GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד גילת: בעבר הרי בקשות פטנט לא היו מתפרסמות והיו מגיעים לקיבול בשלב מאוד מאוחר, ואמרו כל המתחרים וגם בעל הפטנט: זה מצב לא טוב.
דוד גילת: לכן עשו בכל העולם מהלך כפול – הם קראו לזה "defer determination".
דוד גילת: הם אמרו: קודם תפרסמו, אחר-כך תבחנו, אחר-כך מייד תתנו פטנט.
דוד גילת: זאת השיטה המקובלת.
דוד גילת: כאן אנחנו עושים שעטנז, לוקחים חלק מהשיטה הזאת, לוקחים רק את הפרסום הקודם, ולא את ה-post grant, ויש לזה משמעות.
דוד גילת: מה המשמעות של ה-post grant?
דוד גילת: אנחנו אומרים: תחזקו את הבחינה, תתנו לכל מי שרוצה לדבר שידבר, שיקום עכשיו ויגיד, כשיגיע המועד "תנו לי פטנט".
דוד גילת: מה קורה בישראל?
דוד גילת: בישראל הם רוצים שיהיה הליך כזה שכל מי שרוצה שיקום ויגיד ויתערב וכו' עד אין-סוף - -
זבולון אורלב: לא יתערב, רק ישלח.
דוד גילת: - - אחר-כך יהיה הליך התנגדות, ובישראל יש עוד סעיף, שהפנינו אליו בנייר העמדה שלנו, סעיף 35 לחוק.
דוד גילת: זאת אומרת, נבקש פטנט שכבר התערבו לו וכבר התגבר על המכשול הזה, ואחר-כך יהיה הליך התנגדות נגדו, והוא זכה בהתנגדות.
דוד גילת: מה קורה אז?
דוד גילת: המתנגד לפי החוק הישראלי מגיש ערעור, עיכוב ביצוע אוטומטי, אדוני.
דוד גילת: עיכוב ביצוע אוטומטי לפי סעיף 65 עד סוף הערעור.
יצחק הרצוג: זה קיים תמיד.
דוד גילת: אנחנו מדברים כאן על אדם שהגיש בקשת פטנט, ואם האמצאה היא אמיתית אינטרס המדינה הוא להרשות אותה.
דוד גילת: הוא עבר שלב אחד, הוא עבר שלב שני, הוא צריך לעבור שלב שלישי, ואז שהוא יקבל פטנט, יהיו לו רק פיצויים בדיעבד, והסעד של צו מניעה נמנע ממנו.
דוד גילת: זה מצב אנומלי.
דוד רותם: אתה בהחלט צודק, לכן צריך לבטל את כל הארכות.
דוד רותם: אין ארכות.
דוד רותם: אחד הדברים שאני כבר רואה שמי שמבקש את הפטנט אחר-כך מתחיל לבקש ארכות, כי לא בוער לו שיירשם.
דוד רותם: מה אכפת לו?
דוד רותם: בינתיים אין התנגדות, אף אחד אחר לא יכול לייצר, אני עושה במכנסים כשאני רק חושב על זה שאחר-כך אני אשלם את כל העסק שלי כפיצויים, אז נמשוך את הפטנטים.
דוד רותם: כשהייתי עורך-דין היו לי כל מיני שיטות איך מורחים דברים.
דוד גילת: אנחנו לא רוצים.
דוד גילת: אנחנו בעד לתחום את זה בתקופה אחת - - -
שלמה וקס: כמה שיותר קצר וכמה שיותר מהר.
ערן ברקת: נשמעות פה פעם אחר פעם בקשות לאפשר תהליך אין-סופי של הגשת הודעות מטעם הציבור.
ערן ברקת: צריך לדחות את העמדה הזאת, צריך לקבוע תקופה קצרה, בין אם זה שלושה חודשים ובין אם זה ארבעה חודשים.
דוד רותם: קבענו.
יצחק הרצוג: ארבעה חודשים.
יצחק הרצוג: נסגר העסק.
ערן ברקת: אני לא פותח נקודות מעבר לזה.
ערן ברקת: אין סימטריה בין מבקש הפטנט ובין מוסרי ההודעות.
ערן ברקת: אני רוצה להזכיר לכולכם שמבקש פטנט שמוסר רשימה של ציטוטים, יש לו חובה להמשיך לעדכן לאורך כל הדרך.
ערן ברקת: אם הוא טועה, יש עליו אחריות פלילית.
יצחק הרצוג: יש דינמיות.
יצחק הרצוג: פתאום מגיע מידע חדש, אפשר לעזור לבוחנים.
ערן ברקת: אני חושב שזאת טעות, בכל הכבוד.
דוד רותם: החלטנו בנושא הזה.
דוד רותם: החלטנו וזה ארבעה חודשים.
ערן ברקת: הערה אחרונה לגבי הנושא של ההערות.
