GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל חכמי: כלומר, במקרה כזה ההשהיה שהוענקה תתבטל?
דוד רותם: היא לא תתבטל, היא רק תעלה כסף.
דוד רותם: אי-אפשר יהיה לקבל פיצויים על תקופת השהיה שביקש מבקש הפטנט, ושאחר-כך יבקש ממני לשלם עבורה.
זבולון אורלב: אני רוצה להבהיר כאן שכשאדם מקבל זכות למונופול, לא ייתכן שהאדם הזה יוכל לבקש השהיות, משום - - -
דוד רותם: יוכל.
זבולון אורלב: איך יוכל?
דוד רותם: על-פי החוק יוכל.
זבולון אורלב: אני שומע מכבוד הרשם שהוא מוכן להעניק שישה חודשים השהיה לתחילת בחינה, משום שהמבקש ביקש את זה.
זבולון אורלב: הוא ביקש, מאותו רגע שהוא אמר: מגיע לי פטנט, מאותו רגע הוא צריך להיות מוכן להגן על הפטנט.
דוד רותם: הוא לא מוכן.
זבולון אורלב: לא מוכן, לא יקבל פטנט.
דוד רותם: הרשם ייתן לו ארכה.
זבולון אורלב: זה מה שהוא עושה בשפע.
ערן ברקת: כמה הערות.
ערן ברקת: האחת, לגבי הארכות.
ערן ברקת: כל האווירה של החוק הזה, גם לפי מה שכתוב כאן, למשל בסעיף קטן (ה), "לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה", כאילו כל מבקשי הפטנטים הם חשודים בניסיון לעכב ולשבש את ההליכים.
ערן ברקת: ארכות צריך מדי פעם מנימוקים סבירים.
ערן ברקת: אני אביא דוגמה.
ערן ברקת: נניח שאני חברת תרופות והגשתי פטנט בארצות-הברית, בניו-זילנד ובאלף ואחד מקומות, וכדי לטפל בבחינה אני צריך לומר מה ציטטו בניו-זילנד ומה ציטטו ביפן ומה ציטטו באוסטרליה, ואני צריך גם לתרגם את זה, ואולי עורך-הדין היפני שלי, בטעות אמו חלתה באותו שבוע.
ערן ברקת: זאת אומרת, יש פרק זמן סביר של ארכה שצריך.
דוד רותם: אני לא מבין, אתה לא מכיר את הכלל שעדיף שיהיו לך שני עורכי-דין.
ערן ברקת: זאת הבעיה, יש לי עשרה עורכי-דין, אחד בכל מדינה ואני צריך לדבר עם כולם.
ערן ברקת: אני אומר: בואו נהיה ריאליים, בואו נהיה מציאותיים.
דוד רותם: אתה מייצג את מי?
דוד רותם: את פארמה?
ערן ברקת: כן.
ערן ברקת: צריך איזה פרק זמן של ארכה סבירה.
ערן ברקת: אפשר להגיד שארכה סבירה זה שנה, שנתיים.
דוד רותם: אני מסכים אתך שצריך לתת ארכות, ולכן אני לא אשלול מהרשם את הסמכות הזאת.
דוד רותם: אם אתה רוצה ארכות, אני אתן לך ארכות, אבל אל תחייב אותי אחר-כך לשלם לך בשביל התקופות שביקשת ארכות.
ערן ברקת: אני אתייחס לזה בדיון הבא, כי כבודו סיים את הדיון בנקודה הזאת היום.
דוד רותם: סיימתי כי אני צריך לקבל תשובה.
ערן ברקת: בסעיף הזה מוצעים שני דברים.
ערן ברקת: האחד, בסיף קטן (ה) מוצע שלא ייתנו ארכות, אלא אם הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן.
ערן ברקת: זאת הוראה קיצונית מדי, לא סבירה.
דוד רותם: כאשר האמא של העורך-דין חולה, בטח על זה אין לי שליטה.
ערן ברקת: העורך-דין היפני התעכב כדי למסור את הנתונים וצריך לתרגם את המסמכים מסין.
ערן ברקת: יש אלף ואחת סיבות אמיתיות, בתום לב.
נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לסעיף קטן (ה).
ערן ברקת: עכשיו הגענו לזה גם דרך סעיף קטן (ב).
ערן ברקת: סעיף קטן (ה) מדבר על בחינה על אתר לבקשת צד ג'.
ערן ברקת: סעיף קטן (ב) מדבר על בחינה על אתר לבקשת המבקש.
ערן ברקת: כאן זה בכלל שערורייה.
ערן ברקת: ברגע שמבקשים, גם מסיבה שאין לו שליטה עליה, מייד הוא יחזור לסוף התור.
ערן ברקת: בואו נהיה סבירים.
ערן ברקת: אם רוצים לקבוע איזה פרק זמן שמעליו יינתנו ארכות, אפשר לקבוע את זה במסגרת הדבר הזה, אבל לא הוראות קיצוניות כאלה.
ערן ברקת: ואני רוצה לומר שהוראות מהסוג הזה, ספק אם הן מתיישבות עם סימן 64 של ה-Trips, שקובע חובה לא להעמיס מגבלות מינהליות בלתי סבירות בהליך של קבלת פטנטים.
דוד רותם: רבותי, יש לנו המשך מחר.
דוד רותם: נתראה מחר.
דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת חוק חובת מכרזים (תיקון מס' 21) (איסור הפליה בשל גיל), של חברי הכנסת זאב בילסקי ו חנין.
תמי סלע: הנוסח שעבר בקריאה ראשונה, שתואם את נוסח הצעת החוק שעברה בקריאה הטרומית, הוא להוסיף את המילה "גיל" לרשימת איסורי ההפליה שנמצאים היום בסעיף 2(ב) בחוק חובת המכרזים.
תמי סלע: היו כל מיני הערות שהועלו לדיון בישיבה הקודמת ובסופו של ר לא נכנסו לנוסח עצמו.
תמי סלע: קיימנו ישיבה פנימית כדי לראות אם אפשר להגיע להסכמות בעניינים האלה עם משרדי הממשלה או להתקדם עם העניין הזה.
תמי סלע: רוב ההערות היו לסעיף 2(ב) באופן כללי, לא דווקא קשורות לעניין של איסור הפליה בשל גיל אלא לכל מיני פרשנויות את ספקות שאולי יש מקום להבהיר בסעיף הזה.
תמי סלע: הגישה הכללית של הממשלה הייתה שזה לא המקום לעשות את התיקונים האלה, אם בכלל יש בהם צורך, בהצעת החוק הזו מכיוון שהיא ממוקדת ועוסקת רק באיסור הפליה בשל גיל.
תמי סלע: אזכיר את אחד העניינים שעלו, שהייתה לו יותר תמיכה של חברי הכנסת בישיבה הקודמת וגם של חלק מהמשרדים בישיבה שקיימתי, וזה הנושא של מתן סמכות לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה לבחון תלונות, לקדם את המודעות ולעשות את הרים שהיא מוסמכת לעשות לפי חוק שוויון הזדמנויות בעבודה ביחס לרשימת חוקים שמנויה שם בתוספת, שנקראת חקיקת השוויון בעבודה.
תמי סלע: ההצעה הייתה להוסיף לרשימה הזו גם את סעיף 2(ב) לחוק חובת המכרזים, על אף שהוא לא מר על יחסי עבודה אבל הוא בהחלט מר על הפליה בסיטואציות אחרות של העסקה.
תמי סלע: הייתה לכך התנגדות בעיקר משרד האוצר, גם משרד המשפטים לא היה עם עמדה נחרצת בנושא.
דוד רותם: נציג משרד האוצר, למה אתם מתנגדים לזה?
דוד רותם: למה אתם מתנגדים אני יודע – כי אתם לכל ר מתנגדים.
דוד רותם: אתמול ביקשתי ממשרד האוצר פעמיים לחזור על רים כדי שיגיעו לכותרת הראשית, וגם אמרתי את זה לשר.
דוד רותם: אז תגידו לי למה אתם מתנגדים.
ברוך לוברט: אנחנו מעוניינים בשיתוף הפעולה הזה, אנחנו פשוט חושבים שהדרך לעשות אותו היא הדרך שאנחנו עושים היום.
ברוך לוברט: לדוגמה, עם הסוכנות לעסקים קטנים אנחנו בשיג ושיח בנושא הזה, אנחנו מתכוונים להוציא הוראת תכ"ם בנושא הזה.
ברוך לוברט: אנחנו לא חושבים שיש צורך בתיקון חקיקה בהקשר הזה.
ברוך לוברט: היום יש סמכויות לחשב הכללי, לפי תקנה 24(ד) לפי תקנות חובת המכרזים, שאנחנו מיישמים בהקשר הזה.
דוד רותם: לכן מה שיקרה זה שיהיו לכם את הסמכויות שלכם וגם להם תהיה את הסמכוות לבדוק תלונות כאלה.
ברוך לוברט: אנחנו חושבים שיש חשיבות לכך שהחשב הכללי יהיה בעל סמכות.
דוד רותם: לא לקחתי לחשב הכללי את הסמכות.
דוד רותם: אני נותן לעוד מישהו סמכות.
ברוך לוברט: לא תהיה מעורבות של הגורמים החיצוניים, שלא בהכרח מבינים בדיני מכרזים או יכולים להיכנס לפרטי הרים.
ברוך לוברט: שיתוף הפעולה הזה קיים היום עם גורמים אחרים ואנחנו חושבים שיש חשיבות לשמר אותו במסגרת התקנות והוראות התכ"ם, ולא במסגרת חקיקה ראשית.
דוד רותם: אני אוסיף את זה.
חנן ארליך: אנחנו לא מתנגדים באופן ענייני לר, אבל כל עוד אין הסכמה בין כלל משרדי הממשלה אז במידה שירצו לקדם את העניין נבקש להחזיר את זה - - -
אברהם מיכאלי: למה, אנחנו עובדים במשרדי הממשלה?
חנן ארליך: הממשלה תתנגד כל עוד ועדת השרים לא תחליט החלטה אחרת.
דוד רותם: אז מכסימום השר שלך או שר האוצר יגישו הסתייגות.
דוד רותם: רק תודיעו לי, כי אני לא מחזיר את זה לוועדת השרים, היום אני גומר את החוק הזה.
דוד רותם: נציבות שוויון הזדמנויות, בבקשה.
אינה סולטנוביץ-דוד: באופן עקרוני אנחנו לא מתנגדים לתיקון החקיקה ולא מתנגדים שזה יהיה תחת האחריות שלנו.
