GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני לא אחראי, אני לא אשלם לך אגרה מוגדלת כדי שתבדוק לי את זה מהר.
דוד רותם: מתי אני אשלם?
דוד רותם: אני אומר: רבותי, אני לא בטוח שיש פה פטנט, אבל אני מוכן להשקיע כסף כדי שתיעשה בדיקה מהירה, ואז אני יודע, אני יכול לייצר בשקט, אני לא צריך להסתבך.
הווארד פולינר: במצב הנוכחי אין אפשרות כזאת.
הווארד פולינר: יש בחינה על אתר רק על סמך זה שאתה רוצה לבחון מהר.
הווארד פולינר: על-פי תקנה 35 לפטנטים היום רשאי הרשם להיענות לבקשה של מבקש הפטנט לתת בחינה על אתר במקרה שהוא חושש שמישהו אחר מפר את הבקשה שלו או שיש - - -
רון תומר: תעשה איזון של שני צדדים.
דוד רותם: לא ביקשתי מאף אחד להתערב.
הווארד פולינר: הייתי רוצה גם להתייחס לעניין ההערות, גם לעניין הבחינה ואיך אנחנו עושים בחינה מהירה וטובה לכל הצדדים המעוניינים.
הווארד פולינר: מה שהצענו בהצעת החוק קובע שהצד השלישי כן יכול להגיש מסמכים כדי לסייע לבוחן לעשות את העבודה שלו – ונכון שבארץ יש לנו התנגדות לפני מתן הפטנט, ובאירופה ובארצות-הברית אין להם.
הווארד פולינר: היה להם את זה בעבר במקומות מסוימים.
הווארד פולינר: זה לא הדיון היום – גם באירופה וגם בארצות-הברית יש אלפי בוחנים, ויש בוחן שהוא מומחה בכל תחום: ב- - - יש אחד, בטלפון יש אחד.
הווארד פולינר: אצלנו יש 100 בוחנים.
הווארד פולינר: העניין של הערות מצד ג' – אם מישהו מגיש מסמכים, לא חוות דעת של עד מומחה, כדי לסייע לבוחן, אם הבוחן מקבל מסמכים והוא לא יודע מה הקשר בין המסמך ובין מה שהוא קיבל, לדעתי הגיוני שיהיה הסבר מה הקשר בין זה לזה.
יצחק הרצוג: הוא שואל אותך על תשלום אגרה כדי שלא יהיו תלונות סרק.
יצחק הרצוג: האם זה נראה לך או לא נראה לך?
קריאה: לא לחכות חמש שנים.
יצחק הרצוג: אל תתערבו לנו בדיון רגע.
יצחק הרצוג: הוא שואל אותך ברמה המינהלית - - -
דוד רותם: הרצוג הגיש בקשה לפטנט.
דוד רותם: אני רוצה בדיקה מהירה לפטנט הזה, כי אני מייצר בדבר הזה, ואני לא רוצה שאחר-כך יחייבו אותי בפיצוי לאורך כל התקופה.
דוד רותם: אני אומר: תשלם אגרה גדולה יותר, כדי שאני אקח סיכון ואני לא אלך על כל פטנט לבקש את זה, ואני אומר:
דוד רותם: תבדוק אותו מהר, כי אני רוצה לדעת איפה אני חי.
הווארד פולינר: אגרה היא לא לב העניין פה.
הווארד פולינר: זה יוצר עבודה נוספת לרשות הפטנטים.
דוד רותם: אל תגיד את זה בקול רם, כי אני שומע, אתה זוכר.
דוד רותם: אצלכם אגרה זה דבר חשוב מאוד.
הווארד פולינר: תן לי לנסות להסביר.
הווארד פולינר: אם יש הקדמה של בחינה, זה מייצר עבודה נוספת לרשות הפטנטים, כי לא בודקים רק את הבקשה שלך, צריכים גם לבדוק בקשות קודמות שדומות לבקשה שלך.
הווארד פולינר: זו לא בקשה אחת שהם צריכים לזרז בה את הבחינה, אלא הם צריכים גם לבדוק מה קדם לזה, וזה משבש את כל ההליך הטבעי.
יצחק הרצוג: זה להרוס את השיטה.
אורי מקלב: השאלה היא לא של אגרה, השאלה היא כמה אתה מוכן לשלם את ההקדמה של עלות הבדיקה.
דוד רותם: אני אטיל אגרה גבוהה.
אורי מקלב: הרי אגרה היא לא בדיוק משקפת את כל העלות.
דוד רותם: תאמין לי, האגרה שאני חושב עליה היא יותר מהעלות ויותר מפי שניים מהעלות.
יצחק הרצוג: לפעמים הממציא של הפטנט הוא אדם תפרן שבקושי חי.
אורי מקלב: שלא יבקש.
דוד רותם: אני מדבר על מצב שצד שלישי - - -
יצחק הרצוג: על צד ג', על זה שמפריע לצורך העניין.
יצחק הרצוג: הוא גם עוזר וגם מפריע לפעמים, הכול תלוי בעיני המתבונן.
הווארד פולינר: יש משחק מסוים בעולם הפטנטים.
הווארד פולינר: יש כאלה שרוצים פטנט מיידי, אם זה פטנט חזק.
הווארד פולינר: אם זה פטנט חלש, יכול להיות שיש עניין למשוך את הדיונים.
דוד רותם: הוא לא רוצה למשוך.