ערן ברקת: נשמעו פה כל מיני אמירות: חוות-דעת, מסמכים.
ערן ברקת: כדי למנוע את ה-abuse הזה, מה שהתעשייה הגנרית מנסה לעשות זה למצוא מנגנונים לעיכוב.
ערן ברקת: כדי למנוע את החשש הזה, נדמה לי שצריך להבהיר שההערות – אני מצטט את המלה "הערות" – שתוגשנה ביחד עם הפרסומים זה מראה מקום, מי שרוצה להגיד לעמוד כזה, עמוד אחר, זה בסדר, לא חוות-דעת.
דוד רותם: כבר החלטנו על הנוסח הזה, וכבר כתבנו מה יהיה שם.
דוד גילת: ארבעה חודשים ולא תינתנה ארכות.
דוד רותם: רבותי, זה ארבעה חודשים, ואני לא קובע שום מקום שאפשר לתת ארכות.
דוד גילת: יש מקום בחוק שקובע שיש סעיפים מסוימים שהרשם לא ייתן ארכות.
דוד גילת: נכלול את זה בסעיפים האלה, כי זה מאוד חשוב.
דוד רותם: כשנגיע אליהם, תזכיר לי.
ערן ברקת: כבוד היושב-ראש, לגבי המלה "הערות".
ערן ברקת: המלה שנשמעה היא "הערות", וכל אחד פה בשולחן הזה אומר משהו אחר - - -
נעמה מנחמי: שמענו את ההערה שלך, ואנחנו מנסים להתייחס אליה.
נעמה מנחמי: סימונה, האם יש דרך אחרת לנסח שתצמצם את זה, כמו לדוגמה הפניות?
נעמה מנחמי: האם זה יספיק לכם או שאתם חושבים שנכון יותר לאפשר לצד שלישי, שהוא מגיש לכם את ה - - -
דוד רותם: "ניירות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות ההמצאה" זה ניסוח מצוין.
יצחק אהרונוביץ': הייתי מעדיפה מסמכים בלבד, כי זה מה שאנחנו יודעים לעשות כבוחנים, להתמודד עם פרסומים.
דוד רותם: אני מציע שאנחנו נעצור את הדיון.
דוד רותם: אני מציע שנשלח את אנשי הפטנטים הביתה ושיעשו שיעורי בית.
דוד רותם: אתם צריכים לבוא אלי עם דעה אחת, לא עם ארבע דעות.
שמרית גולן: אנחנו יכולים לדון עם רשות הפטנטים בחלק מהנקודות שעלו עכשיו ושאין לגביהן הסכמה מוחלטת.
יצחק הרצוג: ההערה של היושב-ראש מאוד נכונה, על המדינה לבוא עם עמדה אחת אחידה, מקשיבים אחד לשני ובאים עם משהו מוסכם.
יצחק הרצוג: אתה לא יכול להתעורר אגב אורחא בצעקה מהצד.
שמרית גולן: אתה צודק בהחלט.
הווארד פולינר: אתה צודק, לא תכננו את זה כך.
יצחק הרצוג: דווקא נאמרו דברי טעם.
דוד רותם: נאמרו דברים חשובים, ואני חושב שאתם צריכים לשבת עם רשות הפטנטים.
הווארד פולינר: אנחנו יושבים אתם.
אסא קלינג: ישבו עם רשות הפטנטים.
דוד רותם: רשות הפטנטים זה לא רק הרשם.
יצחק הרצוג: זה כנראה גם הבוחנים.
אסא קלינג: הנוסח של הבוקר הוא חדש גם לנו באותה מידה כפי שלכל יתר הפורום.
נעמה מנחמי: לך.
נעמה מנחמי: לא למשרד המשפטים.
אסא קלינג: אנחנו מדברים כרגע על המלה "הערות".
אסא קלינג: לי לא ברור מה זה "הערות".
אסא קלינג: אני בהחלט מסכים אתך שמה שצריך כאן זה באמת הפניות.
אסא קלינג: אם הכוונה כאן היא לעזור לבוחן, אז להגיד לו למה אני מתכוון מתוך פרסום של 100 עמודים מבחינת מיקום.
אסא קלינג: דהיינו, ההפניות זה מה שיעזור לבוחן.
אסא קלינג: הבוחן, בואו נזכור, הוא לא משפטן.
אסא קלינג: הבוחן הוא איש מדע, אם יפציצו אותו בטיעונים משפטיים, הוא ידלג עליהם.
דוד רותם: לא יפציצו אותו בטיעונים משפטיים.
דוד רותם: הערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות ההמצאה זה לא עניינים משפטיים.
דוד רותם: אם ישלחו טיעונים משפטיים, פירושו של דבר שהוא רוצה לעכב את רישום הפטנט.