אינה סולטנוביץ-דוד: בנוגע לרים שצוינו פה על-ידי החשב הכללי - גם תחת החוק הזה נוכל לפעול אתם בשיתוף פעולה, לבחון איך אפשר לעשות את זה בצורה הטובה ביותר, עם המומחיות של החשב הכללי ועם המומחיות של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
דוד רותם: שלום לך, מר בילסקי.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא מגבילים בשום צורה גיל כלפי מעלה?
תמי סלע: התיקון הוא בסעיף שמר על איסור שחל על עורך מכרז ומכוח פרשנות גם על צורות ההעסקה האחרות שהן לפי חוק חובת המכרזים, כי לפעמים יש פטור ממכרז ודווקא זה יכול להיות רלוונטי בהקשרים שהסעיף הזה רלוונטי אליהם.
תמי סלע: הוא לא יפלה בין מציעים.
אברהם מיכאלי: אדם בן 70 מגיע למכרז, אסור לי להגביל אותו?
תמי סלע: אז אולי באמת אפרט קצת יותר.
דוד רותם: אם אתה מפרסם מכרז לשמירה ומגיע אליך אדם בן 80, אתה יכול לפסול אותו.
דוד רותם: משום שאתה לא מפלה אותו בגלל גיל.
דוד רותם: אתה אומר לו: אדוני, אתה לא מסוגל לשמור.
תמי סלע: חשוב אולי להדגיש רים, שחלק מהם אמרנו בישיבה הקודמת.
תמי סלע: כשאנחנו מרים על חוק חובת מכרזים, זה לא החוק שלפיו מקבלים אנשים לעבודה בשירות המדינה.
תמי סלע: אלה המכרזים שחל עליהם חוק שירות המדינה (מינויים), ואיסור ההפליה לגביהם הוא מכוח חוק שוויון הזדמנויות בעבודה שחל על יחסי עובד-מעביד וכולל את העילה של איסור הפליה מחמת גיל וגם את העילות האחרות שנמצאות בחוק חובת מכרזים.
תמי סלע: לאיזה מכרזים זה רלוונטי?
תמי סלע: או קבלה באמצעות מכרז של אדם שאין יחסי עבודה בינו לבין המדינה.
תמי סלע: למשל, בורר, יועץ או מהנדס ששוכרים את שירותיו, מה שנקרא פרילנס, ואז יכול להיות רלוונטי שתהיה איזו טענה של הפליה מחמת גיל.
תמי סלע: יכולה להיות גם הצעה שבמסגרתה שוכרים שירותים של אנשים, שהמדינה לא תהיה המעסיק שלהם אלא קבלן כוח אדם או קבלן שירותים, ותהיה איזושהי הפליה מצד מזמין העבודה – עירייה או משרד ממשלתי – שמתייחסת לגילם של העובדים שהקבלן מביא.
תמי סלע: גם פה יכולה להיות טענה של הפליה מחמת גיל.
תמי סלע: אלה שני המצבים.
אבי מישראל: לגבי גיל, אני באופן אישי יכול לומר שנתקלתי במכרז לשירותי תכנון שהגיש מתכנן בן 90 לפרויקט שהוא פרויקט מתמשך.
אבי מישראל: זה יוצר עיוות או לא יוצר עיוות?
אבי מישראל: זה לא קשור רק לשמירה, אגב .
דוד רותם: זה לא יוצר עיוות.
אבי מישראל: זאת אומרת, גם אם אני צריך לבצע תכנון שנמשך שלוש שנים והמתכנן הוא בן 90, זה לגיטימי.
מאירה בסוק: אם הוא יודע לעבוד.
מאירה בסוק: יש לך נשיא שהוא כמעט בן 90.
אבי מישראל: אז עם אותו אבסורד, גם מישהו בן 76 שרץ מרתון – אם לא אני לא טועה השיא הוא 86 – אני יכול להתמודד ולספק שירותי שמירה?
זאב בילסקי: זו סגולה לחיים ארוכים.
אבי מישראל: זה נכון, אבל כשצריך להתמודד עם עתירות בסוג הזה, זה קצת בעייתי.
מאירה בסוק: אנחנו הולכים פה למקרה קיצון.
מאירה בסוק: המטרה של החוק היא לעזור לאנשים מגיל 40 ומעלה, כי הבעיה שאנחנו רואים בשוק היא של אנשים ונשים בגילאים כאלה.
מאירה בסוק: אנשים בני 80 ו-90 לא מחפשים עבודה בכוח.
מאירה בסוק: אנחנו מרים פה על זה ששוק העבודה מפלה אנשים מבוגרים, שאין להם אפשרות להגיע לפנסיה, שזאת הבעיה המרכזית.
אבי מישראל: אנחנו בהחלט תומכים בצעדים הללו, אבל לא במסגרת החקיקה אלא במסגרת אותן תקנות שאנחנו יודעים להגן עליהן.
מאירה בסוק: מה שקרה כאן, שאתה מפלה שלב אחד שנמצא בחוקים אחרים ובחוק הזה אתה אומר: פה לא.
מאירה בסוק: למה?
תמי סלע: הממשלה תמכה בהוספה של עילת הגיל.
תמי סלע: העניין של סמכות נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה זה בעצם תיקון עקיף לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, לתוספת בחוק.
תמי סלע: הוספת סעיף 2(ב) לחוק חובת המכרזים לרשימת הסעיפים שמצויה היום בתוספת שקשורה להגדרה של חקיקת השוויון בעבודה.
