GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אוהד מימון: אגב, זה מתאים לסטנדרט הבין לאומי.
פול לנדס: בדיקת שם הנעבר.
אוהד מימון: אני לא יכול לבדוק את שם בית העסק כיוון שאנחנו לא יודעים אותו.
אוהד מימון: אני מעביר כסף לוויזה ולמסטר-כארד.
אוהד מימון: כך זה עובד בכל העולם.
אוהד מימון: גם כאן, כמו SWIFT, אנחנו לא יכולים לשנות את זה.
אוהד מימון: אגב, אני לא מצליח להבין את הקושי מכיוון שבסטנדרטים הבין לאומיים עליהם אתם נסמכים, זה כתוב במפורש ברחל בתך הקטנה.
דוד רותם: כשאני מקבל את הפירוט, כתוב באיזה בית עסק קניתי.
אוהד מימון: אדוני צודק.
דוד רותם: אז אתם יודעים באיזה בית עסק מדובר.
אוהד מימון: אנחנו יודעים אבל לא בשלב ביצוע העסקה.
אוהד מימון: אנחנו אכן מבצעים בדיקות.
אוהד מימון: הדיון הוא פומבי ולכן אני אומר.
אוהד מימון: אנחנו מבצעים בדיקות אבל הן לא יכולות להתבצע במה שנקרא בשלב ביצוע העסקה און-ליין.
אוהד מימון: צריך להבין שאת העסקאות האלה יש זמן מאוד מוגבל לבצע, צריך להגיב תוך שלוש שניות, הרשימות שלנו הן רשימות שמבוצעות עם תעתיקים וכל מיני דברים מהסוג הזה.
אוהד מימון: אנחנו לא בדיוק נוכל לעמוד בסטנדרטים האלה.
אלי אפללו: לגבי השם שמגיע בדף הפירוט, החובה לציין את שם בית העסק בדף הפירוט חלה רק אם הסולק הוא סולק מקומי מתוך ישראל.
אלי אפללו: בחוץ לארץ אנחנו תלויים ברצונו הטוב, אם הוא מעביר לנו את שם בית העסק, בסדר, ואם הוא לא מעביר לנו את שם בית העסק, זאת לא חובה מכוח הוראת בנק ישראל.
שלומית ווגמן: למיטב הבנתי ישנו פרק זמן לפני אישור העסקה על ידי המוסד הבין לאומי בו אתם רואים את זהות הגוף הנעבר, של ביצוע העסקה מולו, ובפרק הזמן הזה אתם יכולים לבדוק מול הרשימה.
שלומית ווגמן: עניין טכני או לא לגבי פרק הזמן, זאת שאלה אחרת שאני חושבת שאליה אוהד מתייחס, אבל למיטב הבנתי, מבחינה עקרונית, אתם יודעים למי זה אומר.
אוהד מימון: אנחנו הצגנו בפני בנק ישראל בפירוט את הנושא מכיוון שמדובר בנושא גם מורכב וגם טכני, כאשר בעיקר הבעייתיות שלו היא בזה שאין בו עקביות.
אוהד מימון: הכוונה היא שלעתים זה קורה בצורה מסוימת ולעתים מול סולקים אחרים זה לא קורה.
אוהד מימון: כאשר הדברים נכתבים כאן בצו שעליו יש עיצומים ויש קנסות, אנחנו צריכים להתחייב לסטנדרט בו אנחנו יכולים לעמוד ואותו אנחנו יכולים לוודא.
שלומית ווגמן: גם אני מכירה את מורכבות הנושא, את פרק הזמן של שש ושבע השניות.
אוהד מימון: שלוש שניות.
שלומית ווגמן: יחד עם זאת, אולי מבחינה טכנית זה פחות פרקטי לעשות את זה אבל זה לא בלתי אפשרי.
אוהד מימון: לא אמרנו שזה בלתי אפשרי.
אוהד מימון: אנחנו גם הצענו לבנק ישראל.
שלומית ווגמן: אין מגבלה טכנית.
אוהד מימון: כן, אבל צריך לשים לב.
אוהד מימון: מה קורה בבנק לאומי או באחד מהבנקים שיושבים כאן כאשר מתגלית התאמה או סיכוי להתאמה בין השם של הנעבר ב-SWIFT לאחד מהשמות ברשימת הטרור, העסקה לא מתבצעת.
אוהד מימון: לעומת זאת, אצלנו, כאשר ניתן אישור לעסקה, אין לנו אפשרות מבחינת הכללים הבין לאומיים – מה שלא נעשה ואנחנו בדיונים נרחבים אתם על זה – לעצור את העסקה.
אוהד מימון: אנחנו נעשה הקרנה של השמות האלה לאחר מכן, אנחנו נבדוק, ואם יש – אנחנו נדווח, אבל אנחנו לא יכולים לבצע את הבדיקה הזאת באון-ליין.
אוהד מימון: לא יכולים לבצע אותה לפני כן ומכאן נוצרת הבעיה.
אוהד מימון: אגב, הבעיה הזאת לא נוצרה רק פה במדינת ישראל.
אוהד מימון: צר לי, היא לא נוצרה רק כאן.
אוהד מימון: עובדה שהארגון הבכיר אותו פול מצטט אומר במפורש שהסטנדרט הזה לא יחול על פעילות שנובעת מכרטיסי אשראי.
אוהד מימון: במקרה הבאתי לכאן את כללי הארגון הבכיר ואני מיד אמצא אותם.