אסא קלינג: אדוני, כל השאלה של התקדמות אמצאתית היא שאלה של פרשנות משפטית בסופו של דבר, כאשר הבוחן הוא זה שצריך להחליט את ההחלטה הראשונית, על סמך הפרסומים שבפניו, האם הוא סבור שעובדתית אכן יש כאן התקדמות אמצאתית וחידוש.
דוד רותם: בקיצור, רבותי, זה יהיה ארבעה חודשים.
אסא קלינג: לעניין ההערות, אני בהחלט מקבל את הצעתה - - -
דוד רותם: רבותי, בינתיים יש הנוסח הזה.
דוד רותם: תרצו לבוא עם נוסח חדש בישיבה הבאה, תודיעו לי מראש.
נעמה מנחמי: ארבעה חודשים בלי אפשרות תוספת לאחר תיקון.
נעמה מנחמי: לגבי הנושא של הערות או הפניות נמתין לתשובה סופית שלכם.
נעמה מנחמי: "19.
נעמה מנחמי: לא נמצאה האמצאה, כולה או מקצתה, כשירה לפטנט, בשל קיומה של בקשה קודמת שעדיין לא פורסמה לפי סעיף – 26 היה קודם לכן, ומבוקש לשנות את זה ל – 16א, רשאים הרשם או בוחן – וחייבים הם אם נתבקשו לעשות כן על ידי המבקש שבקשתו לא נמצאה כשירה כאמור – להורות כי בחינת הבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת לפי סעיף 16א" – ואני מציעה להוסיף כאן – או לבקשת המבקש עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת לפי סעיף 26 או עד לדחיית הבקשה הקודמת".
נעמה מנחמי: זה בעקבות הערה של משרד המשפטים מאתמול.
נעמה מנחמי: שמרית, את רוצה להסביר את התיקון של 16א לעומת 26?
שמרית גולן: נסביר את הסיטואציה.
שמרית גולן: כשיש שתי בקשות שמוגשות לכאורה, לפחות לגבי אותה אמצאה, יש לנו סעיף שאומר שכל הקודם זוכה, זאת אומרת, שהמבקש הראשון, אם האמצאה שלו תימצא כשירה לפטנט, אז הוא יהיה זה שיקבל את הפטנט.
שמרית גולן: מבחינת ההליך יש השהיה מסוימת של הבקשה המאוחרת יותר עד לבחינה של הבקשה הקודמת.
שמרית גולן: כיום אנחנו מדברים על מצב שבו הבקשה המאוחרת מוגשת בזמן שהבקשה הקודמת כבר הוגשה, אבל עדיין לא פורסמה לפי סעיף 26, זאת אומרת, כיום עדיין לא התקבלה.
שמרית גולן: מכיוון שעכשיו התווסף הפרסום לאחר 18 חודש, אנחנו מדברים על סיטואציה שבה הבקשה המאוחרת הוגשה ב-18 החודשים הראשונים של חיי הבקשה הראשונה.
שמרית גולן: אם היא הוגשה לאחר 18 חודשים, למעשה הבקשה הקודמת כבר פורסמה, ויש כבר סיכוי שהבקשה המאוחרת הסתמכה על הפרסום הזה, ואנחנו כבר לא יכולים להגיד אם היא מקורית או חדשה, והיא לא תעמוד בתנאים של האמצאה ממילא.
שמרית גולן: זה המקור של התיקון של הרישה של הסעיף.
שמרית גולן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על מצב של בקשה קודמת שעדיין לא פורסמה לפי סעיף 16א.
שמרית גולן: הסעיף הזה מאפשר לרשם או לבוחן, אחרי שהם מודיעים למבקש שהבקשה שלו כנראה לא כשירה לפטנט מכיוון שיש בקשה קודמת באותו נושא – מאפשרים להם להורות שהבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת.
שמרית גולן: השאלה האם אנחנו מחכים לפרסום לפי סעיף 16א או לקיבול הבקשה.
שמרית גולן: זאת אומרת, האם אנחנו משהים את הבחינה של הבקשה המאוחרת עד לפרסום הבקשה הקודמת או עד לקיבול הבקשה הקודמת.
נעמה מנחמי: לכאורה אם כבר היה פרסום אין טעם למשוך את הבחינה של הבקשה, נכון?
שמרית גולן: אם אנחנו מחכים רק עד לפרסום הבקשה הקודמת אנחנו בוחנים שתי בקשות במקביל.
שמרית גולן: זאת אומרת, אנחנו לא מסיימים עם בקשה אחת, אלא - - -
נעמה מנחמי: לי כמבקש פטנט, גם אם הגשתי את הבקשה השנייה, יש זכות שהבקשה שלי תיבדק בלי קשר להמתנה לבקשות אחרות שאולי מתעכבות.
שמרית גולן: למרות שיכול להיות שיש יתרון מסוים למבקש המאוחר לחכות, מכיוון שאם הבקשה הראשונה תינתן על פטנט בהיקף מסוים, יכול להיות שעדיין יהיה היקף אמצאה מסוים שהוא יוכל לקבל עליו את הפטנט יותר מאוחר.