תמי סלע: לעניין שהוער פה, גם היום יש בסעיף עצמו סעיף שיחול גם כשזה יכלול את עילת הגיל, שאין רואים באבחנה המתחייבת מאופיו וממהותו של המכרז הגבלה, כמו למשל עניין של שומרים בגילאים שהם ממש לא רלוונטיים.
תמי סלע: אבל צריך להוכיח את זה.
דוד רותם: אתה רוצה להגיש הסתייגות.
חנן ארליך: כן.
חנן ארליך: הממשלה מסתייגת מהתיקון העקיף לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.
דוד רותם: תגישו את ההסתייגות בכתב, חתום על-ידי השר.
אורי מקלב: השאלה היא האם אפשר להוסיף לחוק לא רק בתנאי המכרז אלא גם בתנאי הקבלה.
אורי מקלב: מה שקורה זה שוועדת הקבלה יושבת ודנה.
דוד רותם: איזו ועדת קבלה?
דוד רותם: זה לא חל על עובדים, זה חל על מכרזים.
דוד רותם: רבותי, אני קודם מצביע על ההסתייגות.
דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של משרד המשפטים ומשרד האוצר?
דוד רותם: בעד ההסתייגות – אין
דוד רותם: ההסתייגות נפלה, היא תעלה למליאה.
דוד רותם: מי בעד החוק לקריאה שניה ושלישית?
דוד רותם: החוק נתקבל.
דוד רותם: תודה רבה, החוק נתקבל פה אחד.
דוד רותם: על סדר היום הצעת חוק בית הדין לעבודה (תיקון מס' 39), תשע"א-2011, בקשה לרביזיה.
דוד רותם: בעד קבלת הרביזיה – פה אחד הרביזיה התקבלה יש לנו נוסח מוסכם.
נעמה מנחמי: מוסכם, זאת מילה רחבה.
דוד רותם: מוסכם עלי.
נעמה מנחמי: האמת שהיו לנו עוד כמה שינויים שהתבקשו על ידי הממשלה הבוקר ואנחנו נעבור על הכול.
דוד רותם: אם הממשלה ביקשה, אני מסכים.
דוד רותם: מה שהממשלה מבקשת, אני בעד.
נעמה מנחמי: שלא יובן לא נכון מהפרוטוקול.
דוד רותם: יובן טוב מאוד מהפרוטוקול.
אורי מקלב: נעשה ונשמע.
נעמה מנחמי: חידוד קטן.
נעמה מנחמי: התחלנו לשבת על נוסח החוק ויש כמה הערות שהן יותר ניסוחיות.
נעמה מנחמי: הדברים עליהם התקיים דיון, אנחנו כן נעלה אותם.
נעמה מנחמי: בסעיף 5 שעוסק בהחלפת סעיף 10 שעניינו מינוי נציגי ציבור, אנחנו הוספנו את המשפט: "כשיר להתמנות לנציג ציבור גם מי שמתקיימים לגביו כל אלה".
נעמה מנחמי: בפסקת משנה (1) כתבנו: "שהוא בעל ניסיון של חמש שנים לפחות בתפקיד או בפעילות בתחום משפט העבודה, יחסי עבודה, רווחה, ביטחון סוציאלי, כלכלה או מינהל ציבורי לרבות ניסיון בהוראה או במחקר בתחומים אלה במסגרת קודמת".
נעמה מנחמי: אני מבינה שאין התנגדות לנוסח.
נעמה מנחמי: התקיים דיון לגבי זה.
דוד רותם: בין מי למי היה דיון?
נעמה מנחמי: בין כל מיני גורמים.
נעמה מנחמי: כרגע אין מחלוקת.
נעמה מנחמי: לגבי הנושא של הליכים תלויים ועומדים.
נעמה מנחמי: בפסקה (ג) – אנחנו עדיין בפסקה (ג) של סעיף 10 אותו אנחנו מחליפים – אומרת: "היו תלויים ועומדים נגד אדם הליכים בעבירות כאמור בסעיף קטן (ב)(2) או (3), רשאים שר המשפטים ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה לדחות את החלטתם לעניין מינויו עד לסיום ההליכים נגדו.
נעמה מנחמי: בסעיף זה – הליכים, החל מחקירה".
נעמה מנחמי: נוכח הקשיים שהיו למשטרת ישראל לברור בין המידע שהיא רשאית לתת ומידע שהיא לא רשאית לתת, היושב ראש ביקש בדיונים הקודמים שהסעיף הזה ייכנס לתוקפו בתנאי מסוים.
נעמה מנחמי: ההסכמות האחרונות הן שהוא ייכנס לתוקפו בתוך תשעה חודשים מיום תחילתו של החוק.
אורית זוארץ: לא, זה לא מה שאנחנו אומרים.
דוד רותם: זה לא מה שאתם אומרים?
אורית זוארץ: זה רק באיזה מקום למקם.
דוד רותם: המוסכם היה תשעה חודשים.
אורית זוארץ: אין מחלוקת לגבי תשעת החודשים.
אורית זוארץ: אני רוצה שבאמת תשעת החודשים יהיו בנקודה שמפריעה לאדוני, דהיינו שבמשך תשעה חודשים לא יעבור מידע מהמרשם הפלילי על הליכים פליליים תלויים ועומדים.
אורית זוארץ: זה לא אומר שהסעיף הזה לא ייכנס לתוקף.