אוהד מימון: לדעתי זה סעיף 8 אבל מיד אני אמצא את זה.
אוהד מימון: באנו להתאים את עצמנו לכללים של הארגונים הבין לאומיים ועכשיו אנחנו אומרים שדווקא כאן זה צריך לחול – זה לא מובן לי.
דוד רותם: אל תדאג, אנחנו בהתאמה מלאה לארגונים הבין לאומיים.
פול לנדס: אני מציע שעד שיימצא הסעיף, נמשיך הלאה.
פול לנדס: בכל מקרה הפתרון שאנחנו מציעים, בהתחשב במה שנאמר כאן, הוא להוסיף את הביטוי ככל שניתן.
פול לנדס: במקום שזה קיים, יירשם.
פול לנדס: במקום שזה לא קיים, מטבע הדברים אין מה לרשום.
פול לנדס: כדי שהמקרים בהם יש את המידע הזה ויש עסקאות שמאושרות מראש, המקרים האלה יירשמו.
פול לנדס: אם זה לא קיים, אין מה לרשום.
דוד רותם: תקריא לי את מה שאתה מבקש.
פול לנדס: אדוני, אנחנו נציע נוסח.
פול לנדס: השאלה אם מדובר ב-SWIFT או לא.
דוד רותם: מתי תעביר לי נוסח?
דוד רותם: אלא אם כן לא איכפת לכם שאני לא אאשר את הצו היום.
חוה שלייפר: המילה העברה, בהגדרה זה משהו שעובר.
דוד רותם: יהיה כתוב:
דוד רותם: במסמכי הבנק ובמסמכי העברה אם הדבר אפשרי את שם מקבל השירות.
חוה שלייפר: מקובל.
דוד רותם: זה שעליכם מקובל, זה עוד לא אומר כלום.
דוד רותם: זה צריך להיות מקובל על פול.
רונן נסים: (יב) תאגיד בנקאי המנהל חשבון קורספונדנט שדרכו בוצעה עסקה הכרוכה בהעברה אלקטרונית מישראל לחוץ לארץ או מחוץ לארץ לישראל או שמקורה ויעדה אינם בישראל אולם בוצעה דרך ישראל, ירשום את כל המידע שקיבל אודות פרטי ההעברה, המעביר והנעבר, במסגרת מסמך ההעברה".
דוד רותם: אפשר לרשום את זה במסמכי העברה.
חוה שלייפר: אנחנו מציעים שזה יהיה באותו נוסח, כפי שהציע אדוני ב-(יא).
רונן נסים: צריך לשים לב שמדובר כאן
רונן נסים: בפרטי מידע שהתאגיד הבנקאי קיבל.
רונן נסים: אם הוא קיבל את זה במסגרת מסמך העברה, מן הסתם הוא יכול להמשיך להעביר הלאה.
רונן נסים: זאת הכוונה.
דוד רותם: יעביר את כל המידע שקיבל.
דוד רותם: אם לא קיבלתם, לא מעבירים.
רונן נסים: 3.
רונן נסים: הוספת סעיף 2א אחרי סעיף 2 לצו העיקרי יבוא: כאן ביצענו התאמה בעקבות הערת הייעוץ המשפטי לוועדה לנוסח הצווים שאושרו.
רונן נסים: "2א.
רונן נסים: הכר את הלקוח (א) לא יפתח תאגיד בנקאי חשבון ולא יבצע פעולה שאינה נרשמת בחשבון בלא שזיהה את מקבל השירות ובלי שביצע לגביו הליך של הכרת הלקוח לפי מידת הסיכון שלו להלבנת הון ומימון טרור.
רונן נסים: לעניין זה, הליך של הכרת הלקוח, בין השאר בירור מקור הכספים, עיסוקו, מטרת פתיחת החשבון או ביצוע פעולה, הפעילות המתוכננת בחשבון ואם סורב מבקש השירות למתן שירותים בתאגיד בנקאי מסיבות הקשורות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
רונן נסים: לגבי תושב חוץ, גם בירור זיקתו לישראל ואם הוא איש ציבור זר.
רונן נסים: לגבי מי שהוא בעל עסק, גם סוג עסקיו.
רונן נסים: תאגיד בנקאי יערוך רישומים של פרטים אלו.
אלעזר שטרן: זה בעצם נוסח כמעט אחד לאחד במה שיש אצל חברי הבורסה, מנהלי תיקים ובנק הדואר.
אוהד מימון: אדוני, את הניסוח הזה אנחנו שומעים עכשיו.
אוהד מימון: אני גם רוצה להגיב.
אוהד מימון: אנחנו חושבים שיש בעיה ויש מקום להסתפק לכל היותר בנוסח הקודם ואני אסביר במה מדובר.
אוהד מימון: יש הבדל בין בדיקות סיכון שמתבצעות באמצעים פיננסיים שונים.
אוהד מימון: כך למשל לא דינה של בדיקת סיכון שנערכת בעת פתיחת חשבון בנק לבין בדיקת סיכון שנערכת בעת הנפקת כרטיס אשראי לאדם מסוים.
אוהד מימון: כאשר כרטיס אשראי מונפק במדינת ישראל, הוא מונפק מתוך חשבון בנק.
אוהד מימון: במדינות העולם האחרות למשל האמצעי הזה כשלעצמו נחשב לאחד מהאמצעים המקלים שיש וזאת סיבה טובה מאוד כשלעצמה לא לבצע או לבצע בדיקת סיכון נמוכה ביותר מכיוון שאנחנו יודעים שהכרטיס מחויב מחשבון בנק שכבר זוהה.
