GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן ברקת: אני אסביר מדוע.
ערן ברקת: אם לא הבנתי נכון, אני אשמח, ואם הבנתי נכון, נדמה לי שצריך לתקן.
ערן ברקת: לפי השיטה שלנו, כפי שודאי היום כבר כולנו יודעים, יש התנגדות לפני מתן הפטנט.
ערן ברקת: לאחר גמר הבחינה הבקשה מתפרסמת וכל אדם רשאי להתנגד.
ערן ברקת: תוך כדי מהלך הבחינה מבקש הבקשה מתקן מעת לעת את הנוסח של הפטנט שלו, והשעה להתנגד לזה היא בגמר הבחינה.
ערן ברקת: כפי שאני קורא כרגע את סעיף 170(ד), כתוב שאפשר להתנגד - - -
נעמה מנחמי: להיפך.
דוד רותם: לא כתוב שאפשר להתנגד.
נעמה מנחמי: לצורך סעיף קטן (א) אתה יכול להתנגד, אבל - - -
ערן ברקת: השאלה היא, האם ההתנגדות שחלה בסעיף 170(א) ו-(ב) תחול גם דרך סעיף קטן (ד) על תיקון בקשות פטנט במהלך הבחינה?
דוד רותם: הם מחקו את סעיף קטן (ג), שים לב.
דוד רותם: בסעיף קטן (ג) היה כתוב "כל אדם רשאי להגיש התנגדות לבקשת התיקון", והם מחקו את זה.
שמרית גולן: אנחנו מבהירים שזו רק בקשת תיקון לפי סעיף קטן (ב), שזה תיקון פנקס ולא מה שמופיע בסעיף קטן (ד).
ערן ברקת: אם זה רק פרסום, למרות שהוא לא נחוץ, אני חושב שזה לא משנה.
שמרית גולן: מה שכן, ייתכן שצריך להוסיף בסעיף קטן (ד), "יפרסם הרשם באינטרנט הודעה על בקשת התיקון לפי סעיף קטן זה", שיהיה מובן שזה מתייחס לסוג התיקון הזה.
דוד גילת: היינו מבקשים, אם אפשר, לציין במפורש בסעיף 170(א), שהוא מתייחס לפטנטים רשומים, כי יש על זה חוסר בהירות, ועובדה שכבר בשולחן הזה, ברגע שגברת חכמי אמרה את זה, אז מישהו אחר אמר שזה לא המצב.
דוד גילת: בואו נכתוב את זה במפורש.
דוד גילת: אם זאת הכוונה, נציין זאת.
נעמה מנחמי: אני מסכימה אתך עקרונית.
נעמה מנחמי: גם אני בקריאה הראשונה חשבתי שהפנקס לא מספיק ברור.
נעמה מנחמי: כשמסתכלים בהגדרות של החוק לגבי פנקס בראשיתו, כתוב "פנקס הפטנטים המתנהל לפי הוראות סעיף 166", ומכאן הלכנו לסעיף 166 וניסינו להבהיר דרכו.
נעמה מנחמי: אם לומר את האמת, קצת מצאנו את עצמנו מסתבכים.
נעמה מנחמי: הכוונה לחלוטין, והנה זה לפרוטוקול, לגבי פנקס הפטנטים המתנהל לגבי פטנטים רשומים.
תמיר אפורי: מה לגבי החלק השני של המשפט, "וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה"?
נעמה מנחמי: במסגרת אותם פטנטים שכבר רשומים.
נעמה מנחמי: הרי לפטנטים רשומים יש להם תיק.
תמיר אפורי: לשונית זה כתוב הפוך.
מיכל חכמי: זה לא המצב האמיתי.
מיכל חכמי: כשרוצים לתקן פרטים פורמליים, למשל בבקשה, פועלים על-פי סעיף 170.
מיכל חכמי: כלומר, זה כולל גם בקשות במצב הפרקטי.
נעמה מנחמי: איך היית מציע לנסח אחרת כך שזה יהלום מה שאמרנו עכשיו?
דוד גילת: "רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס ביחס לפטנט וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה בקשר לאותו פטנט", ואז זה ברור.
נעמה מנחמי: שמרית, יש לך התנגדות להוסיף "ביחס לפטנט"?
נעמה מנחמי: האם יש התנגדויות?
אסא קלינג: בסעיף 170 נעשה שימוש, כפי שגברת חכמי מציינת בצדק, בעיקר לפרטים פורמליים.
אסא קלינג: כך נעשה בו השימוש היום.
אסא קלינג: השאלה אם באמת רוצים לשנות כרגע את תחולת 170 גם לדברים נוספים, ואז נשאלת השאלה כיצד נהיה ערוכים.
אסא קלינג: אני אדגיש, נכון להיום עושים בזה שימוש לדברים פורמליים בלבד.
נעמה מנחמי: אני מבינה שאין כוונה לעשות שינוי בשימוש.
אסא קלינג: השאלה איך קוראים את התיקון כרגע.
שמרית גולן: אם אנחנו רוצים להמשיך את הפירוש הקיים, עדיף שלא נוסיף את המלים "לפי סעיף 22", כי אם היום מבינים בבקשה לתיקון בקשת פטנט או לתיקון מסמך הנוגע לה, כי התיקונים פורמליים, כך זה יוכל להיות מובן גם בהמשך, למרות שניתן להבין את הסעיף ביותר מאופן אחד.