אורית זוארץ: הסעיף הזה הוא סעיף שמדבר על עצם היכולת לדחות הכרעה לגבי נציג ציבור, אם תלוי ועומד נגדו הליך.
אורית זוארץ: לא זאת הנקודה.
אורית זוארץ: הנקודה היא באמת שלא יעבור המידע הפלילי וזה לדעתי צריך להיות באיזושהי הוראת מעבר בסוף, בסעיף הוראות המעבר, שתשעה חודשים לא יעבור מידע לגבי הליכים תלויים ועומדים.
אורית זוארץ: אני חושבת שזה נוגע בדיוק בלב הנקודה שהטרידה את אדוני ולא מייצר גם כאן הסדר עודף.
נעמה מנחמי: הנוסח שהוצע הבוקר על ידי הממשלה אומר: "לא יימסר מידע על הליכים תלויים ועומדים כאמור בסעיף 10(ג) במשך תשעה חודשים מיום תחילתו של חוק זה".
נעמה מנחמי: הערה נוספת שנובעת בעיקר מהערה לנוסח החוק היא האם כדאי להבהיר את נושא הפסקת הכהונה של נציג ציבור שהפסיק להתקיים בו תנאי מן התנאים לסוף סעיף 10 או לסעיף 10 במקום לסעיף 15א(א).
נעמה מנחמי: ככל שיש לכם התנגדות מאוד מהותית שזה יעבור.
אורית זוארץ: השאלה מה המשמעות של זה, כי לכאורה יוצא שלכתחילה הוא מאבד את הכשירות שלו וזה לא נראה לי.
נעמה מנחמי: האמת היא שכרגע, כפי שסעיף 15א כתוב, שזה ביטול כשירות, שזה מה אנחנו הערנו, זה בעינינו בעייתי כי ביטול כשירות עשוי להתפרש כביטול מלכתחילה, מה שכמובן תהיה לו השפעה על הליכים בהם הוא היה.
נעמה מנחמי: לכן הצענו נוסח של הפסקת כהונה.
נעמה מנחמי: איפה למקם את זה, זה לא נראה לי מספיק קריטי.
נעמה מנחמי: אני אשאיר את זה לנסח החוק להחליט, אם זה מקובל עליכם.
נעמה מנחמי: אנחנו הבהרנו בסעיף 15א שמיד נגיע אליו, שזאת הפסקת כהונה ולא ביטול כהונה.
אורית זוארץ: בסדר גמור.
נעמה מנחמי: בסעיף 14 שעניינו סיום משפטים, אנחנו מבהירים בסופו שלא תינתן אפשרות לנציג ציבור להשלים פסקי דין או לכתוב פסקי דין בעניינים בהם הוא שמע את הדיון אם הוא הועבר או הושעה מכהונתו כפי שכבר היה כתוב והוספנו: אם הופסקה כהונתו על פי סעיף 15א.
נעמה מנחמי: לסעיף 15(ד).
נעמה מנחמי: אלה ענייני נוסח אבל אני אישית לא חושבת שיש עם זה בעיה מאחר שסעיף (ט) כבר מבהיר במפורש שיחולו על הליך בירור כאמור הוראות סעיף זה החלות על בירור תלונה.
נעמה מנחמי: לא נראה לי קריטי אם זה יהיה בירור תלונה או בירור ההליך.
נעמה מנחמי: אני מציעה להשאיר את זה לנוסח החוק.
אורית זוארץ: אם אנחנו מדברים על זה, הייתי עושה גם תיקון ב-16א(א)(2) כי כאילו יוצא שהסמכות של הוועדה לעניין נציגי ציבור היא רק לברר תלונות והאמת היא שזה דווקא לא מתיישב עם הסמכות של ליזום הליך.
נעמה מנחמי: 16א(א)(2) מברר תלונות.
נעמה מנחמי: גם שם לדעתי צריך לסדר את זה נוסח שזה גם לקיים הליכים לבירור תלונות.
דוד רותם: לברר תלונות, זה נכון.
דוד רותם: גם כשהוועדה מחליטה לבדוק, היא הגישה את התלונה לעצמה.
נעמה מנחמי: כאמור, זה עניין של נוסח.
נעמה מנחמי: נבדוק את הנושא הזה.
נעמה מנחמי: כנ"ל לגבי סעיף (ט), הערת נוסח אבל מאחר שהיא הועלתה ונדונה, אני כן רואה לנכון להתייחס אליה.
נעמה מנחמי: אני לא רואה את החובה לכתוב כאן "מבלי לגרוע מהוראות סעיף זה" כי בעיניי הסעיף מספיק ברור.
נעמה מנחמי: גם אם לא נכתוב מבלי לגרוע מהוראות סעיף זה, הסמכות של הוועדה היא מספיק ברורה.
אורית זוארץ: זה עניין שגם הייתי משאירה אותו לנוסח.
אורית זוארץ: אני חוששת מהשלכות רוחב אחר כך.
אורית זוארץ: זה נראה לי עניין לנוסח.
אורית זוארץ: אם זה מקובל על הנסחים, אין לי בעיה.
נעמה מנחמי: ב-15א, אמרנו שנשנה את זה ל"יפסיקו את כהונתם".
נעמה מנחמי: בסעיף 15א(ג) יש בקשה ל"הזדמנות להשמיע את דבריו" ולא לטעון טענותיו.
נעמה מנחמי: אין לי בעיה עם זה.