דוד רותם: אתם "הורגים" אותי עם ה"למשוך" זה.
דוד רותם: אני רוצה להבין למה צריך למשוך.
דוד רותם: אם זה פטנט – תרשום אותו; אם זה לא פטנט – זרוק אותו לכל הרוחות.
הווארד פולינר: אני מסכים לחלוטין.
קריאה: הוא מדבר על מי שמעוניין למשוך.
דוד רותם: אלה שמעוניינים אני רוצה לסגור אותם, אני לא רוצה לתת למשוך.
הווארד פולינר: האינטרס הציבורי זה להגיע לוודאות כמה שיותר מהר.
הווארד פולינר: עניין משיכת ההליכים זה לא אינטרס הציבור, יכול להיות שזה מישהו אחר שרוצה למשוך.
הווארד פולינר: האינטרס של הציבור, של החברה, זה להגיע לוודאות כמה שיותר מהר.
אסא קלינג: מה שאתם עושים, אתם מסבכים את זה עוד יותר.
יצחק הרצוג: ברמה המינהלית אתה הולך למהלך דרמטי, שעל כל פטנט תקבל הרבה חומר.
יצחק הרצוג: אתה מסכים אתי?
שמרית גולן: גם היום הוא מקבל.
יצחק הרצוג: מצד ג', על-פי דין.
יצחק הרצוג: והשאלה אם אתה מסוגל לעמוד בעומס.
קריאה: 20 פטנטים בשנה.
יצחק הרצוג: חבר'ה, תנו לו, הוא יודע לענות.
יצחק הרצוג: הוא ילד גדול, והוא במקרה גם הגורם הכי אובייקטיבי בשולחן הזה.
יצחק הרצוג: זו דעתי.
יצחק הרצוג: אני רוצה לשמוע אותך.
יצחק הרצוג: האם אתה תהיה מסוגל לעמוד במהלך של קבלת הרבה מאוד פניות מצד ג' או שאתה כבר חי עם זה?
הווארד פולינר: רשות הפטנטים צריכה להתמודד עם כל החומר הזה בשלב זה או אחר.
הווארד פולינר: אם זה לא מגיע במהלך הבחינה, ובמהלך הבחינה זה מוגבל רק למסמכים שנוגעים לעניין של כשירות לפטנט ולמכתב לוואי שמסביר את הקשר בין המסמך לבין זה, והבוחן ראשי להשתמש בזה, להיעזר בזה, זה לא אומר שמבקש הפטנט צריך להגיב על כל מסמך שהוגש לבוחן על-ידי צד שלישי.
הווארד פולינר: התפקיד של הבוחן זה לבדוק למבקש הפטנט אם זה כשיר לפטנט או לא כשיר לפטנט.
הווארד פולינר: הדו-שיח הוא בין המבקש לבין הבוחן.
יצחק הרצוג: לגבי ההערה שנאמרה פה על-ידי התעשיות הזרות, אתה רואה בעיה בזה שבישראל אין המבנה של ה"פוסט" וה"פרה", ואתה מאפשר פה בשני הכיוונים לקבל הערות צד ג'?
הווארד פולינר: אנחנו לא רוצים ליצור הליך של מעין התנגדות, זו לא המטרה.
הווארד פולינר: אנחנו לא רוצים ליצור הערות על הדו-שיח בין המבקש לבין הבוחן.
יצחק הרצוג: מבחינתך, המנגנון שנבנה כאן עם הגבלת זמן מניח את הדעת?
הווארד פולינר: אם יש לנו מועד כדי למנוע - - -
יצחק הרצוג: זה נראה לי סביר.
דוד רותם: מנגנון סביר ביותר.
נעמה מנחמי: הנוסח כרגע הוא הערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות האמצאה?
מיכל חכמי: למרות שכבר הערתי על זה בדיון הקודם, לא ברור לי מדוע צריכות להתלוות למסכמים שהוגשו על-ידי צד ג' כל ההערות.
מיכל חכמי: מדוע המבקשת, כשהיא מיידעת את הבוחן על מסמכים שצוטטו בכל העולם כנגד בקשות מקבילות, בהתאם לסעיף 18, היא לא מגישה כל הערות?
מיכל חכמי: נעשה ניסיון כזה על-ידי רשות הפטנטים להגיד שאולי תוגשנה הערות, והחוזר הזה וההנחיות האלה של ד"ר נעם נפסלו ומעולם לא נכנסו לתוקף.
מיכל חכמי: אני פשוט חוזרת על מה שאמרתי.
מיכל חכמי: אני לא מבינה מדוע עורך-הדין פולינר אומר שהבוחן לא ידע מה הקשר.
מיכל חכמי: למה הוא יודע מה הקשר כאשר המבקשת מגישה מסמכים והוא לא ידע מה הקשר כשצד ג' מגיש מסמכים?
נעמה מנחמי: אולי אפשר להגביל את זה - - -
מיכל חכמי: מצד שני, אני רוצה להגיד עוד דבר אחד בקשר לדברים של מר פולינר.
מיכל חכמי: אני כן מסכימה שזירוז בחינה של בקשות רבות לא נראה מעשי, משום שצריך להדגיש את מה שעורך-הדין פולינר אמר, שחייבים לבדוק זכויות קודמות, ואז כל אותו סוג עובר פתאום בחינה מזורזת.
מיכל חכמי: אני לא חושבת שהרשות יכולה לעמוד בזה.