אוהד מימון: במה דברים אמורים.
אוהד מימון: עכשיו נאמר לנו כאן שבהליך הפתיחה צריך לבדוק גם את מקור הכספים בחשבון וכולי.
אוהד מימון: זאת אמירה שמותאמת אדוני אולי לבנקים וגם זה בהסתייגות מסוימת.
אוהד מימון: אני מציע לא להיכנס בכל הכבוד לפרטים טכניים שעלולים להגביל אותנו.
אוהד מימון: אנחנו כותבים היום את הצו הזה, עברו שש שנים מאז תיקנו אותו בפעם האחרונה ואני מציע להסתפק בעניין של התוויית כללים ועקרונות ולאו דווקא בענין של התוויית טכניקות.
אוהד מימון: יש את החוזרים של הפיקוח על הבנקים מפעם לפעם והם יודעים להנחיל אותם היטב.
אלעזר שטרן: שים לב לשתי הנקודות.
אלעזר שטרן: כתוב כאן לפי מידת הסיכון שלו.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה משתנה לפי מידת הסיכון.
אלעזר שטרן: שנית, סעיף שעוד לא קראנו, יובהר שהיישום של הסעיף יהיה לפי הוראות של המפקח על הבנקים.
אלעזר שטרן: בכל מקרה הרמות השונות של הסיכון, סיכון מוגבר וכולי, אלה דברים שבאמת יפורטו ברזולוציה גבוהה יותר בהוראות.
דוד רותם: רבותיי, חבל שתלכו עם הראש בקיר.
דוד רותם: זה נוסח שאנחנו דרשנו.
אוהד מימון: אני מנסה לשכנע את אדוני שדי להסתפק בנוסח הקודם מאחר שהוא מכיל בתוכו גם את הנוסח של אדוני.
דוד רותם: לא חשבנו כך.
אוהד מימון: אני אנסה לשכנע.
אלי אפללו: יש לי שאלה.
אלי אפללו: אני מתנצלת, אבל לא הספקתי לקלוט את הנוסח המלא.
אלי אפללו: לגבי הבדיקות של הכר את הלקוח, הרשומה הזאת היא לא תלויית סיכון.
אלי אפללו: נכון?
רונן נסים: היא כן.
אלי אפללו: היא תלויית סיכון.
אלי אפללו: כשאתה מדבר על הסירוב, סירוב לפתוח חשבון, איך זה יושב ביחד עם כל חובות הסודיות, הפרות מידע ודברים כאלה?
רונן נסים: אין כאן דרישה להפר חובות סודיות או כל חובה אחרת שנמצאת בדין.
אלי אפללו: כי אתה אומר שאני צריכה לדעת האם בעבר היה סירוב להנפיק לו כרטיס על רקע הלבנת הון.
אלי אפללו: שוב, אני מחברת כרטיסי אשראי ולא מבנק ולכן הפעילויות שלי הן בעיקר הנפקה וסליקה.
אלי אפללו: אני צריכה לשאול את הלקוח האם פעם מסיבת הלבנת הון סירבו להנפיק לו כרטיס?
רונן נסים: שוב, זאת מידת הסיכון של הלקוח אבל אם זה מידע שאת יכולה להגיע אליו בלי להפר משהו, זה משהו שאת צריכה לקחת בחשבון.
רונן נסים: זה כבר קיים היום ב-411.
נילי סופר: אני רוצה להתייחס לנוסח שכורך ביחד בעל חשבון ותאגיד.
נילי סופר: כשאנחנו אומרים שצריך לשאול אפילו עובר אורח.
נילי סופר: עובר אורח, צריך להבין, זה מישהו שבא עם 200 דולר ומבקש להמיר אותם.
נילי סופר: כשאתם אומרים שאני צריכה לשאול אותו לעסקו, צריך להבין – אני מבנק לאומי – שהדברים הם ממוכנים במערכת.
נילי סופר: השאלות ששואלים עובר אורח, הגבלנו אותם גם בסכומים והם ממוכנים במערכת.
נילי סופר: האם כשאתם אומרים עיסוקו וזיקתו לישראל, אנחנו בודקים במערכת ממוכנת, האם הכוונה לכל עובר אורח שמבצע פעולות בסכומים מאוד נמוכים?
נילי סופר: יש לנו אלפי פעולות כאלה בחודש.
נילי סופר: האם גם אותם אנחנו צריכים לבדוק?
נילי סופר: מרווח שיקול הדעת לא כל כך רחב כאן.
רונן נסים: כמו שציינו כאן, זה פועל יוצא של מידת הסיכון של עובר אורח.
רונן נסים: אנחנו משאירים את שיקול הדעת לתאגיד הבנקאי.
חוה שלייפר: למשל, טיפולוגיה של מימון טרור היא בדרך כלל סכומים קטנים.
חוה שלייפר: יכול להיות שמגיע לקוח עם מאתיים דולר אבל מידת הסיכון אתו היא מאוד גדולה.
פול לנדס: בסעיף הזה הפכנו והפכנו כמעט דיון שלם ומצאנו את שביל הזהב באופן שעולה בקנה אחד גם עם צו הדואר, גם עם צו חברי בורסה, גם עם צו מנהלי תיקים ואנחנו למעשה מצלמים את אותה הסכמה, את אותו שביל זהב.