נעמה מנחמי: לכן הוספתי שלבקשת המבקש כן ניתן יהיה לאחר את הבחינה של הבדיקה עד לפרסום הבקשה הקודמת, לפעי סעיף 26, כלומר, עד לקיבולה.
שמרית גולן: בעניין הזה הנוסח החדש ביותר לא מה שהתבקש על-ידי רשות הפטנטים.
שמרית גולן: שקלנו את מה שהתבקש על-ידיהם, הם ביקשו שהבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר קיבול הבקשה הקודמת.
שמרית גולן: בדיון בינינו חשבנו שאולי אין הצדקה לדחות את זה עד כדי כך, אלא אם כן המבקש מעדיף שקודם תסתיים בחינת הבקשה המוקדמת.
שמרית גולן: מה שעוד נוסף לסעיף הזה זה "או עד לדחיית הבקשה הקודמת", כלומר, ברור שאם הבקשה הקודמת נדחית, גם אז אפשר יהיה לעבור לבחינת הבקשה המאוחרת.
מיכל חכמי: יש לי הערה ברמה מאוד פרקטית.
מיכל חכמי: ההשגות לפי סעיף 19 של חפיפה של הבקשה המאוחרת עם הבקשה הקודמת, שלמה או חלקית – הן יכולות להיות נידונות רק אחרי שהבקשה המוקדמת מקובלת.
מיכל חכמי: אם בודקים חפיפה לתביעות, אם לא רוצים לתת לשני אנשים פטנט על אותה אמצאה, אז יודעים מה יהיה היקף התביעות רק אחרי שהבקשה המוקדמת תקובל, ורק אז אפשר יהיה לבדוק את הבקשה המאוחרת לגבי חפיפה כלשהי.
מיכל חכמי: היום הדברים עובדים בצורה מאוד מסודרת.
מיכל חכמי: פעם לא היה פרסום 18 חודש בשום מקום בעולם ולא היתה ברירה, המבקש המאוחר המתין עד לפרסום הקיבול, כי התיק היה סגור.
מיכל חכמי: היום הרשות מעלה השגה לפי סעיף 19, אומרת לי, אני בעלת הבקשה המאוחרת: גברתי הנכבדת, יש לך בקשה מוקדמת שמעכבת את הבחינה שלך, אבל פורסם כך וכך, פתוחה לפני הדרך מרצוני להסיר כל חפיפה, לעיין מה כתוב שם, להסיר כל חפיפה אפשרית, לבקש מגב' אהרונוביץ להורות לבוחן להמשיך בבחינת הבקשה המאוחרת ברמה מאוד-מאוד פרקטית, מתוך זה שהסרתי כל חשש.
מיכל חכמי: יהא אשר יהא היקף התביעות שיקובלו בבקשה המוקדמת, אני הסרתי כל אפשרות לחפיפה.
מיכל חכמי: כך שאין פה שום עיכוב, וזה אפשרי.
מיכל חכמי: הקטע הזה שלא מעכבים ולא יודעים מה יהיה היקף התביעות, זו מעמסה גדולה מאוד על הרשות וגם על המבקשת המאוחרת.
ערן ברקת: בלי פרטים העיקרון צריך להיות שאם מבקש הפטנט, מגיש הבקשה המאוחרת, לאחר שהתפרסמה הבקשה המוקדמת של סעיף 16א, 18 חודש – אם הוא מבקש שיבחנו, צריך לאפשר לו שיבחנו את הבקשה שלו.
ערן ברקת: כמו שאמרה גברת חכמי, הוא יכול לעשות מהלכים כאלה ואחרים כדי להסיר את החפיפה.
ערן ברקת: הסיבה שאי-אפשר היה לבחון את הבקשה המאוחרת היא שאותו מבקש לא יודע מה יש בבקשה המוקדמת, ועכשיו הוא יודע.
ערן ברקת: עד עכשיו הוא לא יכול היה לטעון שום דבר, עכשיו הוא יודע מה יש בבקשה המוקדמת.
ערן ברקת: אם הוא יבקש לעכב עד 26, והרשות רוצה, בסדר, אבל אם הוא מבקש שיבחנו את הבקשה שלו, שיאפשרו לו לבחון את הבקשה, זה הכול.
נעמה מנחמי: אז הנוסח מקובל עליך.
ערן ברקת: יש פה הערות אחרות.
יואל ליפשיץ: האם אנחנו פותחים דיון על בחינה על אתר של צד ג' עכשיו?
דוד רותם: תיכף נפתח אותו.
נעמה מנחמי: אפשר להשאיר את הנוסח כפי שהוא?
יצחק הרצוג: תתקדמי.
נעמה מנחמי: בשלב זה הצעתי לדון בנושא של בחינה על אתר.