דוד רותם: רבותי, מכיוון ש"הפסקתי להגיש פטנטים" כבר מזמן, תנסחו את זה באופן שכל אחד יבין, כדי שלא יהיו לנו פה מסביב לשולחן ויכוחים.
נעמה מנחמי: מאחר שיש לנו עבודה רבה היום, אני מציעה שכרגע נוריד "לפי סעיף 22".
נעמה מנחמי: שמרית, האם את חושבת שצריך להוסיף אחרי "הרשום בפנקס", כפי שהציע לנו עורך-הדין גילת, "ביחס לפטנט"?
דוד גילת: מה שהצעתי, זה לא חייב להיות דווקא בנוסח הזה, אבל "רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס ביחס לפטנט וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה בקשר לאותו פטנט".
מיכל חכמי: איך תתקן בקשות?
טל בנד: אי אפשר, דוד, מתקנים בקשות.
נעמה מנחמי: הבקשות הן לפי סעיף קטן (ד).
דוד רותם: לא לפי סעיף קטן (ד), הוא עכשיו מדבר על סעיף קטן (א).
דוד גילת: על סעיף קטן (א) אני מדבר.
נעמה מנחמי: נחשוב על זה.
נעמה מנחמי: נתקדם בינתיים.
נעמה מנחמי: אם נגיע למצב שאנחנו גומרים את הצעת החוק היום, נחזור לסעיף.
נעמה מנחמי: אם לא, יהיה לנו עד מחר לחשוב.
דוד גילת: אולי עוד עניין לחשוב עליו, שגם את סעיף קטן (ב) אפשר לתקן, ש"כל אדם רשאי להגיש התנגדות לבקשת תיקון על פטנט שניתן".
דוד גילת: אפשר לפתור את זה אולי בצורה הזאת.
דוד גילת: זאת נקודה למחשבה.
זבולון אורלב: מה ההבדל בין ביטול לבין מה שאתה מציע?
נעמה מנחמי: נעבור לסעיף 179.
שמרית גולן: אני אקרא את הנוסח.
שמרית גולן: "179 אין להגיש תביעה על הפרה אלא לאחר שניתן הפטנט; אולם משהוגשה תביעה על הפרה, רשאי בית המשפט – (א) בעד ניצול אמצאה שנעשה לאחר יום הפרסום לפי סעיף 16א ולפני יום הפרסום לפי סעיף 26, להעניק פיצויים; [פיצויים כאמור יהיו] בגובה תמלוגים סבירים שהמפר היה חייב בתשלומם אילו היה ניתן לו רישיון לנצל את האמצאה בהיקף שבו נעשה הניצול כאמור; לא יינתן פיצוי בעד ניצול אמצאה כאמור, אלא אם כן מצא בית המשפט כי הניצול מהווה הפרה של הפטנט כפי שניתן ובתנאי שהאמצאה הנתבעת בפטנט זהה מבחינה מהותית לאמצאה שנתבעה בבקשה שפורסמה לפי סעיף 16א;" – זה כמובן נוסח משולב.
שמרית גולן: הוא לא הנוסח שהופיע בהצעת החוק, אלא נוסח משולב של הוועדה אחרי דיונים פנימיים – (ב) להעניק סעד על הפרה שנעשתה לאחר יום הפרסום לפי סעיף 26.
שמרית גולן: " זה נוסח שקיים היום בסעיף.
נעמה מנחמי: תסבירי לנו.
שמרית גולן: מה שחדש בסעיף הזה זו האפשרות לתבוע פיצויים רטרואקטיביים על הפרה שנעשתה בין מועד הפרסום החדש, לפי הצעת החוק, כלומר, הפרסום שהוא לאחר 18 חודשים, לבין יום הפרסום, לפי סעיף 26, שזה מועד הקיבול.
שמרית גולן: היום לבעל פטנט יש אפשרות לתבוע פיצויים רטרואקטיביים ממועד הפרסום לפי סעיף 26 ועד ליום מתן הפטנט.
שמרית גולן: התוספת כאן היא לגבי התקופה הזאת, תקופת הביניים שבין סעיף 16א לבין סעיף 26, וגובה הפיצוי כאן הוא לא פיצוי מלא כפי שניתן לתבוע רטרואקטיבית אחרי הפרסום, לפי סעיף 26, אלא בגובה תמלוגים סבירים שמחושבים באופן כזה שאילו המפר היה מקבל רישיון לנצל את האמצאה, זה מה שהוא היה צריך לשנות.
נעמה מנחמי: זה גם תואם את החוק האמריקני.
דוד גילת: זה לא תואם את החוק האמריקני.
דוד רותם: ביקשתי שאם המבקש עשה לי פה משיכות עם ארכות - - -
נעמה מנחמי: זה נוגד את ההסכם.
דוד רותם: מי אמר שזה נוגד את ההסכם?
שמרית גולן: משרד התמ"ת.
דוד רותם: האם זה נוגד את ההסכם?
בתאור סיטון: כן, בהסכם כתוב במפורש שהפיצויים צריכים להיות על התקופה במלואה.
דוד רותם: מה כתוב בהסכם?
דוד רותם: תקראי לי.
בתאור סיטון: “Third party shell be liable to pay the applicant a reasonable royalty for the exploitation of the said invention during the period between publication as aforesaid until the date said patent - - - has been “accepted”.
רון תומר: אדוני, יש לי פרשנות אחרת לנושא.
דוד רותם: יכול להיות שיש לך פרשנות אחרת, זה בסדר.
