בחוק הזה גם לגבי אזור רישום נישואים וגם באופן כללי.