נעמה מנחמי: נכון להיום בחינה על אתר מוסדרת רק במסגרת תקנה 35, וגם שם היא נותרה פתוחה ומאפשרת לרשם לעשות כפי שעשה, לקבוע באמצעות חוזרים למיניהם מתי תוקדם בחינה.
נעמה מנחמי: עם זאת, הנוסח היום בתקנה 35 מאפשר רק להקדים בחינה לבקשת מבקש הפטנט ולא לבקשת צד ג'.
נעמה מנחמי: למיטב ידיעתי, כפי שגם כתבתי, נכון להיום יש הקדמה של בחינה לבקשת בעל פטנט מחשש להפרת זכויות, דבר שמוסדר כאמור בתקנות לבקשות ירוקות, בקשות שתומכות בפיתוחים חוץ סביבתיים, בקשות לפי ה-PPH, בקשות פטנט ישראליות שהן בסיס לבקשה בין-לאומית ולמבקשים מעל גיל 75.
נעמה מנחמי: ההצעה שלי, א', להסדיר את זה, אני לא יודעת אם בחוק בהכרח או בתקנות, אבל אני בהחלט חושבת שצריך להסדיר את זה בצורה יותר מסודרת, לאפשר גם לצד ג' להגיש בקשה כזאת, כפי שגם היושב-ראש סבור, נראה לי - -
נעמה מנחמי: - - ואולי קצת יותר לכוון את הרשם לגבי מתי תינתן אפשרות של בחינה על אתר.
דוד רותם: תהיה פה אגרה גבוהה.
נעמה מנחמי: לא בהכרח.
דוד רותם: אני כבר אומר לך: אגרה גבוהה, כדי שלא כל אחד יבלבל את המוח.
יואל ליפשיץ: גם משרד ממשלתי שיגיש?
דוד רותם: לא, משרדי ממשלה נפטור אותם מכל דבר...
זבולון אורלב: האגרה תוחזר אם הפטנט לא יתקבל?
נעמה מנחמי: אני חושבת שכאשר מגיש צד ג' בקשה כזאת, יכול להיות שכן יש אינטרס להשית עליו אגרה גבוהה, כדי שהדבר ייעשה במשורה.
נעמה מנחמי: לעומת זאת, אדם שכבר היום ניתנת לו האפשרות לבחינה על אתר - - -
דוד רותם: מי שמעל גיל 75, לא צריכה להיות לו אגרה בכלל...
יואל ליפשיץ: אני סמנכ"ל במשרד הבריאות.
יואל ליפשיץ: דיברו פה על אי-ודאות ועל הפגיעה באינטרס הציבור.
יואל ליפשיץ: בקשת פטנט טרם הבחינה היא כבר מרתיעה, כי יש אפשרות עכשיו לפיצויים רטרואקטיביים, ואנחנו מדברים על האי-ודאות, שגם פוגעת, לפחות אצלנו, בקבלת החלטות ובכל מה שקורה.
יואל ליפשיץ: לדוגמה, עוד פעם מעולם הפארמה, ועדת הסל, כשאנחנו לא יודעים אם יש פטנט בתוקף או אין פטנט, אנחנו לא יודעים לתכנן איזה תכשירים ייכנסו או לא ייכנסו ומה היקף הכסף שאנחנו צריכים להקצות לדברים האלה.
יואל ליפשיץ: אנחנו מאוד בעד הקצאה של בחינה על אתר של צד ג', כי זה מאפשר את הוודאות ויצמצם את אי-הוודאות במקרים החשובים.
יואל ליפשיץ: אחת הטענות של הרשמים שזה יפגע בסדר הטבעי, יעמיס על העבודה וכו'.
יואל ליפשיץ: גם אצלנו במשרד הבריאות יש בחינת בקשות לרישום תכשירים, יש לנו עומס, לפעמים אנחנו גם לא עומדים בלוחות-הזמנים שנקבעו בחקיקה, אבל עדיין יש לנו אפשרות לבחינה ולהקדמת התור.
יואל ליפשיץ: אפשר לקבוע כללים לזה, אפשר לקבוע כללים מאוד-מאוד מוסדרים לנושא הזה, איזה בקשות בוחנים, ולא כל בקשה שנזרקת לכאורה תחת אינטרס הציבור.
אסא קלינג: כפי שנאמר כאן על הדרך שייתכן שזה פוגע בסדר הטבעי ובסדר הנכון של הדברים, צריך להבין שבחינות על אתר זה החריג שבחריג.
אסא קלינג: מתוך כ-7,200 בקשות שנבחנו בשנה שעברה רק כ-100, הוגשו לגביהן בקשות לבחינה על אתר.
נעמה מנחמי: וכמה ניתנו?
אסא קלינג: רובן נעתרו, מאחר שהן עמדו בכללים הללו.
אסא קלינג: צריך להבין שכל בקשה כזאת לבחינה על אתר משפיעה, כפי שגב' חכמי ציינה קודם, על כך שכל אותו סוג, כל אותן אמצאות קרובות, נבחנות.