זבולון אורלב: אני רוצה קודם לומר באשר לדברים של גברת חכמי, שהבוחן, עם כל הכבוד, כשמקבל ציטוטים, מקבל מאמרים, ומקבל לפעמים 100 מאמרים, לא יודע באמת באיזה עמוד להסתכל, איפה נמצא העניין של ההתקדמות האמצאתית.
זבולון אורלב: כך שלבוא ולהגיד שהבוחן יודע, הבוחן לא יודע.
זבולון אורלב: עדיף שצד ג' יפנה את תשומת לבו, כשהוא מגיש לו חתיכת מסמך, ויגיד: תסתכל בבקשה בעמוד 19 למאמר הזה.
זבולון אורלב: באופן כללי אני רוצה לומר כאן, וזה דבר עקרוני, האנשים כולם, כולם, ואני מקווה שזה לא מס שפתיים, רוצים שפטנט, יוחלט עליו מהר.
זבולון אורלב: ואני שואל את השאלה הפשוטה, גם בתשובה לדוידי, נניח לרגע שכתוצאה מההערה של צד ג' יבוא והבוחן ויגיד: אני לא מעניק פטנט, אין לך כבר התנגדות אחר-כך.
זבולון אורלב: הוא לא העניק פטנט, העניין של ההתנגדות ירד.
זבולון אורלב: למה להגיד שהוא יצטרך אחר-כך לבדוק את זה פעם שנייה בהליך התנגדות?
מאיר פרוש: אם הוא יגיד שכן, אתה מסכים שאז לא תהיה לך אפשרות להתנגד?
דוד רותם: אני לא מבין, אתם מחלקים פה הסכמות?
דוד רותם: יש לי הרגשה שאתם קצת מרחיבים כתפיים.
דוד רותם: תישארו במקום.
זבולון אורלב: חס וחלילה, אני רק רוצה להגיד מה המציאות.
זבולון אורלב: המציאות היא שבדרך כלל אדם שיש לו משאבים ואינטרס ברור להתנגד לא יגיש הערת צד ג' מסיבה פשוטה, משום שאם הבוחן יקבע שהמסמך הזה לא תורם שום דבר לעניין כשירות הפטנט, לאחר מכן כשאני אצטרך להתנגד על בסיס אותו מסמך, יבואו ויגידו לי: אבל הבוחן כבר ראה את זה.
זבולון אורלב: לכן אני לעולם לא אגיש אובזרבציה.
זבולון אורלב: אני הולך להתנגדות, אבל בתנאי אחד, בתנאי שתהיה אפשרות לבחינה מהירה.
זבולון אורלב: לא ברור לי כיצד מר פולינר מדבר על כל העומס שיוטל על משרד רשם הפטנטים, כאשר לצד אחד יש אפשרות להגיש בקשה לבחינה על אתר – שם כן יבחנו את כל החומר, שם כן ילכו לכל הקבוצה לבדוק אותה, משום שמבקש הבחינה על אתר אמר "מישהו יכול להפר את הבקשה שלי".
זבולון אורלב: הווארד, יש לי חדשות בשבילך, עברתי על הרבה בחינות על אתר, ששם ביקשו בגלל הפרה של מישהו, ואחרי זה ההליך נמשך במשך חמש שנים, כי האדם לא רצה לשלם את אגרת הקיבול.
זבולון אורלב: בהתחלה הוא חשב שזה על אתר, ואחרי זה, זה נמוג.
זבולון אורלב: למה למבקש יש זכויות יתר לגבי הציבור?
הווארד פולינר: אנחנו לא בצד ג' עכשיו.
זבולון אורלב: אם יותר לי לסיים, כל הדברים האלה מביאים אותנו לדבר אחד, שאם תהיה בחינה על אתר ואם תהיה אובזרבציה של צד ג' – לא תהליך של ויכוח בין זה שהגיש את חתיכת הנייר עם האובזרבציה לרשם – הוא הגיש את זה, אין התכתבות אתו, אין שום דבר אתו, הוא רק הגיש את זה, לא מנהלים אתו שום משא-ומתן, במלים אחרות, זה יחיש את הקצב, זה לא יעכב אותו לפחות, ומה שיקרה שהוודאות תהיה יותר מהירה.
זבולון אורלב: וכולכם רוצים את זה, כולכם רוצים מהר.
זבולון אורלב: אז איפה אתם עומדים?
ערן ברקת: ברשות
ערן ברקת: כם אפשר להציע הצעה פרקטית לגבי הנוסח?
דוד רותם: כבר יש לנו נוסח.
נעמה מנחמי: הנוסח כפי שקראתי.
נעמה מנחמי: עכשיו נותרה השאלה עד מתי ניתן יהיה להגיש את ההערות האלה.
נעמה מנחמי: אפשר להגביל את זה בכפוף למועד הפרסום, לפי 16(א), או ביחס לתחילת הבחינה – עד לפני הבחינה, עד אחרי תחילת הבחינה.
יצחק הרצוג: בואו נשמע את הדעות של הצדדים בעניין הזה.
דוד רותם: קודם כול, אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
הווארד פולינר: חשבנו שהמועד הנכון הוא כאשר הבוחן מתחיל לבחון את הבקשה, ואז להוסיף עוד תקופה, לדחות את המועד הזה בשלושה חודשים לפחות - - -
יצחק הרצוג: שלושה חודשים ממתי?