רון תומר: הייתי שמח להעלות אותה.
דוד רותם: איך אני יוצר מצב שאני קצת מצמצם את האפשרות לתת ארכות?
נעמה מנחמי: זה לא בסעיף הזה, אני מניחה שזה יהיה כשנגיע לסעיף של הארכות.
דוד רותם: אני אומר את זה, כי אני לא רוצה לפגוע בהסכם, אבל אני לא רוצה שהדברים האלה יימשכו עד אין-סוף.
שמרית גולן: כמו שנאמר כבר בדיונים קודמים - - -
דוד רותם: 15 חודש.
דוד רותם: אני גם לא רוצה את ה-15 חודש האלה, זה המון כסף.
נעמה מנחמי: צריך להשאיר שיקול דעת מסוים.
נעמה מנחמי: אם ניקח את המקרה של יפן, היית צריך לתת שם ארכות, מה לעשות.
רון תומר: אדוני, למעשה החוק כמו שהוא כתוב היום, אם מבקש הפטנט לא יבקש ארכות ולא ימשוך, הוא יקבל את הפיצויים המלאים.
רון תומר: לכן אני לא חושב שזה נוגד את ההסכם האמריקני.
רון תומר: אם מבקש הפטנט ביוזמתו מבקש ארכות, הוא פוגע בזמן של הפיצויים שלו, אבל עדיין הוא - - -
דוד רותם: הוא לא פוגע, משום שבהסכם עם האמריקנים כתוב: על כל התקופה.
רון תומר: כל עוד הוא לא ביקש ארכות.
רון תומר: הרי הוא יקבל ארכות לתקופה.
קריאות: זה לא מה שכתוב.
רון תומר: אפשר להסתכל על זה כמשהו שלא סותר אחד לאחד.
טל בנד: לגבי ההערה של נעמה לגבי האסון ביפן וכיוצא בזה, אפשר כמובן לאפשר ארכות במקרים חריגים מהסוג הזה, ויש אפילו בחוק הפטנטים נוסחה שאומרת שכאשר הארכה המתבקשת לא נבעה מנסיבות שיש שליטה עליהן למבקש או לבא כוחו, אפשר לתת ארכה כזאת, אם רוצים לצמצם את האפשרות של מתן ארכות.
נעמה מנחמי: אנחנו לא בסעיף הארכות כרגע.
טל בנד: אני עונה לשאלת היושב-ראש.
דוד רותם: אני אגיע.
דוד גילת: הנושא של פיצויים אחרי התקופה בשיעור סביר הוא לא גורם שום נזק למשתמש, כי אם בסופו של דבר הזמן יתקצר, והוא יימצא מפר, הוא יצטרך לשלם יותר פיצויים ועוד יותר מוקדם.
דוד גילת: פיצויים רק יותר גדולים.
דוד רותם: אז אני רוצה להקטין את זה.
דוד גילת: להיפך, אם הזמן יתארך, הסכום שהוא יצטרך לשלם בסופו של יום יהיה יותר קטן על אותה תקופה.
דוד גילת: הוא לא לוקח שום סיכון.
דוד רותם: הסכום יהיה יותר גדול.
זבולון אורלב: לא נכון, בהנחה שלא יינתן פטנט.
דוד גילת: סליחה.
דוד גילת: זה לא סיכון, מכיוון שאם בסופו של דבר יש פטנט, יצא שאותו אדם הרוויח רישיון שניתן לו - - -
דוד רותם: אני לא רוצה שהוא ירוויח, אני רוצה שהפטנט יידון ויינתן בלי ארכות.
דוד גילת: מצוין, אז צריך לתת אותו מייד.
דוד רותם: אני בעד לתת אותו מייד בלי ארכות.
דוד גילת: צריך לתת אותו בלי התנגדויות.
קריאה: אוטומטית, אפשר גם בלי לבדוק.
דוד גילת: מה שאני אומר, וזאת נקודה מאוד חשובה שחוזרת כאן שוב ושוב.
דוד גילת: אנחנו כל הזמן משווים למצבים שבהם אחרי כמה חודשים קודם ניתן פטנט, וזה קורה באירופה, זה קורה בארצות-הברית.
דוד רותם: אנחנו לא משווים אליהם.
דוד רותם: אני לא רוצה שמי שהגיש את הבקשה לפטנט יוכל למשוך את זה מעבר ל-18 חודש.
דוד רותם: אני לא רוצה שהוא יקבל עוד 15 חודשים ארכות, זה הכול.
דוד רותם: מכיוון שאני לא יכול לפגוע בפיצויים, אני אחפש דרך אחרת.
דוד גילת: נניח שהעיכוב נגרם כתוצאה מהתערבות צד ג'.
דוד רותם: אני מדבר על ארכות שמבקש הפטנט מבקש.
דוד רותם: על זה אני מדבר.
נעמה מנחמי: עוד הערות לסעיף 179?
דוד גילת: זה אומר שצד ג' לא יכול לבקש ארכות, אם כך.
דוד גילת: צד ג' לא יכול לבקש ארכות.
דוד רותם: לא צד ג' יבקש ארכות, לא צד ב' יבקש ארכות וגם לא צד א' יבקש ארכות.
דוד רותם: כשמגישים בקשה לפטנט, היא צריכה להיות מושלמת.
מיכל חכמי: שתי הערות, אדוני, לעניין הזה.
מיכל חכמי: לא לתת ארכות זה מצב לא ריאלי.