אסא קלינג: כלומר, הבוחן צריך לפתוח את כל אותם התיקים הסמוכים והקרובים ולעשות עבודה.
אסא קלינג: הוא לא יקפיץ את אותן בקשות אחרות לראש התור, אבל זה מטיל עליו מעמסה שלו היתה לו הוא היה עובד לפי הסדר, וכך השיטה פועלת.
אסא קלינג: כך בודקים מה הוא ידע קודם, כך בודקים מי חופף למי, מיהו הזוכה.
אסא קלינג: כלומר, השיטה שלנו היא כל הקודם זוכה.
אסא קלינג: כך אנחנו בוחנים, וכל בחינה על אתר כזאת היא מפריעה והיא פוגעת בשיטה.
אסא קלינג: בסופו של דבר היא פוגעת בשיטה, כי כאשר אתה מוציא דברים מהסדר, טעויות קורות, וכך גם צריך לראות את כל העניין של בחינה על אתר.
אסא קלינג: נכון להיום נעשה שימוש במשורה, לכן הוא גם ניתן במשורה.
אסא קלינג: צריך לשים לב למשל לעניין של בקשות ירוקות.
אסא קלינג: בקשות ירוקות זה סוג בפני עצמו.
אסא קלינג: שם הכמויות הן כמויות מאוד קטנות לצערנו.
אסא קלינג: סך הכול ביקשו מאתנו בשנה שעברה סדר גודל של קצת יותר מ-30 בקשות כל אותה שנה בתחום הירוק, דהיינו, זו לא מעמסה גדולה.
אסא קלינג: כאשר כאן מדובר בכל תחום הפארמה, שעכשיו אני אצטרך להקפיץ לראש התור, לבחון את כל בקשות הפארמה שהן השיעור הכי גדול של בקשות אצלי, כרגע אני לא יודע איך אני אעשה את זה ואיך אני אעמוד בזה מבחינת המעמסה.
אסא קלינג: גם כאן משרד הבריאות בא ואומר: הטיעון המרכזי שלו שהוא לא יודע מה להכניס לסל.
אסא קלינג: אני גם לא יודע אילו טיעונים כאן אוכל לקבל ולא לקבל מטעם אותו צד ג' שמעוניין לקדם את התור.
אסא קלינג: האם הכנסת תרופה X לסל או לא היא שיקול שאני יודע להחליט האם זה שיקול לגיטימי לקיצור התור?
אסא קלינג: איזה כלים יש לי לבחון האם זה שיקול נכון?
דוד רותם: אסא, עצור, שום דבר לא.
דוד רותם: אתה לא תבחן ולא תחליט ולא שום שיקול.
דוד רותם: אם אני בא, אני צד ג', ואני משלם אגרה, היא תהיה אגרה גדולה כדי שלא יבואו על כל פטנט, אלא מי שירצה לזרז את הטיפול ישלם אגרה, והוא מקבל בדיקה מוקדמת.
מאיר פרוש: מסלול לעשירים ומסלול לעניים.
דוד רותם: אתה יודע מה, כן.
דוד רותם: ואתם העשירים, מה הבעיה שלך?
מאיר פרוש: יוצרים פה מסלול מהיר לאלה שיש להם המשאבים.
דוד רותם: אלה שיש להם משאבים והם מוכנים לסכן כדי לבדוק מהר.
מאיר פרוש: קודם כול, כהגדרה יוצרים פה אפליה - -
דוד רותם: אפליה.
מאיר פרוש: - - דבר שני, נניח שאני כפארמה, אני רוצה להקדים את זה.
מאיר פרוש: לא ברור לי, והייתי רוצה לשאול כי אני לא יודע.
מאיר פרוש: האם זה מקובל ככלל במדינות ארצות-הברית ואירופה, בהתאם להסכם, אם אתה עושה פה הפרה?
דוד רותם: הטעות שלכם היא שאתם חושבים שאני חי בארצות-הברית.
דוד רותם: אני לא חי בארצות הברית, יש לי גם תעשייה ישראלית שאני צריך לדאוג לה.
יצחק הרצוג: יש פה בעיה אמיתית בנקודת המבט בין משרד הבריאות לבין משרד המשפטים או הרשם.
יצחק הרצוג: אתה רואה את זה בגלל בעיה נקודתית שיש לך באישור תרופות לסל.
יצחק הרצוג: השאלה מה הם תנאי הסף לאישור תרופה לסל ולמה זה בכלל רלוונטי?
יואל ליפשיץ: לא.
יואל ליפשיץ: אנחנו רואים את זה דווקא מעולם הפטנטים, בגלל התארכות הבקשות וכל הדיונים שקורים בהארכות פטנטים ומה זה בדיוק פטנט, וזה קצת שונה ממה שאנחנו רואים כאמצאה אצלנו, כרישום של תכשיר או בנושא של התוויה רפואית.