נעמה מנחמי: זה אומר כמובן שיצטרכו לשמוע אותו באופן אישי.
אורית זוארץ: זה עדיין אומר שאפשר לעשות את זה גם בכתב.
נעמה מנחמי: למה ביקשתם לשנות?
אורית זוארץ: כדי שיהיה אותו מינוח.
דוד רותם: להשמיע את דבריו, זה בסדר.
נעמה מנחמי: תיקון של סעיף 18(ה).
נעמה מנחמי: הבהרנו עם מי תהיה ההתייעצות.
דוד רותם: זה 18(ב)(2).
נעמה מנחמי: לא, על זה כבר דיברנו.
אורית זוארץ: לא, לא דיברנו אבל זאת הערת נוסח.
דוד רותם: תגידו מה עוד נוסח.
אורית זוארץ: זה כבר היה.
אורית זוארץ: זה כבר נדון בפני הוועדה ולכן זה לא מודגש בצבע אחר.
דוד רותם: אני רואה שעמדת הממשלה היא אחרת.
נעמה מנחמי: במקום "בעלי הדין" זה "צדדים אחרים בהליך".
נעמה מנחמי: כנ"ל הערת נוסח בסעיף (ה).
נעמה מנחמי: סעיף 20, עניינו הרחבת המותב.
נעמה מנחמי: יש כאן בקשה חדשה של הממשלה להוסיף את המילה "במהלכו" בכל הסעיף.
אורית זוארץ: זה פשוט מפוצל שם.
נעמה מנחמי: גם ב-א(1)(1).
דוד רותם: תסבירו לי למה אתם מתכוונים.
נעמה מנחמי: הנוסח שהיה בכחול לא כלל את השינויים שרואים עכשיו בסעיף (א) ובמסגרת הדיונים כאן נטען שהייתה טעות בנוסח שהשתחרר בכחול והתבקש התיקון שכרגע מופיע ב-(א).
נעמה מנחמי: עכשיו מתבקש גם ב-(א)(1) וב-(א)(2) להוסיף שהרחבת המותב תוכל להיעשות גם במהלך הדברים.
דוד רותם: עכשיו תסבירו לי מה הם הנימוקים להרחבת המותב.
דוד רותם: "אם מצא כי מפאת חשיבותה, קשיותה או חידושה של שאלה משפטית יש מקום לדיון בפני הרכב מורחב".
דוד רותם: איך את מרחיבה את ההרכב אחרי שהתחיל הדיון?
אורית זוארץ: המקום היחידי בו נוהגים להרחיב הרכבים היום זה בבית המשפט העליון ושם זה קורה הרבה מאוד פעמים.
דוד רותם: שם זה תמיד קורה כי שם יש בעיות של חוקתיות.
דוד רותם: הכול שם הרי חוקתי.
אורית זוארץ: מרחיבים דיון בהרכב גם בנסיבות לא חוקתיות.
אורית זוארץ: כמובן גם בנסיבות חוקתיות שזה מובן מאליו, אבל בכל מקרה הרבה פעמים התובענה הזאת נוצרת אחרי שמתחילים לשמוע את התיק ואז מתעורר הקושי.
אורית זוארץ: באופן עקרוני גם היום הוועדה הסכימה שזה יהיה במהלכו לגבי סעיף (א) שהוא הדיון העיקרי.
אורית זוארץ: לגבי שני הסעיפים האחרים, דווקא שם זה הכי פשוט.
דוד רותם: את שמה לב שהם צריכים לקבל החלטה שיש מקום לדיון בפני הרכב מורחב.
דוד רותם: זאת אומרת, זה לא יכול להיות מצב שגמרנו את הדיון, אנחנו הולכים לכתוב פסק דין ועכשיו נרחיב את זה.
אורית זוארץ: זה באמת כבר סוג של דיון נוסף וזה באמת לא קיים.
אורית זוארץ: באופן עקרוני הרבה פעמים תוך כדי ההליך מתחדדת איזושהי שאלה משפטית קשה - ובערעור זה באמת הכי קלאסי - ואז ההרכב מחליט להרחיב.
אורית זוארץ: בדרך כלל זה באמת נעשה בשלבים הראשונים של הדיון.
דוד רותם: אבל זה צריך להיות כך שאחרי כן יש דיונים.
דוד רותם: אי אפשר להרחיב לצורך מתן פסק דין.
אורית זוארץ: בעיניי זה ברור ואם לא, אני חושבת שמישהו יש לו עילה לפנות לבג"ץ.
דוד רותם: לא, לבג"ץ אי אפשר לפנות כי הוא עסוק מדיי.
דוד רותם: תפסיקו עם בג"ץ.
אורית זוארץ: אני לא יכולה לדמיין מקרה שבו זה יהיה מהלך סביר.
נעמה מנחמי: הוועדה מאשרת את ההוספה?
דוד רותם: אחרי שהם אמרו במפורש שזה יהיה, אין לי בעיה עם זה.
נעמה מנחמי: בסעיף 27 לחוק העיקרי.
נעמה מנחמי: אנחנו הערנו במסגרת ההכנה לרביזיה - שנבעה בין היתר מזה שלא הגענו לכל הסעיפים בדיון הקודם טרם ההצבעות - שאולי כדאי להוסיף את נושא הפנסיה בתוספת החמישית.
נעמה מנחמי: הדבר הזה עורר סדרה של תיקונים נוספים כשאחד מהם הוא באמת בסעיף 27, בסעיף קטן (ב).