מיכל חכמי: הוא לא ריאלי מסיבות רבות, גם מסיבות מהותיות שקשורות למהלך הבחינה שלעתים לדוגמה מציבות את המבקשת במצב שהיא צריכה למשל להגיש תוצאות נוספות של ניסויים, והדבר הזה דורש זמן.
מיכל חכמי: הערה שנייה, זה דבר שכבר הזכרתי – אם אנחנו הולכים לכיוון של קיצור במתן פטנט, ודווקא אנחנו עוסקים בחוזה עם ארצות-הברית, אנחנו לא מוצאים פה את אותה סימטריה שקיימת בארצות-הברית, שכיש עיכובים מטעם הרשות, בעלת הפטנט יוצאת נשכרת.
דוד רותם: אילו הייתי יכול לבטל את ההסכם עם האמריקנים, הייתי מבטל אותו.
טל בנד: לגבי סעיף 179 שתי הערות.
טל בנד: האחת נקודתית.
טל בנד: לסעיף קטן (א) אנחנו מציעים, אדוני, שתנאי למתן הפיצויים הרטרואקטיביים יהיה התראה ממשית, אזהרה שנותן מבקש הפטנט למי שהוא חושב שמפר את הפטנט לפני שמחייבים אותו בפיצויים רטרואקטיביים.
טל בנד: "אין עונשין, אלא אם כן מזהירין" , זה הדין בארצות-הברית.
דוד רותם: אתה מוזהר ברגע שהתחלת להשתמש בדבר שהוא בפטנט שלי.
טל בנד: אדוני, זה החוק האמריקני במפורש.
טל בנד: ואי-אפשר לצפות מהציבור שיעשה את העבודה במקום מבקש הפטנט – לא יהיה מוזהר, אלא יזהיר את עצמו רחב יותר מכפי שמבקש הפטנט מבקש.
טל בנד: זה הדין בארצות-הברית בלשון מפורשת.
טל בנד: ההסכם עם האמריקנים לא שולל שום דבר כזה, ולכן אין סיבה שאנחנו נכביד על עצמנו מעבר למה שהאמריקנים מכבידים על הגנריקה שלהם.
מאיר פרוש: אנחנו כל הזמן חוזרים לאותה נקודה שבה נותנים לנו דוגמאות ספציפיות, מאירים עם פנס על חקיקה שלמה ואומרים: בואו ניקח ממנה בלי להסתכל על המכלול.
מאיר פרוש: בהמשך להערתך, מבחינת תעשיית התרופות האינובטיבית אנחנו מקבלים את ההצעה כמו שהיא - -
מאיר פרוש: - - ואנחנו גם חושבים, בלי שום קשר, שכבר מעכשיו, בצורה שהיא, היא מגבילה, בגלל שעצם החישוב על בסיס מתן רישיון יוצר צורה חישובית מאוד מגבילה, אבל אין לנו ברירה.
הווארד פולינר: המצב בארצות-הברית הוא כמו שמתואר על-ידי עורך-הדין בנד.
נעמה מנחמי: למה לא בחרתם לנקוט בגישה הזאת?
מאיר פרוש: כי גם את ה-pre-grant opposition לא לקחו, וזה גם קיים בארצות-הברית.
מאיר פרוש: כלומר, 99% מהדברים שקיימים בארצות-הברית לא לקחו, לקחו דבר אחד.
טל בנד: תשאלו את משרד המשפטים למה הם לא אימצו את זה, לא את פארמה.
הווארד פולינר: אז חשבנו שיש constructive notice מהפנקס הפתוח, ויכול להיות שזה טוב מספיק.
הווארד פולינר: יש מערכת של איזונים.
הווארד פולינר: אני לא אומר שמה שהאמריקנים עושים לא מאוזן.
הווארד פולינר: יכול להיות שזה מתאים גם לפה, יכול להיות שאפשר להסתפק בפנקס הפתוח.
דוד רותם: הווארד, אני קשור עם ידיים מאחורי הגב בהסכם עם האמריקנים, ואני לא יכול לעשות את זה ולא יכול לעשות את זה, כי בכול יש לי הסכם עם האמריקנים.
דוד רותם: אבל אם לפי ההסכם עם האמריקנים אני יכול להשתמש בסעיף שאומר בר בנד שזה החוק האמריקני, אין סיבה שאני לא אעשה את זה.
הווארד פולינר: לדעתי זה לא מפר את ההסכם.
דוד רותם: אז אני מבקש להכניס את זה.
ערן ברקת: דיני הפטנטים אצלנו שונים מארצות-הברית, כפי שנאמר, בהרבה דברים.
ערן ברקת: אבל אחד העקרונות הבסיסיים אצלנו הוא, מה שאמר עורך-הדין פולינר, שברגע שהפטנט מתפרסם, יש ידיעה ואין צורך להזהיר.
ערן ברקת: פטנט, מעצם טבעו – אין חובה להזהיר שום אדם.
ערן ברקת: מדריכי הפטנטים מתפרסמים וצריך ללכת לעשות חיפוש לפני פעילות.
ערן ברקת: גם לאחר שהפטנט ניתן, אין חובה להזהיר.
ערן ברקת: כאן מה שמוצע לוועדה זה לעשות חריג מיוחד לדין הכללי שחל אחרי שהפטנט ניתן.
ערן ברקת: לאחר שהפטנט ניתן, יש קיבול, הפטנט מתפרסם, הציבור מוזהר, ואין צורך באזהרה כדי לקבל פיצויים.