חוה שלייפר: ההבדל בין כל הצווים שמנית לבין הצו הבנקאי הוא שלצו הבנקאי יש גם את הפיגומים, נקרא להם כך, של הוראה 411 שלא קיימים בצווים האחרים.
חוה שלייפר: יותר מזה, גם בנוסח שהיה קיים וגם בנוסח הנוכחי קיים הסעיף האחרון ובסעיף (ד) כתוב במפורש שליישום סעיף זה יפעל התאגיד הבנקאי כאמור בהוראות המפקח.
חוה שלייפר: זאת אומרת, בכל מקרה הפעולות של הכרת הלקוח מפנות להוראת ניהול בנקאי תקין 411 שבה למיטב ידיעתי בסעיף 4 קיימת התייחסות לפעולות של הכרת הלקוח, דבר שלא קיים בצו חבר בורסה, בצו בנק הדואר וכולי.
פול לנדס: את רק מחזקת את הטיעון.
אלי אפללו: למה אתם מתנגדים לזה?
חוה שלייפר: אני אתן דוגמה.
חוה שלייפר: בצו כתוב איש ציבור זר, אין בצו הגדרה לאיש ציבור זר.
חוה שלייפר: איש ציבור זר, יש רק ב-411.
פול לנדס: הכוונה היא לקחת את ההגדרה ב-411.
חוה שלייפר: אז למה לא להשאיר כל דבר במקומו?
נילי סופר: אני רוצה לחזור לדברים שאני אומרת.
נילי סופר: בסיפא של 2(א)(א) כתוב:
נילי סופר: "תאגיד בנקאי יערוך רישומים של פריטים אלו".
נילי סופר: אני מבינה שכל פעולה אני צריכה לשאול אותו את כל השאלות ולרשום את הפרטים.
נילי סופר: במסגרת מדיניות מבוססת סיכון, אני אחליט אם לפרוט לו מאתיים דולר או לא אבל אני צריכה לרשום את הפרטים.
דוד רותם: לא, את תשאלו את השאלות לפי הסיכון שאת חושבת.
נילי סופר: אבל זה לא הנוסח.
נילי סופר: זה ממש לא הנוסח.
דוד רותם: לפי מידת הסיכון שלו להלבנת הון ומימון טרור.
פול לנדס: מידת הסיכון זה דבר דינאמי.
פול לנדס: אם הוא שואל שאלה והוא איש ציבור זר, מידת הסיכון שלו עלתה.
פול לנדס: אם הוא לא איש ציבור זר, אם הוא לקוח ותיק, מידת הסיכון שלו נמוכה.
פול לנדס: זה דבר שנעשה תוך כדי תנועה.
פול לנדס: אתם מכירים את זה ואתם עושים את זה כבר יום ביומו.
נילי סופר: אנחנו גם מבצעים את זה.
נילי סופר: אנחנו חסמנו פעולות של עוברי אורח ואנחנו עושים את זה, אבל עדיין הניסוח הזה הוא ניסוח שהוא בעייתי.
נילי סופר: אנחנו רואים אותו פעם ראשונה ואני כן רואה שהוא בעייתי.
נילי סופר: יש כאן נתונים שאני לא מבקשת על עובר אורח לגבי עיסוקו.
נילי סופר: תלוי בסכום כמובן.
פול לנדס: תלוי מה עובר האורח עושה.
פול לנדס: אם הוא מעביר עשרים מיליון דולר והוא עובר אורח, זה מעניין אותנו מאוד.
נילי סופר: עובר אורח לא מעביר סכום כזה.
קריאה: גם יש הבדל, כשבצו הבנקאי כתוב שאתה צריך לקבוע מדיניות לגבי הכר את הלקוח וכתוב איזה דברים אתה צריך לקחת לצורך גיבוש המדיניות, זה מותיר שיקול דעת מאשר לקחת בחשבון בין השאר את הגורמים הבאים.
נילי סופר: בין השאר.
נילי סופר: צריך לקחת עוד גורמים.
רונן נסים: (ב) תאגיד בנקאי יקיים בקרה שוטפת בהתייחס להליך של הכרת הלקוח שביצע עם תחילת ההתקשרות לפי מידת הסיכון של מקבל השירות להלבנת הון ומימון טרור ויעדכן את רישומיו לפי זה.
רונן נסים: התעורר ספק ביחס לזהות מקבל השירות או לאמיתות מסמכי הזיהוי שנמסרו לתאגיד הבנקאי, יבצע התאגיד הבנקאי הליך של הכרת הלקוח פעם נוספת.
אלי אפללו: זה נוסח חדש שאין לנו אותו.
אלי אפללו: תקריא את זה שוב.
רונן נסים: (ג) בחשבון ממוספר ינקוט התאגיד הבנקאי פעולות מוגברות להכרת הלקוח.
רונן נסים: לעניין זה, חשבון ממוספר, חשבון שזהות בעליו ידועה לתאגיד הבנקאי אולם תחת הפרטים המזהים מופיעים מספרים או שמות קוד בחלק מרישומי התאגיד הבנקאי.
רונן נסים: (ד) ליישום סעיף זה יפעל התאגיד הבנקאי כאמור בהוראות המפקח על הבנקים לפי סעיף 5(ג)(1) לפקודת הבנקאות 1941.
רן ונגרקו: שאלה לפרוטוקול.