דוד רותם: בסעיף קטן (א).
נעמה מנחמי: לא, (א) כאילו שייך לחוק המתקן.
נעמה מנחמי: בסעיף קטן (ב) של סעיף 27 לחוק התבקש להוסיף לעניין סמכויות רשם, גם זכות שעניינה זכויות שעובד זכאי להן עקב עבודתו לפי צו הרחבה ולא רק לפי החוק או לפי הסכם קיבוצי כמשמעותו בחוק הסכמים קיבוציים.
נעמה מנחמי: אתם רוצים לחדד ולהסביר את זה לפרוטוקול כדי שזה יהיה ברור?
לירון בנית ששון: יש זכויות שמוקנות מכוח הסכם קיבוצי ולא מכוח צו הרחבה ולכן היה חשוב לדייק ו לומר שזה יהיה או צו הרחבה או הסכם קיבוצי.
ענבל רונן: אני רוצה לשאול מה הוחלט לגבי הפנסיה כי גם היום יש זכאות לקצבה אבל לא לעצם הזכאות הראשונית.
ענבל רונן: לא הבנתי את התיקון כאן.
לירון בנית ששון: לעניין סמכות רשם לדון גם בענייני פנסיה.
אירית הרמל: יש עניין של הגבלה גם של הסכום והוספנו שלא יהיה כתוב רק צו הרחבה אלא גם הסכם קיבוצי כי חלק מהזכויות מוגדרות בהסכמים קיבוציים.
לירון בנית ששון: התובענה לקצבה מדברת על הפנסיה התקציבית ולא במקרים של פנסיה צוברת.
ורד וייץ: אני רוצה להבין.
ורד וייץ: אתם פשוט הכנסתם את נושא ההסכם הקיבוצי לאותה מסגרת סמכויות שקיימת כיום?
ורד וייץ: זאת אומרת, לא שיניתם את היקף הסמכות של הרשם.
ורד וייץ: נכון?
לירון בנית ששון: לא, לא שינינו את היקף הסמכות.
אורית זוארץ: כיום זה לפי התיקון לחוק.
נעמה מנחמי: אנחנו עדיין בסעיף 27.
נעמה מנחמי: בסעיף (ב)(3) הייתה איזושהי שאלה או הצעה מצד הממשלה שאולי התוספת החמישית תתוקן על ידי ועדת העבודה ולא ועדת החוקה.
נעמה מנחמי: אתם עדיין רוצים את זה?
דוד רותם: זה מה שרוצה שר המשפטים?
גלעד סממה: אנחנו חושבים שבתוספת החמישית המטריה יותר מקצועית, אבל אין לנו בעיה.
דוד רותם: אני רק רוצה לדעת מה רוצה שר המשפטים.
גלעד סממה: אם הוועדה רוצה שזה יהיה באישור ועדת החוקה, אין בעיה.
דוד רותם: על שר המשפטים מפקחת ועדת החוקה.
גלעד סממה: אין לנו שום בעיה עם זה.
דוד רותם: כפי שאדוני זוכר, בתקנון נאמר שפעם בשנה הוא מופיע בפני הוועדה ומדווח.
גלעד סממה: אנחנו תמיד הולכים לקראת הוועדה.
דוד רותם: לא, אתם לא צריכים ללכת לקראת הוועדה.
דוד רותם: אתם יכולים להגיד שאתם לא מסכימים.
גלעד סממה: אנחנו מסכימים לעמדת הוועדה.
נעמה מנחמי: זה מצוין כי אחרת היינו צריכים להעביר את אישור התוספת החמישית לוועדת העבודה ואז החוק לא היה נגמר היום.
נעמה מנחמי: סעיף (ג) בסעיף 27, עניינו באיזושהי סמכות כללית שאומרת שר המשפטים רשאי לאחר התייעצות עם שר העבודה לקבוע בתקנות סמכויות ששופט בדין אזורי יהיה רשאי להעביר לרשם.
נעמה מנחמי: לאור העובדה שקבענו סמכויות מאוד ספציפיות, שאלתי האם הסעיף עדיין רלוונטי והבנתי שאתם עדיין חושבים שהוא רלוונטי.
נעמה מנחמי: הצעתי היא להשוות אותו לסעיף 91 לחוק בתי המשפט.
נעמה מנחמי: כלומר, להוסיף לו את הסיפא: "תקנות המסמיכות רשם לעשות כל דבר שבסדר דין ונוהג, טעונות את אישורה של ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת".
לירון בנית ששון: צריך אולי לציין שזה יהיה לאחר יום התחילה כי הרי יש תקנות שכבר תוקנו.
דוד רותם: תקנות שיתוקנו ולא תקנות שכבר תוקנו.
נעמה מנחמי: אם כן, זה יהיה "תקנות המסמיכות לעשות רשם לעשות כל דבר שבסדרי דין ונוהג שהותקנו לאחר יום התחילה".
נעמה מנחמי: בתוספת השלישית יש כמה תיקוני נוסח שלא היו עליהם מחלוקת או שאלה ולכן נדלג עליה אבל הם מצויים בנוסח שלפניכם.
נעמה מנחמי: פריט (12) לתוספת הרביעית.
נעמה מנחמי: אני כבר לא יודעת מה נכלל ומה לא נכלל ולכן בואו נבחן את הסעיף כשלעצמו.