הווארד פולינר: מתחילת הבחינה.
יצחק הרצוג: לכמה זמן?
הווארד פולינר: לשלושה חודשים.
יצחק אהרונוביץ': מתחילת הבחינה?
דוד רותם: עד שלושה חודשים מתחילת הבחינה.
יצחק אהרונוביץ': אני לא יכולה.
יצחק אהרונוביץ': אני הממונה על הבוחנים.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא נוכל לעמוד בזה, אלא רק בתנאי שצד שלישי מגיש את המסמכים לפני תחילת הבחינה.
יצחק אהרונוביץ': לפני תחילת הבחינה אנחנו צריכים את כל המסמכים בפנינו, כדי שלא נצטרך בכל פעם להתחיל את הבחינה מנקודה מסוימת.
דוד רותם: אני אשמח, תגידי לי רק בתוך כמה זמן - - -
יצחק אהרונוביץ': יש לנו כמה מועדים.
דוד רותם: לפני תחילת הבחינה מתי את מפרסמת הודעה שבעוד חודש או בעוד חודשיים את מתחילה את הבדיקה?
יצחק אהרונוביץ': כיוון שעכשיו אנחנו מדברים על תיק פתוח - - -
דוד רותם: הרי אני לא רוצה שיציפו אותך סתם במסמכים.
דוד רותם: מכיוון שאני רוצה לשלוח את המסמכים, אני אצטרך לדעת שאת הולכת להתחיל את הבדיקה.
יצחק אהרונוביץ': עכשיו התיק פתוח לקהל.
יצחק אהרונוביץ': זה אומר שכל המסמכים פתוחים.
יצחק אהרונוביץ': אחד מהסימנים שאנחנו מתחילים את הבחינה זה הודעה לפני בחינה שאנחנו שולחים למבקש.
נעמה מנחמי: כמה זמן זה לוקח?
יצחק אהרונוביץ': זה תלוי מאוד במועד תחילת הבחינה.
יצחק אהרונוביץ': בדרך כלל חמישה-שישה חודשים לפני תחילת הבחינה אנחנו שולחים את ההודעה.
יצחק אהרונוביץ': יש למבקש זכות לענות במשך ארבעה חודשים, ועוד שישה חודשים לקבל ארכות לאותה הודעה.
יצחק הרצוג: וצד ג'?
דוד רותם: תעצרי שנייה.
דוד רותם: אני כבר מתחיל - - -
יצחק הרצוג: זה התהליך.
דוד רותם: מותר לי לשנות את התהליך?
יצחק הרצוג: היא תרצה תקנים.
דוד רותם: היא תרצה תקנים, אני אביא לה תקנים.
דוד רותם: אני רוצה להבין דבר אחד, הגשתי בקשה לפטנט, 18 חודש עברו, התיק פתוח לקהל, את מודיעה למבקש שאת מתחילה את הבדיקה.
יצחק אהרונוביץ': שאני או-טו-טו מתחילה את הבחינה.
הווארד פולינר: זה לא מייד עם תום 18 החודשים, זה אולי בעוד 18 חודשים.
דוד רותם: חברים, מה אכפת לכם?
דוד רותם: אני בחור טוב, אני יודע שאתם עובדים קשה, אני אומר: 18 חודשים.
דוד רותם: את מודיעה למבקש שאת מתחילה לבדוק.
דוד רותם: מה יש לו עכשיו?
יצחק אהרונוביץ': יש לו ארבעה חודשים לפי התקנות לענות ועוד שישה חודשים - - -
דוד רותם: לענות על מה?
יצחק אהרונוביץ': לענות על ההודעה הזאת.
אסא קלינג: ההודעה היא הודעה לפי סעיף 18, דהיינו, הוא צריך לתת את רשימת הפרסומים שעליהם דיברנו לפני רגע, רשימת הציטוטים.
יצחק אהרונוביץ': נכון.
יצחק אהרונוביץ': ועוד שישה חודשים יש לו זכות להאריך את המועד לקבל את הרשימה.
הווארד פולינר: אין חילוקי דעות פה.
דוד רותם: אני לא רוצה לתת כל כך הרבה זמן.
יצחק הרצוג: דוד, אתה משנה סדרי עולם?
דוד רותם: כן, מה קרה?
דוד רותם: זו פעם ראשונה שאני משנה סדרי עולם?
יצחק הרצוג: כך זה עובד.
יצחק הרצוג: למה זה רע כל כך?
יצחק הרצוג: מה רע בזה?
דוד רותם: כולם צועקים פה על הזמנים, וכל הזמן מאריכים, ומאריכים ומאריכים, ומתחילים את הבדיקה אחרי ארבע שנים.
זבולון אורלב: יש לי רק שאלה, מאיפה הזכות הזאת?
יצחק הרצוג: אתם חיים עם זה שנים.
יצחק הרצוג: אם לא היה דיון פה, לא היית מקטר, נכון?
יצחק הרצוג: עכשיו אתם מתעוררים?
גיל תומר: עכשיו אנחנו חשופים לפיצויים.
יצחק אהרונוביץ': אני רוצה להוסיף שלמרות ההארכות הרבות רשות הפטנטים של מדינת ישראל בהרבה תחומים מתחילה את הבחינה ראשונה מכל המשפחה של הפטנטים המקבילים.