רן ונגרקו: היות ואנחנו ראינו את הנוסח של 2(א) רק עכשיו ולא מצליחים לרדת כאן לכוונה, האם אפשר להבהיר לפרוטוקול שמבחינתנו, מבחינת אופן הפעולה שלנו כיום, כל עוד לא תוקנו ההוראות שנתתם לפי סעיף (ד), למעשה אנחנו לא צריכים לשנות את דרך הפעולה שלנו?
קריאה: אין בזה כדי לשנות את מה שאנחנו עושים לפי 411.
רן ונגרקו: אם כן, אז צריך לכתוב.
אורנה ואגו: זאת הייתה הכוונה.
אורנה ואגו: הכוונה שלנו הייתה להעלות את 411 למעמד של הצו.
רן ונגרקו: לכן היה מספיק הסעיף האחרון.
רן ונגרקו: אנחנו עבדנו על זה בשנת 2008, על הצו, ביחד עם בנק ישראל ובדקה התשעים, בזמן פציעות, אנחנו מקבלים כאן שינוי של סעיף שעל פניו הוא מאוד מהותי ומאוד חשוב לנו לדעת איך לעבוד מחר.
אוהד מימון: האם הובהר שלגבי כל הסעיף פועלים לפי היישום של הוראות המפקח?
אוהד מימון: לכן לדעתנו היה מספיק רק הסעיף האחרון, אבל בסדר.
רונן נסים: 4.
רונן נסים: תיקון סעיף 3 בסעיף 3 לצו העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) - (א) בסוף פסקה (2) יבוא "היה היחיד תושב האזור, רשאי התאגיד הבנקאי לרשום את פרטי הזיהוי על פי כרטיס מגנטי שהנפיק המינהל האזרחי, והעתק מצולם שלו – ככל הנוגע לפרטי הזיהוי האמורים – יישמר אצל התאגיד הבנקאי.
רונן נסים: התאגיד הבנקאי ישווה את פרטי הזיהוי עם מסמך נוסף כאמור לעניין תושב חוץ או יאמת את פרטי הזיהוי עם מרשם המינהל האזרחי, ישווה את תאריך הנפקת התעודה המופיע בה עם תאריך הנפקת התעודה האחרונה הרשום במרשם האמור וישמור תיעוד של בדיקה זו".
דוד רותם: איך בודקים בפועל?
אורנה ואגו: כמו אזרח ישראלי.
אורנה ואגו: הכוונה היא שיהיה קישור לבנקים גם למרשם הזה.
אורנה ואגו: התחילו לטפל בזה לפני כמה שנים.
דוד רותם: זה אני יודע אבל השאלה היא מתי זה יסתיים.
דוד רותם: את מטילה עליהם חובה שהם לא מסוגלים לבצע.
אורנה ואגו: לא, סליחה.
אורנה ואגו: הניסוח כאן הוא רשאי.
אורנה ואגו: כמו שהיום הם פותחים, הם אמורים לפתוח לתושב חוץ.
אורנה ואגו: אפשר לפתוח לו חשבון על פי דרכון.
אורנה ואגו: אנחנו מאפשרים כאן לפתוח חשבון.
דוד רותם: התאגיד הבנקאי ישווה את פרטי זיהוי מסמך נוסף.
דוד רותם: זה לא רשאי.
אורנה ואגו: נכון, אבל נניח שעוד אין תעודה או אין מרשם.
אורנה ואגו: אפשר גם בלי המרשם.
נילי סופר: תמיד אפשר יהיה או דרכון או תעודה.
דוד רותם: מה המסמך הנוסף שהם צריכים?
אורנה ואגו: הם יכולים עם דרכון.
אורנה ואגו: אם יש את התעודה הזאת, אפשר עם דרכון או רישיון נהיגה.
דוד רותם: רישיונות נהיגה של הרשות הפלשתינית.
אורנה ואגו: כמו שאתם עושים עם תושב חוץ.
נורית מגד: היום כמעט ואי אפשר לפתוח חשבון לתושב הרשות הפלשתינית כי לרובם אין דרכונים.
נורית מגד: אם תהיה אפשרות של הגישה למרשם, לכאורה זאת הקלה משמעותית.
נורית מגד: השאלה אם זאת חובה שחלה עלינו.
נורית מגד: האם ברגע שאתם אומרים שאנחנו רשאים לאמת מול מרשם או המינהל האזרחי, אנחנו חייבים לפנות למינהל האזרחי או שאנחנו יכולים לומר ללקוח כזה שבא שאנחנו רוצים תעודה נוספת.
רונן נסים: אם אין לו כרטיס מגנטי, ממילא את לא יכולה להשוות את זה למרשם.
נורית מגד: האם אני יכולה לחייב אותו במסמך נוסף?
נורית מגד: האם אני חייבת לפנות למרשם?
אורנה ואגו: לא.
אורנה ואגו: לפי הנוסח, לא.
אורנה ואגו: או להשוות את זה עם מסמך נוסף או לאמת מול המרשם.
חוה שלייפר: בעניין של סירוב לפתיחת חשבון.
חוה שלייפר: מגיע מישהו שיש לו רק כרטיס של המינהל האזרחי ומטעמים שלהם, מטעמים של כדאיות, החליטו לא להתחבר למינהל האזרחי.
אורנה ואגו: את רוצה סיבה ותירוץ לא לפתוח או שאת רוצה אפשרות לפתוח?
חוה שלייפר: אני רק אומרת שיש בנק שמחליט לא להתחבר.
אורנה ואגו: אז יש אפשרות לבקש ממנו מסמך נוסף כמו דרכון.