נעמה מנחמי: התוספת הרביעית, עניינה סמכות שופט יחיד.
נעמה מנחמי: פרט (1) אומר "לדון ולהחליט בבקשה לעיכוב ביצוע של פסק דין".
נעמה מנחמי: השאלה האם יש להוסיף או לא להוסיף את הסייג: למעט בסכסוך קיבוצי.
נעמה מנחמי: למה אתם רוצים להוסיף את זה?
דוד רותם: סכסוך קיבוצי לא נדון בפני שופט יחיד.
דוד רותם: בזה הם צודקים.
נעמה מנחמי: ההסתדרות, בסדר?
ורד וייץ: מה הייתה השאלה?
ענבל רונן: אם יש בעיה שביצוע פסק דין של סכסוך קיבוצי יהיה לא רק בדן יחיד.
ורד וייץ: כן, בהחלט.
דוד רותם: אם כן, זה למעט בסכסוך קיבוצי.
נעמה מנחמי: פרט (14).
נעמה מנחמי: היו לנו הרבה שינויים לפני שהתחיל הדיון.
נעמה מנחמי: תסבירו אותם.
לירון בנית ששון: אנחנו מציעים ששופט יחיד יוכל לדון ולהחליט בבקשות למתן סעד זמני עד לתחילת שלב הוכחות הדיון.
לירון בנית ששון: כלומר, מהשלב שזה מגיע כבר לדיון ולעדויות, זה כן יעבור למותב של שופט עם שני נציגי ציבור.
לירון בנית ששון: כל זה כמובן למעט בהליכים של סכסוך קיבוצי כאשר בהליכים כאלו כל בקשה למעשה לסעד זמני לא תידון בכלל לא עד לשלב תחילת ההוכחות ולא אחר כך.
דוד רותם: אתם רק מסבכים את החיים לכולם כי אחר כך צריך מישהו להחליט מה זה עד לתחילת שלב ההוכחות בהליך.
דוד רותם: זה אחד הדברים הכי קשים שיש.
דוד רותם: מה זה תחילת שלב ההוכחות?
דוד רותם: זה אומר שנשמע עד ראשון?
דוד רותם: זאת חקירה ראשית או זאת חקירה נגדית?
דוד רותם: הרי יכול להיות שאחר כך העד הזה לא יגיע לחקירה נגדית והעדות שלו תתבטל.
דוד רותם: אני לא מבין למה צריך את זה אבל אם אתם כך רוצים, אין בעיה.
נעמה מנחמי: את רוצה להקריא את הנוסח?
לירון בנית ששון: זה יורכב למעשה משני פריטים.
לירון בנית ששון: פריט (14) יאמר שזאת סמכות שופט יחיד "לדון ולהחליט בבקשות שהוגשו עד לתחילת שלב ההוכחות בהליך, למעט בהליכים בסכסוך קיבוצי לבקשות לדחייה על הסף".
לירון בנית ששון: פריט (15) יאמר: "לדון ולהחליט בבקשות למתן סעד זמני עד לתחילת שלב ההוכחות בדיון בבקשה".
לירון בנית ששון: יכול להיות שכאן צריך להכניס למעט.
דוד רותם: איזה בקשה?
לירון בנית ששון: בקשה לסעד זמני.
אורית זוארץ: זה כמו שבאים לשופט תורן והוא מוציא סעד תורני ואחר כך – בהקבלה לבתי משפט רגילים – הדיון, אם צריך לשמוע הוכחות במסגרת הבקשה לסעד זמני, מה שקורה לא אחת, אז זה כבר יהיה בפני ההרכב.
לירון בנית ששון: הסיפא אומרת: "הוראה זו אינה חלה על בקשות לסעד זמני המנויות בפריט (5) בהן ידון השופט לבדו".
לירון בנית ששון: פריט (5) מדבר על צו עיקול ועיכוב יציאה מהארץ, שם למעשה השופט רשאי לדון לאורך כל ההליך, גם אחרי תחילת שלב ההוכחות.
אורית זוארץ: זה גם הדין היום.
ורד וייץ: אנחנו ביקשנו להשאיר את המצב כמו שהיה, דהיינו, בבקשות למתן סעדים זמניים לא ידון דן יחיד בבקשות שבמסגרת סכסוך קיבוצי.
ורד וייץ: אם כן, למעט בסכסוך קיבוצי.
ורד וייץ: אם אתם רוצים להרחיב ולומר שבשום בקשה שופט לא יוכל לדון דן יחיד במסגרת סכסוך קיבוצי, זה אומר גם לא בבקשה לדחיית מועד, למתן אורכה, להבאת עד וכל מיני דברים כאלה, בסדר, זאת החלטה שלכם אבל זה נראה לי קצת לא מעשי ומסרבל את הדיון.
ורד וייץ: בכל מקרה, מה שחשוב הוא שבבקשות למתן סעד זמני בסכסוך קיבוצי, לא ידון דן יחיד אלא רק מותב.
דוד רותם: זה 14(א).
ורד וייץ: לפי מה שחברתי הקריאה, הם מפצלים את זה ולא שמעתי שבעניין סעד זמני יש החרגה של סכסוך קיבוצי.
לירון בנית ששון: הוספתי שצריך להוסיף את זה.
לירון בנית ששון: כלומר, לדון ולהחליט בבקשות למתן סעד זמני עד לתחילת שלב ההוכחות בדיון בבקשה למעט בהליכים בסכסוך קיבוצי.