יצחק אהרונוביץ': זה אומר שהרבה פעמים אנחנו מתחילים את הבחינה לפני ארצות-הברית בתחומים מסוימים כמו ביו-טכנולוגיה; בתחומים מסוימים אנחנו מתחילים את הבחינה לפני אירופה.
יצחק אהרונוביץ': לכן בזמן הזה עדיין אנחנו לפני האחרים.
יצחק אהרונוביץ': בכמה תחומים אנחנו מתחילים לפני כל הרשויות האחרות.
זבולון אורלב: איפה הזכות להארכה לשישה חודשים?
דוד רותם: סליחה, זה בבניין ממול, שם בודקים את הסמכויות.
אסא קלינג: רק לעניין הארכות, אנחנו במגמה של צמצום ארכות, לא לתת ארכות קארט בלנש.
אסא קלינג: כך זה משוקף גם בחוזה הרשם.
אסא קלינג: זאת המדיניות של הרשות לתת ארכות, ככל שצריך, אך באמת לא באופן מצטבר, על מנת לקצר את אותם תורים כדי שלא תהיה הצטברות.
דוד רותם: אתה מבין שאחר-כך אתה מפיל אותי בפח בתור יצרן?
דוד רותם: אני מתחיל לייצר, ואחר-כך יחייבו אותי בפיצויים רטרואקטיבית.
אסא קלינג: במצב החדש?
דוד רותם: תפסיק לתת ארכות, אז אני אדע שיש פטנט ואני אפסיק לייצר הרבה יותר מוקדם.
יצחק הרצוג: נחזור לצד ג'.
יצחק הרצוג: ממתי עד מתי את רוצה שהמחוקק יאפשר לצד ג' להמציא את הערותיו?
דוד רותם: עד תחילת הבדיקה.
יצחק אהרונוביץ': עד שאני מקבלת את התשובה להודעה.
יצחק הרצוג: לא הסברת לי כמה זמן יש לצד ג' ידיעה על כך שתלויה ועומדת הבקשה, כדי שיהיה לו זמן?
יצחק הרצוג: זה מה שלא הבנתי מהדברים שלך.
דוד רותם: אני רוצה להבין, את רוצה שצד ג' יוכל להגיש את ההתנגדויות שלו, עד מתי?
דוד רותם: עד שאת מקבלת את התשובה מבעל הפטנט, זאת אומרת ארבעה חודשים?
יצחק אהרונוביץ': ארבעה חודשים, וכיוון שהוא לא יודע - - -
דוד רותם: ארבעה חודשים אחרי מה?
יצחק אהרונוביץ': אחרי ההודעה.
יצחק הרצוג: ההודעה היא פומבית?
יצחק הרצוג: עכשיו הבנתי.
הווארד פולינר: זה מה שאמרנו שם, ששלושה חודשים או ארבעה חודשים מתחילת הבחינה.
יצחק הרצוג: אתה אמרת אחרי הבדיקה.
יצחק הרצוג: יש פה אי-הבנה.
הווארד פולינר: שלושה חודשים לאחר תחילת הבחינה.
נעמה מנחמי: לכן יום ההודעה על תחילת הבחינה.
דוד רותם: פירושו של דבר שיהיה פרסום מתי מתחילה הבדיקה.
דוד רותם: זאת אומרת, ברגע שאתם תשלחו את ההודעה למבקש, אתם תפרסמו את זה ברשומות.
אסא קלינג: אדוני, אתה פותח את התיק, כל התכתובת פתוחה בתיק, וזה המצב החדש שאליו אנחנו נכנסים.
אסא קלינג: כל מי שמעוניין באותה בקשה, יראה שנשלחה הודעה לפי סעיף 18.
אסא קלינג: כלומר, הבחינה החלה.
דוד רותם: אני חושב שמה שקורה שאנשים לא בודקים את התיקים רק בשביל לבדוק את התיק.
דוד רותם: ברגע שהם רואים שמתחילה בדיקה, הם אומרים: עכשיו נתחיל לתקוע מקלות בגלגלים.
אסא קלינג: בהחלט שיסתכלו על מה שהם רוצים.
אסא קלינג: החל מ-18 חודש, ממועד הבקשה, התיק פתוח, שקוף, והבחינה נכון להיום מתחילה על-פי התור הקיים היום, לאחר תום אותם 18 חודשים, דהיינו, לאחר פתיחת התיק לעיון הציבור.
אסא קלינג: הציבור יראה מתי הגב' אהרונוביץ נתנה הודעה "אנא, ענה לי לפי סעיף 18, בתוך ארבעה חודשים".
אסא קלינג: וכאן נשאלה השאלה עד מתי אותו צד שלישי צריך לענות.
אסא קלינג: לטעמנו בתוך אותם ארבעה חודשים או אולי זמן קצר יותר, אותם שלושה חודשים שעורך-הדין פולינר ציין, מאחר שיש היגיון שאולי אותו מבקש ידע מול מה הוא מתמודד, מול איזה פרסומים שהוגשו על-ידי צד שלישי.
דוד רותם: שלושה חודשים מיום - - -
אסא קלינג: ההודעה לפי סעיף 18.
נעמה מנחמי: שלושה חודשים ולא ארבעה חודשים?
נעמה מנחמי: האם לא לקבוע אותה תקופה?
דוד רותם: אני רוצה שלושה חודשים, כי אני רוצה שיהיה חודש נוסף אם צריך תשובות על זה.
נעמה מנחמי: למה צריך תשובות על זה?
דוד רותם: המבקש יבוא ויגיד: שלחו לך פה שטויות.