יואל ליפשיץ: זה מפריע לכל הטיפול הרפואי, מה מותר, לנגישות, לירידת המחירים, לקבלת ההחלטות, להרחבת התוויות.
יצחק הרצוג: מה עשיתם בעניין?
מאיר פרוש: ועדת הסל בוחנת מידע של פטנטים?
דוד רותם: לא, הוא בודק מחירים - -
יואל ליפשיץ: קודם כול התשובה היא כן - - -
דוד רותם: - - וברגע שהפטנט שלך נדחה, המחיר יורד פלא פלאים.
דוד רותם: זה מה שמעניין אותי כציבור.
יואל ליפשיץ: יש פסק דין מפורסם של אביק תעשיות כימיות שנרשם בשנות ה-50.
יואל ליפשיץ: ברישום תרופות אנחנו לא מתעסקים עם נושא הפטנטים, אלא הרשם, אבל כשאנחנו שוקלים בוועדת הסל, אנחנו לא רק שוקלים היבט רפואי, אלא היבט כלכלי, חברתי ונגישות לתכשירים.
יואל ליפשיץ: מה שאנחנו עושים בכל שנה, אנחנו סוקרים את הפטנטים, אנחנו מסתכלים לפעמים מתי הם אמורים לפוג, אם זה שנתיים קדימה או שלוש, ולפי זה גם מתמחרים.
יואל ליפשיץ: חברי מרשם הפטנטים מנסה להפחיד אותנו בנושא של עלויות - - -
אסא קלינג: אני לא מנסה להפחיד אף אחד.
יואל ליפשיץ: גם אנחנו כשהביאו לנו בפעם הראשונה את ההצעה להקדים תור, גם אנחנו התנגדנו מאותם שיקולים של עומס, פגיעה בשוויוניות וכו', אבל בסופו של דבר כשאתה בוחן את ההליך, ויש לנו 5,000 תכשירים, 500 חידושים בשנה, אנחנו מתעסקים עם המון טכנולוגיות, המספר הוא קטן.
יואל ליפשיץ: אנחנו מגיעים בשנה לקידום או מה שנקרא בחינה על אתר בין 7 ל-11 תכשירים בשנה.
יצחק הרצוג: על-פי הקריטריונים הקיימים.
יצחק הרצוג: כמה זה יהיה אם תפתח את הסכר?
יואל ליפשיץ: אני אומר בנושא של הקדמה.
יואל ליפשיץ: בעיקר נהנית אצלנו תעשיית הפארמה בנושא הזה, ולא מדובר בכמויות עיקריות, זה לא על כל התכשירים ולא כולם מגישים כדי להקדים את התור.
יצחק הרצוג: צריכה להיות פה עבודת מטה.
יצחק הרצוג: אני לא יכול לקבל שתי עמדות ולהגיד מה אני כותב.
קריאה: יש עמדה שלישית.
דוד רותם: אנחנו נקבע.
יצחק הרצוג: אני לא מספיק מבין מה ההבדל בין קריטריונים לגדר פרוצה.
דוד רותם: מכיוון שאני גומר את הישיבה, עד הישיבה הבאה נשב ונגבש את זה.
ערן ברקת: אם אפשר, מלה אחת.
דוד רותם: נחזור לזה בישיבה הבאה.
מיכל רובינשטיין: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש.
מיכל רובינשטיין: כבוד השופטת רחל ברקאי מבית המשפט המחוזי בבאר שבע.
דוד רותם: ממלאת מקום היושב-ראש.
דוד רותם: אני מצטער, אני קיבלתי מכתב מורדה אלשיך שאת תמלאי את מקומה.
מיכל רובינשטיין: אני רק הצגתי אותה.
דוד רותם: אי אפשר שיהיו שני ממלאי מקום.
יצחק הרצוג: היא ביקשה להציג את עמיתתה.
מיכל רובינשטיין: זה מה שביקשתי.
דוד רותם: אין מהנציבות?
יצחק הרצוג: הנציב לא הגיע?
דוד רותם: הנציב לא הגיע.
רונית תירוש: הוא התנצל.
דוד רותם: זה בסדר גמור, אין שום בעיה.
דוד רותם: נציגיו פה – זה די והותר.
דוד רותם: בישיבה הקודמת הצעתי לנציב להציג את החוק והוא אמר שמשרד המשפטים יציג את זה.
דוד רותם: שמעתי שיש עמדה או הרגשה כאילו לא נתתי לנציב - - -
רונית תירוש: לא ידוע לנו דבר כזה.
רות גורדין: נחזור מעט לדיון הקודם כדי לראות כיצד התקדמנו בנושאים האלה ואילו תשובות יש לנו לשאלות שהוצגו.