ערן ברקת: כאן מציעים לוועדה לעשות הסדר שונה בחלק אחר של תקופת הפטנט.
ערן ברקת: תקופת הפטנט היא 20 שנה, הפטנט לא טעון אזהרה, בארצות-הברית אין התנגדות לפני מתן הפטנט, לאזהרה הזאת יש השלכות אצלנו גם על דרך של עיכוב הבקשה אחר-כך, לכן לא נכון בגזרה הספציפית הזאת של 20 שנות הפטנט, להחיל חובת אזהרה.
ערן ברקת: עם כל הכבוד לעורך-הדין פולינר, נדמה לי שכאשר ההסכם אומר שיהיה תשלום פיצויים על הפרה החל מתחילת התקופה ואחר-כך, לא כתוב שם "ובתנאי שהזהירו".
ערן ברקת: לכן להוסיף זו כן תהיה הפרה.
נעמה מנחמי: איך אני יודעת שאתה מייצר אותו דבר כדי להזהיר אותך?
נעמה מנחמי: איך אני אדע להזהיר אותך?
נעמה מנחמי: אני מייצרת דבר מסוים, הגשתי בקשה לפטנט - - -
דוד רותם: אני חושב שאתה צודק וצריך להכניס את זה, אבל ליועצים המשפטיים תמיד יש שאלות.
נעמה מנחמי: בשביל זה משלמים לי.
טל בנד: באותו אופן שיודע בעל הפטנט האמריקני כשהוא מאתר בשוק מוצר שמפר.
טל בנד: לפני שמחייבים בפיצויים רטרואקטיביים, פונים לאדם, שולחים לו מכתב התראה.
נעמה מנחמי: אל תפנה אותי.
טל בנד: שאלת איך את יודעת.
נעמה מנחמי: אני מסבירה לך מה הקושי שאני רואה בטיעון שלך.
נעמה מנחמי: אני כבעלת פטנט פוטנציאלית פרסמתי לציבור מהו הפטנט שלי, לכן אתה יודע על מה אני עובדת כרגע.
נעמה מנחמי: לא בהשוואה לאמריקנים, איך האמריקנים יודעים.
נעמה מנחמי: איך אתה יודע שאני מייצרת עכשיו משהו?
טל בנד: באותו אופן.
נעמה מנחמי: אל תשווה אותי לאמריקנים.
נעמה מנחמי: אני לא יודעת אם בשיטה האמריקנית אכן יודעים.
נעמה מנחמי: הגשתי בקשה לפטנט, אני רוצה לדעת אם יש לי בשוק מתחרים, אם יש מישהו שרוצה לייצר את אותו מוצר וכרגע מכין מלאים במחסנים.
נעמה מנחמי: איך אני יודעת שאתה קיים ושאתה באמת מייצר את זה?
נעמה מנחמי: האם אתה מפרסם לציבור שאתה עובד על הנושא הזה?
טל בנד: ברור שלא, ואפילו אסור שאני אפסרם דבר כזה למתחרים שלי, זה גם פוגע בדיני התחרות.
טל בנד: משעה שבעל הפטנט מזהה בשוק מוצר שבעיניו הוא מוצר מפר, הוא שולח מכתב התראה לאדם הזה ואומר לו: דע לך, יש לי פטנט, מספרו כך וכך, מה שאתה עושה מפר את הפטנט שלי, אם אתה ממשיך, אתה לוקח סיכון.
טל בנד: ואני, או שאפנה לבית משפט עכשיו, אחר-כך, אתבע אותך, צו מניעה.
טל בנד: כך זה עובד.
טל בנד: אין שום בעיה עם העניין הזה.
זבולון אורלב: כפי שכבר אמרתי בישיבות קודמות, אני קורא פטנטים.
זבולון אורלב: מאות ואלפים קראתי.
זבולון אורלב: הרבה פעמים אני לא מסוגל להבין מה הפטנט מבקש.
זבולון אורלב: אתן דוגמה, נניח טיפות עיניים, בטווח של PH 5 בערך עד 8 בערך – האם 9 נופל ב-8 בערך או לא נופל?
זבולון אורלב: יבוא בבקשה בעל הפטנט ויגיד לי: אדוני, אני חושב ש-9 נופל בטווח ואני מזהיר אותך.
זבולון אורלב: מה אני אחשוב לעצמי?
זבולון אורלב: אם זה כן נופל או לא, זה יהיה הסיכון שלי.
זבולון אורלב: אבל היה ולאחר מכן נתברר שהוא הזהיר אותי על 9, ונתברר שזה לא 9, אני חושב שאני אוכל להיפרע ממנו על-ידי תביעת פיצויים שהוא למעשה מנע ממני או איים עלי לא לעשות דברים מסוימים.
זבולון אורלב: אם זה יעבור או לא יעבור זה עניין של המשפטנים להחליט אחר-כך, אבל לפחות לאור העובדה שאני לא יודע בדיוק מה כתוב בפטנט – זה לא יעזור, גם הרשם, או נקרא לזה, "הבוחן", לא ידע מה הוא אישר, ואת זה אני אומר במלוא האחריות – אני חושב שחייבת להיות התראה.
זבולון אורלב: חייב בעל הפטנט לבוא ולהגיד לי "אתה מפר".
טסה מרים מלמוד-כהן: בעל הפטנט לא יכול לדעת אם אתה מפר.