יצחק הרצוג: נשמע התייחסויות.
שירלי וייזר: אני מ"דקסל פארמה".
שירלי וייזר: דקסל פארמה היא תעשייה גנרית ישראלית, שמעסיקה כ-1,000 עובדים, בעיקר באור-עקיבא וביקנעם.
שירלי וייזר: אני מבקשת לציין שכאשר מדינת ישראל נותנת מונופולין של 20 שנה, שפוגע בחופש התחרות – בהחלט בנושא התרופות, שזה התחום שאני באה ממנו – זה משפיע משמעותית על הצרכנים בישראל ועל המחיר של התרופות בישראל, ומדינת ישראל צריכה לעשות את זה בזהירות רבה.
שירלי וייזר: לפיכך, בטרם ניתן מונופולין ענק כזה, ורוב המונופולין שניתן, כפי שנאמר כאן על-ידי קודמי מהתעשייה הגנרית – מעל ל-90% מהפטנטים בתחום התרופות בישראל הם מסוג evergreening, זה פטנטים שהם נגזרות של חומרים פעילים שכבר היו ידועים, פטנטים על אננטיומרים, על מלחים, על פורמולציות, על דברים אחרים, שהשקעות בהם הן לא כה אדירות כמו ההשקעה בפטנט על החומר הפעיל הראשון שהומצא – לפיכך אני מבקשת שזמן התגובה של צד ג' להראות הערות, יחד עם פרסומים שקשורים לבקשה לפטנט, לא יהיה מוגבל ויתאפשר במשך כל תהליך הבחינה.
דוד רותם: זה שלושה חודשים.
יצחק הרצוג: אין סיכוי.
יצחק הרצוג: לא ניתן.
דוד רותם: שלושה חודשים, כבר החלטנו.
יצחק הרצוג: זה לא ילך.
יצחק הרצוג: יש גם גבול לאיזונים.
יצחק הרצוג: אף אחד לא פראייר, לא מפה ולא מפה.
יצחק הרצוג: יש איזו הגינות בסיסית.
יצחק הרצוג: הגעתם להסכם עם ארצות-הברית, אף אחד לא רוצה לדפוק את התעשייה הישראלית – תבורך, היא נפלאה, גם היא מגיעה פה להישגים.
יצחק הרצוג: יש איזה איזון.
יצחק הרצוג: פעם ראשונה שנותנים לצד ג' רשמית להפריע לתהליך בדיקת הפטנט.
זבולון אורלב: לעזור.
קריאות: לעזור.
יצחק הרצוג: לעזור או להפריע, תראו את זה איך שאתם רוצים, אז צריך לתחום את זה בזמן.
שירלי וייזר: להימנע ממונופולין לא מוצדק.
יצחק הרצוג: בסדר, הוא לא מוצדק.
יצחק הרצוג: הוא אמר לך שיש בית משפט - - -
דוד רותם: רבותי, אחר-כך תגישו התנגדות, יהיה לכם כמה זמן שאתם רוצים.
טל בנד: אדוני, גם בתשובה לחבר הכנסת הרצוג, אמרת שהסתדרו עד עכשיו, וזה לא המצב, כי התלוננו על העיכובים בהליך הבחינה גם עד עכשיו, אבל עכשיו יש שינוי מהותי בחקיקה.
טל בנד: עכשיו בכל התקופה הזאת שקודמת לבחינה ובתהליך הבחינה יהיו איומים בפיצויים רטרואקטיביים.
טל בנד: זה לא היה קודם.
טל בנד: זה מה שקיים עכשיו, ולכן - - -
יצחק הרצוג: לכן זה שלושה חודשים.
טל בנד: - - - ולכן יושב-ראש הוועדה אחז את השור בקרניו כשהוא אמר שמה שחשוב זה הוודאות והמהירות בהשגת הפטנט או באי-השגת הפטנט, לפי העניין.
טל בנד: חזרה לשאלה של מגבלות הזמן.
טל בנד: למרות שנאמר שהחלטתם ואין מה לנסות לשכנע, בכל זאת, חבר הכנסת הרצוג, צריך לראות את הקונטקסט.
טל בנד: צריך לזכור שבאירופה אין מגבלה כזאת.
טל בנד: אירופה היא לא - - -
יצחק הרצוג: היה פה ויכוח אדיר על אירופה.
יצחק הרצוג: עכשיו הוכח ממה שאומרים שבאירופה אין בדיקה אחרי הפטנט כמו שכתבת לי .
טל בנד: the third party observations, אדוני, זה לפני הפטנט.
דוד רותם: אחד הפטנטים הכי חשובים שיירשמו אי-פעם, שמדינת ישראל היא אור לגויים, ולכן נקבע שלושה חודשים.
דוד רותם: אתה יכול להמשיך לנסות לשכנע אותי, אבל אני אומר לך שכבר החלטנו.
טל בנד: אם אדוני רוצה להיות אור לגויים, לא לאירופה, אלא לארצות-הברית, ארצות-הברית תקנה את החקיקה.
טל בנד: קודם היו להם חודשיים, ראו שזה לא מספיק, תקנו את זה עכשיו.
טל בנד: עכשיו אפקטיבית, החוק האמריקני מספט
טל בנד: מבר האחרון אומר:
טל בנד: עד שהבוחן מוציא את הודעת הסירוב הראשונה שלו, זאת אומרת, עד שהוא פעם ראשונה בדק את העניין.