חוה שלייפר: לא למשל דרכון.
חוה שלייפר: הוא תושב חוץ ולכן חייבים דרכון.
דוד רותם: איזה דרכון?
דוד רותם: מאיפה יש לו דרכון?
דוד רותם: אין לו דרכון.
רונן נסים: אין לו ולכן לא פותחים היום.
רונן נסים: זה המצב.
נילי סופר: אם אין לו דרכון, היום לא פותחים.
אורנה ואגו: היום זה נכון, היום הוא תושב חוץ וגם מחר הוא יהיה תושב חוץ, אם אין לו דרכון, אי אפשר לפתוח.
אורנה ואגו: הסעיף הזה בא לאפשר לפתוח אם יש לו תעודה של המינהל האזרחי.
נילי סופר: השאלה היא האם חייבים.
נילי סופר: האם זה מטיל חובה.
קריאה: כתוב רשאי.
דוד רותם: לא, לא כתוב רשאי.
דוד רותם: אל תתבלבל.
דוד רותם: רשאי כתוב בחלק הראשון אבל בחלק השני כתוב שהתאגיד הבנקאי ישווה את פרטי הזיהוי במסמך נוסף.
דוד רותם: זה לא רשאי אלא זאת חובה.
אורנה ואגו: אני לא חושבת שיש בעיה כזאת אלא אולי עם בנק הדואר.
אורנה ואגו: אני יודעת שאלינו כבר שנים הייתה פנייה בעניין הזה.
אורנה ואגו: היה קצת קושי מול המינהל האזרחי לפתור את הבעיה, אבל כבר שנים אנחנו יודעים על הבעיה הזאת שהרבה מתושבי האזור אין להם דרכונים והם הרי תושבי חוץ ולכן קשה לפתוח להם חשבון.
אורנה ואגו: זאת אומרת, אי אפשר לפתוח להם חשבון.
רן ונגרקו: שאלה לפרוטוקול, כדי שנבין.
רן ונגרקו: לפי מה שאני מבין כיום, אחרי שזה ייכנס לתוקף, יוכל לבוא הלקוח הפלשתינאי אלי עם הכרטיס של המינהל, אני לא מתחבר למרשם הזה, ואז אני רשאי לקחת מסמך נוסף כמו לצורך העניין רישיון נהיגה.
רונן נסים: כמו לגבי תושב חוץ.
רן ונגרקו: כמו תושב חוץ ואז אני יכול לפתוח לו חשבון.
רונן נסים: כן.
רן ונגרקו: בלי אימות.
רן ונגרקו: האימות נעשה מול המסמך הנוסף.
נילי סופר: לא חייבים לאמת מול המרשם.
נילי סופר: האימות יכול להיות מול מסמך נוסף כמו אשרת עבודה או אשרת שהייה או רישיון נהיגה.
רונן נסים: או לפי הדרישות של תושב חוץ.
רן ונגרקו: מצד שני אני רשאי לומר לו שאת הכרטיסים האלה אני לא מוכן לאמת אלא אני רוצה דרכון, כמו המצב היום.
אורנה ואגו: למה?
רן ונגרקו: זה המצב.
אורנה ואגו: למה אי אפשר?
אורנה ואגו: אנחנו כותבים רשאי.
אורנה ואגו: אנחנו סברנו שכן.
אורנה ואגו: לפחות בזמנו אני חשבתי שאפשר או דרכון, כמו שהיום, וכדי להקל על אלה שאין להם דרכונים, כתבנו את הסעיף הזה.
אורנה ואגו: אם יש לו דרכון ואתם רוצים לפתוח לו על סמך הדרכון, אפשר.
נילי סופר: כרטיס מגנטי לתושב הרשות הפלשתינאית הוא שווה ערך לדרכון בפתיחת חשבון.
נילי סופר: זאת המשמעות.
דוד רותם: אתם מבינים באיזה חוסר הגיון אתם מדברים?
דוד רותם: איזה דרכון יש לו?
דוד רותם: תגידו לי איזה דרכון יש לו.
דוד רותם: יש לו דרכון ירדני, אם יש לו.
דוד רותם: אין לו דרכון של הרשות הפלשתינאית.
דוד רותם: על פי הסכמים הם לא יכולים להנפיק דרכונים.
אורנה ואגו: אדוני, בדיוק בגלל חוסר ההיגיון הזה אנחנו פתרנו עכשיו את הבעיה ואנחנו מאפשרים לו לפתוח עם הכרטיס.
דוד רותם: אז תבואו ותאמרו שיש לו כרטיס מגנטי של המינהל האזרחי שהוא כמו תעודת זהות ועל סמך זה אפשר לפתוח חשבון.
דוד רותם: עזבו את הדרכונים.
דוד רותם: הדרכון רק יבלבל כי הדרכון הוא ירדני והרישום הוא פלשתינאי אבל אלה שני דברים שלא קשורים אחד לשני.
אורנה ואגו: כאן לא כתוב דרכון.
אורנה ואגו: עד עכשיו אמרו שאי אפשר אבל עכשיו אפשר למרות שיכול שיהיה קשה.
חוה שלייפר: תושב הרשות הפלשתינית שיש לו רק כרטיס מגנטי ואין לו מסמך נוסף.
חוה שלייפר: אין לו דרכון ואין לו כלום.
אורנה ואגו: אז הוא לא יוכל.