יהודה לבנה: אני עורך פטנטים וסמנכ"ל לקניין רוחני בחברת טבע, גם עורך פטנטים אמריקאי, גם ישראלי.
יהודה לבנה: אנחנו גם חברה גנרית, גם חברה אינובטיבית.
יהודה לבנה: אנחנו מקבלים מכתבים רבים כאלה, אנחנו גם שולחים מכתבים כאלה.
יהודה לבנה: זה לא ביג דיל לא לכתוב את המכתב ולא לקבל את המכתב.
יהודה לבנה: אם המכתב מתייחס למה שאני עושה, אני מוזהר.
יהודה לבנה: אם המכתב לא מתייחס למה שאני עושה, אני יודע איפה לתייק את המכתב.
יהודה לבנה: גם לשלוח את המכתב זה עניין של שעות, זה לא עולה הרבה כסף - - -
נעמה מנחמי: התשובה שלך היא שבעל פטנט פשוט ישלח לכל החברות הפוטנציאליות האפשריות.
יהודה לבנה: מי שמפר.
יהודה לבנה: למי שהוא חושב שמפר הוא ישלח את המכתב.
יהודה לבנה: נעמה, מה הקנס?
יהודה לבנה: האם יש קנס - - -
דוד רותם: קודם כול, לבנה, שמעתי כבר לפני שנייה שעוד מעט כבר יש תביעות אחרות.
דוד רותם: אתה איימת עלי, ולכן אני אתבע אותך.
מאיר פרוש: בניגוד לארצות-הברית, ששם אתה מקבל את הפטנט ואתה יכול, פה בגלל השיטה אין לך פטנט.
מאיר פרוש: מגיש הבקשה, עוד אין לו פטנט - - -
טל בנד: סעיף 179 רק אחרי שיש לך פטנט.
מאיר פרוש: אתה רוצה לתת תמלוגים הוגנים, לחבר להתראה, למצב של - - -
דוד רותם: 179 דן רק לאחר שניתן הפטנט.
מאיר פרוש: אני חוזר לבסיס שלנו, שכשאנחנו מדברים על התמלוגים ההוגנים שמתייחסים לתקופה מהפרסום עד לקיבול, תוכל לקבל אותם בתנאי שהתראת לאחר שניתן פטנט.
מאיר פרוש: אצלנו יש הרבה יותר שנים עד שהפטנט יינתן.
מאיר פרוש: יכול להיות בהחלט שהמצבים שמאוד מקובלים בארצות-הברית, לא תוכל לעשות.
מאיר פרוש: דבר שני, בהסכם עם האמריקנים יש שני סעיפים לגבי 18 חודש.
מאיר פרוש: רק שניים.
מאיר פרוש: אחד על התקופה והשני על הפיצויים.
מאיר פרוש: בכול עשינו שינויים כי זה לא כתוב בהסכם.
מאיר פרוש: אתם משנים פה עכשיו סעיף בהסכם, ולעניות דעתי – אני מדגיש, לעניות דעתי – תהיה פה הפרה עם המשמעות שלה.
נעמה מנחמי: היינו רוצים לבדוק יותר טוב מה שאתם מציינים לגבי הדין בארצות-הברית.
נעמה מנחמי: לא ברור אם זו תהיה הפרה של ההסכם או לא.
דוד רותם: משרד המשפטים אמר שזו לא הפרה.
הווארד פולינר: יש רק שני סעיפים לגבי כל העניין של פרסום לאחר 18 חודשים.
הווארד פולינר: אי-אפשר משני משפטים לתרגם לעברית ואפשר להסתכל על זה כחוק.
מאיר פרוש: מדוע לא?
הווארד פולינר: כיוון שיש מערכת שלמה של הרבה סעיפים שנוגעים לעניין הפרסום לאחר 18 חודשים.
הווארד פולינר: אם הייתי מתרגם רק את שני הסעיפים שיש בהסכם, הייתי יוצא עם כלום.
הווארד פולינר: בחלקים האחרים בהסכם עם האמריקנים כתוב שלא נשנה שום דבר, פה לא.
הווארד פולינר: פה זה פתוח.
דוד רותם: משרד התמ"ת, עד מחר תהיה לכם תשובה.
דוד רותם: מחר יש לנו ישיבה, אני גומר את זה, אז עד מחר תהיה לכם תשובה.
בתאור סיטון: בסדר.
גיא גורצקי: התחושה היא שזה נותן פרס.
גיא גורצקי: הלוא אם לרגע נסת
גיא גורצקי: כל בשטח מה יקרה, אם הצלחתי למכור את המוצר המפר, את ההעתקה, בלי שבעל הפטנט ידע, אני הרווחתי.
גיא גורצקי: הכול דוחף אותנו להסתיר מבעל הפטנט.
גיא גורצקי: את הפרס הזה לא צריך לתת.
גיא גורצקי: איזה מין דבר זה?
זבולון אורלב: אתה צריך להגן על הרכוש שלך.
דוד רותם: רבותי, אין פה ויכוח.
טל בנד: נושא אחר, אדוני.
דוד רותם: נושא אחר.
טל בנד: הוא ליד סעיף 179, ונעמה ביקשה שאני אעלה אותו בסמוך לסעיף 179.
נעמה מנחמי: ביקשת להעלות אותו, אמרתי לך שתעלה אותו בהקשר הזה, אבל לא ביקשתי שתעלה אותו.
טל בנד: בנייר שלך כתוב "יידון ביחד עם סעיף 179", ואנחנו מבקשים להעלות אותו.