טל בנד: אני חושב שזה צריך להיות הקו.
טל בנד: אם גם לא זה, אדוני, לכל הפחות שיהיה אותו זמן שיש למבקש הפטנט.
טל בנד: יש לו ארבעה חודשים ועוד הארכת מועד של שישה חודשים.
טל בנד: למה לציבור אין הארכת מועד?
דוד רותם: את מי אתה מייצג?
טל בנד: את התאחדות התעשיינים, ענף הפרמצבטיקה.
דוד רותם: זה הגנרים, נכון?
טל בנד: נכון.
דוד רותם: פירושו של דבר שאתה רוצה שתהיה החלטה מהירה יותר בבדיקה.
דוד רותם: למה אתה מושך זמן?
דוד רותם: כל אחד פה מגיש בקשה לפטנט ומושך, אחר-כך אתם מתנגדים ומושכים.
דוד רותם: תפסיקו למשוך.
דוד רותם: אני רוצה החלטות מהירות.
דוד רותם: הזמן נגמר.
טל בנד: זה לא מושך זמן, אדוני.
דוד רותם: זה מושך זמן.
טל בנד: the third party observations עוזרים לבוחן כדי לסלק את הבקשה.
דוד רותם: אין שום בעיה, אבל מכיוון שהוא מתחיל לבדוק את הבקשה בעוד ארבעה חודשים, אני רוצה שאז יהיה לו כל החומר.
דוד רותם: אתה תגיש את זה אחרי שלושה חודשים, כדי שאם צריך לתת איזו תשובה ל- observations שלך יהיה זמן, ואחרי ארבעה חודשים הוא באמת יתחיל לבדוק את הבקשה ויגמור.
טל בנד: האם אדוני נותן לציבור את אותה זכות שניתנת למבקש להארכת המועד הזה?
טל בנד: שמענו שזה ארבעה חודשים ועוד שישה חודשים.
טל בנד: מה עם הציבור?
טל בנד: למה לנו אתה לא נותן את אותה זכות?
יצחק הרצוג: גם ארבעה חודשים נראה לי סביר.
קריאה: צריך לבטל את שישה החודשים.
יצחק הרצוג: שישה חודשים זה מינהלי, וזו עבודה שאומר פה הרשם שהוא ממילא מצמצם אותה ככל שהוא רק יכול.
טל בנד: זה שישה חודשים שניתנים למבקש הפטנט.
יצחק הרצוג: הוא הסביר שהוא בתהליך הבראה בעניין הזה.
דוד רותם: אני רואה את כל הידיים, אתם לא צריכים להרים אותן כל הזמן.
דוד רותם: תרימו, תורידו, אני רואה.
שמרית גולן: יש עוד תוספת חשובה, נעמה קראה את זה קודם.
נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לזה.
שמרית גולן: זה פשוט עונה לחלק מההערות כאן לגבי עוד הערות במהלך הבחינה.
שמרית גולן: חשבנו שאם המגיש מתקן את בקשתו באופן שיכול להיות שיהיו פרסומים נוספים שישפיעו על כשירות האמצאה, אז ניתן הזדמנות נוספת לצד ג' להגיש את הפרסומים שעשויים להשפיע על ההגבלה.
זבולון אורלב: חשוב מאוד מה שאת אומרת, שמרית.
שמרית גולן: ולכן בנוסח שנעמה קראה קודם, יש גם "או בטרם חלפו שלושה חודשים מתיקון הבקשה לפי סעיף 22".
נעמה מנחמי: אפשר לקבוע את שניהם ארבעה חודשים.
דוד רותם: אני רואה פה מין "לא" החלטי.
יצחק אהרונוביץ': סעיף 22 זה סעיף שהרבה פעמים המבקש משתמש בו כדי לצמצם את התביעות שלו.
יצחק אהרונוביץ': אני לא חושבת שהוא בא לצמצם, זו הזדמנות לצד שלישי להגיע עם עוד חומר שיכול רק להכביד.
יצחק אהרונוביץ': נדיר מאוד שמבקש משתמש בסעיף 22 כדי להרחיב, ואז יש צורך לצד שלישי לבוא ולהאיר את עינינו.
יצחק אהרונוביץ': לא הייתי משתמשת במקום הזה.
יצחק אהרונוביץ': במהלך הבחינה בדרך כלל שלוש-ארבע פעמים המבקש משתמש בסעיף הזה כדי לצמצם - - -
שמרית גולן: אפשר להגביל את זה למקרים של הרחבת תביעות.
יצחק אהרונוביץ': בעניין של הרחבת בדיקות, אני מצטערת, נהיה במחלוקת מה זו הרחבה, ואז אף פעם לא נוכל - - -
שמרית גולן: אני חושבת שאנחנו צריכים לאפשר את זה בכל זאת.
מאיר פרוש: אני מפארמה ישראל.
מאיר פרוש: בישראל בניגוד לאירופה ולארצות-הברית, ונאמר פה על-ידי משרד המשפטים, אתה לא מקבל את הפטנט ברגע שהחליטו שהוא כשיר.
מאיר פרוש: בישראל מתחיל תהליך של התנגדות - - -
דוד רותם: אל תחזרו על דברים שכבר אמרתם שלוש פעמים.