חוה שלייפר: יש לו כרטיס מגנטי ואנחנו לא מחוברים למינהל האזרחי.
חוה שלייפר: הסירוב הוא סירוב סביר?
חוה שלייפר: זאת השאלה.
דוד רותם: מפריעה לי החובה להשוות את זה עם מסמך אחר.
דוד רותם: כשהמרשם יהיה פתוח, תזכירו לי.
דוד רותם: את אמרת קודם שאת עובדת על זה כמה שנים, אבל זה עוד כמה שנים.
נילי סופר: אז בלי אימות?
דוד רותם: אתם יודעים כמה פעמים מאמתים את הכרטיס המגנטי הזה?
דוד רותם: כל יום שהוא נוסע לבנק, מאמתים לו את הכרטיס הזה.
דוד רותם: אין דבר כזה שהוא לא מאומת.
דוד רותם: הוא לא יכול לעבור את המחסום בלי שזה מאומת.
קריאה: אולי יהיה לו עוד מסמך.
דוד רותם: איזה מסמך נוסף?
דוד רותם: אל תחייבו אותם.
קריאה: בואו נוריד את העניין של האימות.
דוד רותם: אני אומר שהתאגיד הבנקאי ישווה, אין לנו בצווים האחרים ואני חושב שלא צריך את זה גם כאן.
דוד רותם: הכרטיס המגנטי הזה הוא הדבר הכי טוב שיש.
דוד רותם: תאמינו לי שהוא פי אלף יותר טוב מתעודת הזהות שלנו.
דוד רותם: את תעודת הזהות שלנו אף אחד לא בודק ואף אחד לא יודע מה זייפנו שם, אבל הכרטיס הזה נבדק כל יום שהוא עובר במחסום.
נילי סופר: אם כן, יהיה הכרטיס עם מסמך נוסף כמו אשרת עבודה או אשרת שהייה.
דוד רותם: אין לו אשרה נוספת.
נילי סופר: אין לו אשרת שהייה או אשרת עבודה?
דוד רותם: הכרטיס המגנטי שלו הוא הרישיון שלו, זאת אשרת שהייה, זאת אשרת מעבר, זה הכול.
נילי סופר: אנחנו לפעמים רואים אשרות.
פול לנדס: נוצר מצב מוזר שדווקא בארץ כן מאמתים אבל אל מול הרשות הפלשתינית לא מאמתים.
פול לנדס: את התעודה הזאת אפשר לזייף.
פול לנדס: דווקא תעודת זהות כן בודקים כי בודקים את תאריך ההנפקה מול המרשם.
קריאה: אפשר לדרוש כאן
קריאה: מסמך נוסף.
קריאה: אם אין לו, לא נפתח.
דוד רותם: מה זה המסמך הנוסף עליו אתם מדברים?
דוד רותם: עד עכשיו אני לא מבין על מה אתם מדברים.
רונן נסים: יש הפניה למסמך הנוסף שנדרש לגבי תושב חוץ.
רונן נסים: היינו, מסמך נוסף הוא מסמך הנושא תמונה ומספר זהות ובהיעדרו, המסמך הנושא שם ומספר זהות וכן מען או תאריך לידה.
דוד רותם: בקיצור, רישיון נהיגה.
רן ונגרקו: אפילו חשבון טלפון נכנס לזה.
דוד רותם: לא, אין בו תמונה.
רן ונגרקו: יש שם ומען.
דוד רותם: הם רוצים תמונה.
קריאה: לא, לא בהכרח.
קריאה: זאת חלופה נוספת.
רונן נסים: (ב) בפסקה (3א) אחרי "בפסקה (3)" יבוא "בהנפקת כרטיס חיוב או".
רונן נסים: אחרי "לסליקת עסקאות" יבוא "או לניכיון עסקאות".
רונן נסים: מדובר כאן בהערה של חברת לאומי כארד וישראכארד.
רונן נסים: הואיל ולגבי סליקת עסקאות אנחנו נותנים הקלה, מוצדק גם לתאגיד בנקאי, לתאגיד עזר שעוסק בניכיון עסקאות, לתת הקלה דומה ממסמכים מסוימים כיוון שהם למעשה פועלים על הפלטפורמה של הסולק.
רונן נסים: (ג) בפסקה (7), אחרי "מסמכי הזיהוי המקובלים" יבוא "לאותו סוג חשבון", אחרי "חקיקה המחייבת זיהוי לקוחות" יבוא "נרשמו פרטי הזיהוי כאמור על סמך מסמך זיהוי אחד, ישווה התאגיד הבנקאי את פרטי הזיהוי או חלקם עם מסמך נוסף".
רונן נסים: (ד) בפסקה (8), אחרי "אחד מאפוטרופסיו" יבוא "היה הקטין תושב חוץ – על פי דרכונו של הקטין או על פי העתק מאושר שלו".
רונן נסים: (2) בסעיף קטן (ב), בהגדרה "העתק מאושר", במקום (פסקה (2) יבוא ", ובלבד שלעניין תאגיד שאינו רשום בישראל יהיה שאינו בעל רישיון לעריכת דין בישראל גם נוטריון".
רונן נסים: זה לגבי העתק מאושר.
רונן נסים: הואיל ובהגדרה כללית הורדנו את הדרישה של הנוטריון, אבל לגבי העתק מאושר אנחנו כן רוצים שהיא תהיה.
חוה שלייפר: לא הבנתי.
אורנה ואגו: אין כאן שינוי מההצעה הקיימת.