טל בנד: הנושא נוגע, אדוני, לבקשת הפטנט שמוגשת, אחר-כך מתקנים אותה ורטרואקטיבית רוצים להחיל על הציבור כל מיני הרחבות של המונופולין לעומת מה שפרסמו בהתחלה.
טל בנד: העניין עכשיו הוא שבשל תיקון החוק, בלי לציין את זה בחוק, מתאפשר עכשיו להרחיב את המונופול יותר מכפי שהתאפשר קודם לכן, והשאלה היא מה דינו של אותו אדם שבתום לב – מתחרה גנרי לצורך העניין – סמך על הפרסום של משרד המשפטים, של רשות הפטנטים, קרא אותו בעיון רב, ראה מה מותר לעשות, מה אסור לעשות, התחיל לעשות את מה שמותר לו לעשות, ואז בא מבקש הפטנט ואומר: סליחה, אני עכשיו שיניתי את דעתי או התרשלתי, אני רוצה להרחיב עכשיו את המונופולין ולקחת ממך חזרה את מה שקודם ויתרתי עליו.
דוד רותם: בית המשפט לא ייתן.
טל בנד: בית המשפט צריך כלי שלא לתת.
דוד רותם: הוא ייגש לבית המשפט ויגיד: אדוני היקר, האיש הזה התחיל לייצר כאשר אתה ביקשת א', בסוף הרחבת את זה ל-ג' ו-ד', לכן אני לא נותן לך.
טל בנד: אני מסכים עם אדוני שזה הפתרון הראוי, רק שאת הפתרון הזה אנחנו מציעים להבהיר בחוק, כי כרגע משתמע - - -
דוד רותם: אתה לא סומך על בתי המשפט?
טל בנד: משתמע בדיוק ההיפך.
דוד רותם: זה חמור מאוד.
יעקב ליצמן: לא, זה לא שהוא לא סומך - - -
דוד רותם: הוא סומך.
טל בנד: אדוני, לא צריך להשאיר אי-ודאויות, לא ברמה העסקית ולא ברמה המשפטית.
טל בנד: אני חושב שזה גם הקו של אדוני.
טל בנד: כרגע אסור לחוק להתפרש כאילו זו הרחבה שהיא מותרת במהלך הבחינה שהיא יכולה לחול רטרואקטיבית גם על מי שסמך כדין על הפרסום.
טל בנד: אנחנו מבקשים להציע לוועדה נוסח שיחסום את הפרצה הזאת.
דוד רותם: זה כתוב, דרך אגב.
דוד רותם: תראה מה שכתוב.
דוד רותם: "אלא אם כן מצא בית המשפט כי הניצול מהווה הפרה של הפטנט כפי שניתן, ובתנאי שהאמצאה נקבעת בפטנט זהה מבחינה מהותית לאמצאה שנקבעה בבקשה שפורסמה לפי סעיף 16."
טל בנד: זה נכון, אדוני, ככל שזה נוגע לפיצויים רטרואקטיביים, אבל מה אם מוציאים צו מניעה וסוגרים את אותו מתחרה גנרי, סוגרים את המוצר, את המפעל?
טל בנד: זה לא מטופל בסעיף 179.
טל בנד: יש לנו בחוק הפטנטים שלנו - - -
דוד רותם: אחרי שניתן פטנט – צווי מניעה.
דוד רותם: היה פעם שופט חכם שאמר לי: אני בבקשות לצו מניעה תמיד מקבל את הבקשה.
דוד רותם: ב-50% מהמקרים אני צודק.
דוד רותם: זה בדיוק הסיפור פה.
דוד רותם: מה שיקרה שיגישו נגדך בקשה לצו מניעה, תגיד: רבותי, לא מגיע נגדי צו מניעה.
דוד רותם: אני מניח שהשופטים שקובעים את זה לדיון במעמד הצדדים, הם לא יכולים לתת צו מניעה וללכת הביתה.
טל בנד: ההנחה של אדוני שבסיטואציה כזאת לא צריך להינתן צו מניעה, שיאסור על פעילות שקודם היתה מותרת, לא מתיישבת עם לשון החוק, ואנחנו מבקשים להבהיר.
טל בנד: יש בחוק הפטנטים היום שני סעיפים, 53 ו-63, שפותרים בעיות מהסוג הזה כאשר צד הסתמך על הפרסום.
טל בנד: בהיעדר הסדר כזה במקרה שלנו, הרי לא נוכל לבוא עם דברי אדוני בוועדת החוקה לבית המשפט ולהגיד שזה מספיק.
טל בנד: אנחנו מבקשים להבהיר את התוצאה הזאת שאדוני חושב שהיא צודקת, וגם אנחנו חושבים שהיא צודקת, בלשון ברורה בחוק, ואני מוכן להציע נוסח, אדוני.
הווארד פולינר: אנחנו מתנגדים.
דוד גילת: יש נקודה שאנחנו רואים כל הזמן ואנחנו לא מתייחסים אליה, וזה הנושא של עיכוב הביצוע האוטומטי אחרי הערעור אם ההתנגדות מתקבלת.
דוד גילת: סעיף 35 לחוק הפטנטים קובע - - -
דוד רותם: אני כבר בסעיף 188, אתה חוזר לסעיף 35?
דוד גילת: הכול מתחבר.
דוד גילת: אנחנו כל הזמן חוזרים לאותה נקודה.
דוד גילת: אנחנו חוזרים לאותה נקודה של ההבדל בין ישראל לכל אומות העולם.