מאיר פרוש: לכן אני חוזר ואומר: עם כל הכבוד, בהערות צד שלישי לא יושב אדם ברחוב ומסתכל באתר אינטרנט ואומר "היום אני אגיש התנגדות" - - -
קריאה: יש לו אינטרס.
מאיר פרוש: כולנו פה בעלי אינטרס.
מאיר פרוש: מבחינתנו כל ההערות שנכנסות לתהליך הבחינה, עוד לפני שניתן הפטנט, יוצרות התנגדות כפולה.
מאיר פרוש: הסכמנו להערות, הסכמנו לזמן - - -
דוד רותם: חבר'ה, אתם לא הסכמתם לשום דבר ולא שאלתי למה הסכמתם או לא הסכמתם.
דוד רותם: ההסכמות שלכם לא מעלות ולא מורידות.
מאיר פרוש: צודק, אני חוזר בי.
מאיר פרוש: הוחלט פה על הערות, הוחלט פה על חוות דעת על הקשר בין פרסום לבין כשירות הפטנט, ככל שתרחיבו את זה, אתם מוצאים מנגנון התנגדות כפול.
יצחק הרצוג: אכן תחמנו לארבעה חודשים.
נעמה מנחמי: ארבעה חודשים בלי אפשרות להארכה.
נעמה מנחמי: קיבלנו את העמדה?
הווארד פולינר: אני מסכים עם סימונה שקשה להם להחליט אם זה תיקון שבא לצמצם או בא להרחיב.
הווארד פולינר: זו הבעיה האמיתית.
הווארד פולינר: בעניין של הארכות נדמה לי שמוצדק יותר להגיד שאם יש תיקון, אז יש עוד שלושה חודשים בלי לבקש ממשרד הפטנטים להחליט מייד אם זה מרחיב את היקף המונופול או אם זה מצמצם את היקף המונופול.
דוד רותם: סימונה לא מסכימה.
זבולון אורלב: סימונה רוצה עבודה קלה.
דוד רותם: למה שהיא תעבוד קשה?
דוד רותם: האם בגלל השטויות שאנחנו מדברים פה היא צריכה לעבוד קשה?
יצחק הרצוג: קודם כול, אל תשכחו שהיא "האלוהים של התעשייה", עכשיו אני כבר מבין את זה, כלומר, היא זו שבסוף בודקת את הפטנט, עם כל הכבוד פה לכולם.
יצחק אהרונוביץ': הבוחנים.
יצחק הרצוג: שם גלגל השיניים הכי חשוב של המערכת הזאת.
יצחק הרצוג: אני חייב לשמוע אותה.
מיכל חכמי: אני רוצה להעיר הערה ברמה הפרקטית, ואני בטוחה שידידי זבולון תומר וגם ידידי ד"ר יהודה לבנה מ"טבע" יסכימו אתי.
מיכל חכמי: הקטע הזה של בדיקת בקשה ולהגיד "צד ג'" לא נולד ביום שבקשת הפטנט הישראלי מתפרסמת.
מיכל חכמי: התעשייה יודעת בדיוק על איזה בקשות בארץ היא מתכווננת ואיזה בקשות עלולות להפריע לה.
מיכל חכמי: היא יודעת את זה ביום שמתפרסמת בקשת ה-PCT, שזה הרבה לפני שמוגשת בקשה בישראל.
מיכל חכמי: כלומר, ברמה של המקצוע של עריכת פטנטים, שרוצים לייעל את הבחינה, לזרז את הבחינה ולסיים את הבחינה, אני בפירוש חושבת שהתקופה שהוועדה מדברת עליה היא תקופה שמספיקה, מפני שזה לא שפתאום התפרסמה איזו בקשה בישראל ואם היא מפריעה למישהו היום הוא גילה את זה.
מיכל חכמי: לא, הוא יודע את זה הרבה זמן קודם.
עדי לויט: אני רוצה לנסות להתפרץ לדלת סגורה.
דוד רותם: אל תנסה, זה כואב בראש.
עדי לויט: לצורך העניין אני אדבר דווקא בשם מי שכן מגיש בקשות לבתי הדין.
עדי לויט: אמרה הגב' אהרונוביץ שבישראל בהרבה מקרים הבקשה נבחנת לפני בקשות מקבילות בכל העולם.
עדי לויט: סעיף 18 לחוק הפטנטים קובע בסעיף 1, שרשימת האסמכתאות שעליהן יסתמכו רשויות הפטנטים בכל מדינות החוץ בבדיקת בקשה לפטנט, זה מה שצריך לגלות על-פי הסעיף הזה.
עדי לויט: זה הראשון ברשימה.
אסא קלינג: זה הראשון.
עדי לויט: האינטרס של מבקש הפטנט הוא שהבקשה שלו תיבחן כמה שיותר מהר, ושהוא יוכל לתת תשובה, פחות לגבי סעיף 1, שהיא ריקה מתוכן.
עדי לויט: אם במהלך הדרך יש בחינה מקבילה בעולם ויש פתאום עדכונים של ציטוטים, אני חושב שעד תום הבחינה, וגם סעיף 18 אומר את זה באיזו צורה, צריך לעדכן את הלשכה בפרסומים שנעשים תוך כדי הבחינה.
עדי לויט: האובזרבציות של צד ג' חייבות להיות באיזו צורה בסינכרוניזציה לכאלה ציטוטים בחוץ-לארץ, ולכן שלושה חודשים זה לא מספיק.
דוד גילת: קודם כול, להבין את מהות הפרסום מבחינה היסטורית.