אורנה ואגו: כלומר, כאן כן תיכנס הדרישה הזאת שאם הוא זר, הוא גם נוטריון.
אורנה ואגו: זה רק לגבי העתק מאושר.
אורנה ואגו: עשינו הקלה.
חוה שלייפר: צריך להיות גם וגם נוטריון או רק נוטריון?
אורנה ואגו: לא, שהוא גם נוטריון.
רונן נסים: שהוא גם וגם נוטריון.
חוה שלייפר: אתה יכול לקרוא לי שוב את הנוסח?
רונן נסים: זאת אומרת, זר יהיה גם נוטריון.
חוה שלייפר: בסעיף 4 מדובר על אמנה לביטול דרישת האמון בה צריך נוטריון ואפוסטיל.
חוה שלייפר: לפי חלופה 4, צריך נוטריון ואפוסטיל.
חוה שלייפר: ב-3 צריך ונוטריון?
חוה שלייפר: למעשה האופציה היום היא שרשות שהנפיקה את מסמך המקור, נניח אם רשות התאגידים בארצות הברית, אחרי כן שהוא גם נוטריון, אחרי כן פקיד ואחרי כן הנוטריון ואפוסטיל.
חוה שלייפר: זאת האופציה שאתם רוצים?
חוה שלייפר: יש חמש אופציות להעתק מאושר.
חוה שלייפר: הנוטריון היום, לפי ההצעה שלכם, תהיה קיימת בשתי אפשרויות.
חוה שלייפר: האחד זה נוטריון בצירוף חותמת אפוסטיל, שזאת חלופה 4 לסעיף קטן (ב), והשנייה זה שהוא גם נוטריון.
רונן נסים: לעניין תאגיד זר.
חוה שלייפר: כאשר הוא גם נוטריון, לא צריך אפוסטיל?
דוד רותם: לא יהיה צריך אפוסטיל.
חוה שלייפר: זה בעצם מה שאתם אומרים.
חוה שלייפר: אני רוצה להבין שלזה התכוונתם.
פול לנדס: הכוונה הייתה שיש חלופה של שהוא גם נוטריון.
חוה שלייפר: אף אחד לא ילך לאפוסטיל.
אורנה ואגו: אף אחד לא ילך לסעיף קטן (4), זה נכון, את צודקת.
דוד רותם: אפוסטיל זה סתם בזבוז כסף, זמן וטרחה.
אורנה ואגו: אפשר לבטל את סעיף קטן (4).
אורנה ואגו: לא?
דוד רותם: יש מדינות שאין בהן נוטריונים ולכן הוא הולך לאפוסטיל.
רונן נסים: (3) במקום סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג) על אף האמור בסעיף זה, רשאי תאגיד בנקאי, בנסיבות מיוחדות ובהתייחס לסיכון של הלבנת הון ומימון טרור, להחליט על דרכי זיהוי, דרכי אימות פרטים ומסמכים חלופיים, ובלבד שקיבל את אישור המפקח על הבנקים לכך".
מאיה לדרמן: יש לנו הערה לעניין הסעיף הזה.
מאיה לדרמן: גם הייעוץ המשפטי לוועדה העיר על כך.
מאיה לדרמן: זאת חריגה מהצווים האחרים בכך שאצל חברי הבורסה, מנהלי התיקים וצו הבנקים ניתנה סמכות לממונה לקבוע דרכים חלופיות.
מאיה לדרמן: כאן בעצם מועברת הסמכות לתאגיד הבנקאי.
דוד רותם: לנגיד.
מאיה לדרמן: לתאגיד הבנקאי.
רונן נסים: אבל הוא חייב לקבל את אישור המפקח.
פול לנדס: בסעיף הזה יש שתי בעיות.
פול לנדס: האחת, באמת מי שקובע את זה, זה התאגיד הבנקאי אבל צריך לקבל את אישור המפקח.
פול לנדס: מה שמופיע בצווים האחרים, מה שיש בו גם הגיון בגלל שיש לו השלכה רוחבית, זאת התייעצות עם הרשות לאיסור הלבנת הון וזה מופיע בצווים האחרים באותה קונסטלציה.
פול לנדס: צריך להוסיף את זה גם כאן.
פול לנדס: אם יטענו שממילא מתייעצים עם הרשות, אין שום בעיה שזה יכול להיות רשום.
קריאה: אין לנו בעיה עם זה.
רונן נסים: אנחנו מבקשים לשמור את שיקול הדעת למפקח על הבנקים.
דוד רותם: בנק ישראל רוצה לשמור את שיקול הדעת אם כן להתייעץ או לא להתייעץ ולכן הוא לא רוצה להכניס את זה.
דוד רותם: אם יש לכם בעיה עם זה, הממשלה מדברת כאן בקול אחד.
דוד רותם: מבחינתי בנק ישראל והרשות, הכול ממשלה.
דוד רותם: אתם רוצים להחליט ביניכם, תבואו אלי עם תשובה.
דוד רותם: אני לא מנהל כאן את המריבות האלה.
דוד רותם: תחליטו ביניכם.
דוד רותם: פול, הלבנת ההון תהיה לא על אחריותך אלא זאת תהיה האחריות שלהם.
מאיה לדרמן: זאת פשוט משמעות פרקטית.
מאיה לדרמן: אם אישרו לזהות במסמך אחר, הם צריכים לדעת איזה מספר זהות למשל אנחנו מקבלים מתעודה איקס או וואי, אבל בסדר.