דוד גילת: במקומות אחרים - - -
דוד רותם: תשכנעו את בתי המשפט, לא אותי, אני לא אכנס לשיקול הדעת של בית המשפט אם הוא כן ייתן עיכוב ביצוע או לא ייתן עיכוב ביצוע.
דוד רותם: כשייתנו לך עיכוב ביצוע, תשכנע את השופט שהוא טועה.
דוד גילת: אבל הסעיף לא מאפשר שיקול דעת, זאת הבעיה.
דוד גילת: אם רשם הפטנטים מצא שמבקש הפטנט צודק, זאת אומרת, מבקש הפטנט הגיש בקשה, עבר את המבחן ונתנו את כל הפרסומים לרשם כי חיזקנו את הבחינה, וזה טוב מאוד, הציגו פרסומים לרשם, כבר עבר את הבחינה, הגיע להתנגדות, מתנגדים לפטנט ואחר-כך עוברות כמה שנים והוא מקבל פטנט – הרשם אומר שמגיע פטנט – המתנגד מגיש ערעור, החוק קובע אוטומטית עיכוב ביצוע עד תוצאות הערעור.
דוד גילת: זאת אומרת, הוא לא יקבל פטנט.
דוד גילת: אני מייצג כאן, אדוני, את תעשיית ההיי-טק - - -
דוד רותם: לא חשוב את מי אתה מייצג, אתה רוצה להגיד שמה שאתה טוען הגיוני בכל מקרה.
דוד גילת: במיוחד בהיי-טק.
דוד רותם: יש הבדל - - -
דוד גילת: במיוחד בהיי-טק, אדוני, בגלל שבהיי-טק כל הזמן הזה האמצאה כבר הלכה והדור התחלף ואף אחד לא זוכר את הטכנולוגיה שלי.
דוד גילת: הטכנולוגיה שלי כבר חסרת משמעות ביום שקיבלתי פטנט.
דוד גילת: זאת הכוונה שלי.
דוד רותם: לכן עוד מעט יהיה לך פתרון של בדיקה על אתר, שאתה, כמי שמייצג את ההיי-טק, תתמוך בה בכל לבבך ובכל נפשך, ואז מה שיקרה שהפטנט יהיה מהיר.
דוד גילת: הוא לא יהיה מהיר - - -
דוד רותם: הוא יהיה מהיר מאוד.
דוד גילת: הוא לא יהיה מהיר.
דוד גילת: להיפך.
דוד גילת: לי לא אכפת, אבל מה שמעניין אותי שאחרי ההתנגדות ואחרי שהוכחתי לכל העולם שיש לי פה אמצאה שהיא אמיתית, והשקעתי הון תועפות במחקר ופיתוח, וזו החזית של התחרות שלי, עוד פעם אומרים לי: אתה לא תקבל פטנט עד תוצאות הערעור.
דוד גילת: כשאני אקבל פטנט יום אחד זה כבר יהיה בבחינת אתרוגים אחרי סוכות, אדוני.
תמיר אפורי: בניגוד לרוח שאדוני קובע כאן בדיונים, יש סעיף בחוק שהופך את ההצעה לחלוטין.
דוד רותם: אני לא קובע רוח.
דוד רותם: אני מקבל החלטות.
דוד רותם: רוח זה במקום אחר.
תמיר אפורי: ההחלטות של אדוני היו לקצר תהליכים.
דוד רותם: לגמור את העניין כמה שיותר מהר.
תמיר אפורי: כאן יש מצב הפוך לחלוטין, שאומר שברגע שמוגש ערעור, ובבית משפט ערעור יכול להישמע זמן רב, אין פטנט בתקופה הזאת.
הווארד פולינר: זה לא חלק של כל התיקון פה.
דוד רותם: מבחינת ההיגיון, עזוב.
דוד רותם: יש פה היגיון, במה שאומר עורך-הדין גילת, מסיבה אחת פשוטה, שהוא אומר שעד שהרשם מוציא לנו את הנשמה ונותן לנו פטנט, ומישהו התנגד ועכשיו הוא מגיש ערעור על הפטנט, זה נדחה לכמה שנים.
דוד רותם: אין פה מישהו מהנהלת בתי המשפט, נכון?
רון תומר: זה לא מישהו, אדוני.
רון תומר: הרי את הערעור יכול רק המתנגד להגיש.
רון תומר: ידוע שבחלק מהערעורים על - - -
דוד רותם: זה מישהו.
רון תומר: אותו מתנגד, לא מישהו אחר.
רון תומר: מה לעשות, הפטנט, עד שהוא לא גמר את המסלול המשפטי, הוא עוד לא פטנט.
רון תומר: פטנט זה זכות, מונופול, זכות הגבלת תחרות שניתנת רק עם הוכחה כדין.
דוד רותם: אני לא מסכים עם מה שאתה אומר.
דוד רותם: ברגע שהרשם נתן את הפטנט, לדעתי הוא צריך להיות פטנט, ואם אחר-כך תזכה בערעור שלך, זכית.
רון תומר: מה יעשה הציבור בינתיים שקיבל מונופול - - -
דוד רותם: מכיוון שאני סומך על הרשם - -
רון תומר: ישלם.
דוד רותם: הציבור ישלם.
יעקב ליצמן: לדעתך אף פעם לא יהיה פטנט, בכל פעם מישהו יערער.
דוד רותם: יש מצבים הרבה יותר חמורים.