רות גורדין: הדבר הראשון , נדמה לי, היה רשימה של ועדות במקום ההגדרה של תפקיד שיפוטי או מעין שיפוטי שאליו נתמנה לפי חוק.
רות גורדין: רצינו לשמוע את העמדה שלכם על הרשימה.
רונית תירוש: חשבנו על הערות הוועדה והגענו למסקנה שהנוסח שהצענו קודם היה רחב מדי, במיוחד בגלל שהוא כלל תפקידים מעין שיפוטיים והחלטנו להגביל את זה לתפקידים שיפוטיים בלבד.
רונית תירוש: בנוסף לכך, ההסכמה שלנו עם משרד המשפטים היא שזה יהיה גם תפקיד שיפוטי של שופט בקצבה, שאליו חובה למנות שופט או שופט בקצבה לפי החוק.
דוד רותם: זאת אומר שאתם תפקחו על יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית?
רונית תירוש: לא – תן לי להשלים את המשפט – אין לנו שום כוונה כזאת.
רונית תירוש: וגם אנחנו נקבע בתוספת רשימה של גופים שאם יושב-הראש שלהם יהיה שופט בקצבה – יהיה כפוף לביקורת הנציבות.
רונית תירוש: כלומר, זה גם יותיר גמישות, כמו שחשבנו, ומצד שני גם תהיה אפשרות להוסיף או לגרוע מהרשימה.
רונית תירוש: זה יגביר את הוודאות, כמו שאת ביקשת.
דוד רותם: מה תלונות אתם מקבלים בשנה?
רונית תירוש: בין תשע מאות לאלף תלונות לשנה בממוצע בתשע השנים האחרונות.
דוד רותם: מה לכם ולשופטים בקצבה שממלאים תפקידים שיפוטיים?
דוד רותם: הם לא שופטים.
דוד רותם: אתם רוצים לפקח על השופטים.
דוד רותם: אני אתן לך דוגמה: אם את מדברת איתי על שופט בקצבה שממלא תפקיד שיפוטי – אני הגשתי הצעת חוק שיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית יוכל להיות שופט בדימוס של בית המשפט העליון.
דוד רותם: אתם רוצים לפקח עליו?
דוד רותם: לפי ההגדרה שלכם אתם תפקחו עליו.
רונית תירוש: כמו שאמרתי קודם, אדוני, אנחנו הצענו לקבוע תוספת לחוק – שהשר יקבע אותה בהתייעצות עם הנציב, ואני מניחה שאדוני ירצה גם באישור ועדת החוקה.
דוד רותם: יש לי מספיק עבודה.
דוד רותם: אני יושב פה חמישה ימים בשבוע הרבה שעות.
יצחק הרצוג: יותר מדי שעות הוא יושב פה.
דוד רותם: את זה הוא אומר מהאופוזיציה.
רונית תירוש: בתוספת כזאת, מן הסתם, לא נקבע שוועדת הבחירות המרכזית כגוף שיהיה כפוף לנציבות.
דוד רותם: אם אתם אומרים שאתם צריכים לפקח על שופטים בקצבה שממלאים - - -
רונית תירוש: רק כאלה שממלאים תפקידים שיפוטיים.
דוד רותם: זה תפקיד שיפוטי.
דוד רותם: יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית זה לא רק תפקיד שיפוטי, זה תפקיד שהחוק קובע שזה יהיה שופט של בית המשפט העליון.
דוד רותם: אז אתם, לפי ההגדרה שלכם, רוצים לפקח עליו.
דוד רותם: כן, פרץ.
פרץ סגל: צריך לזכור שלפי ההצעה להגדיר את התנהגות שופט – מדובר לא רק על התנהגות על כס השיפוט אלא גם מחוץ לכס השיפוט.
פרץ סגל: תפקידו כיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לא יהיה גרוע, בוודאי, מאשר שהוא עושה מחוץ לכס השיפוט לחלוטין, ולכן נראה שכל תלונה שתבוא בקשר להתנהגותו במסגרת ועדת הבחירות המרכזית – גם היא תהיה בגדר הביקורת של נציב תלונות הציבור על שופטים, כי זה מחוץ לכס השיפוט.
דוד רותם: הוא כבר לא שופט.
דוד רותם: הוא בדימוס.
דוד רותם: מה אתה רוצה ממנו?
דוד רותם: כמה אתה חושב שאתה יכול לפקח על השופטים?
דוד רותם: עד מתי?
דוד רותם: יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית עוסק בעניינים של "שפיר ושליה" אמיתי, זאת אומרת, הוא מתעסק בעניינים פוליטיים כל היום.
דוד רותם: על כל דבר כזה תוגש נגדו תלונה ואתם תשבו ותפקחו עליו.
דוד רותם: אני בשום פנים לא אתן לכם לפקח עליו.
יצחק הרצוג: אני מסכים עם היושב-ראש במאה אחוז.
יצחק הרצוג: זה התרגיל הקלאסי.
יצחק הרצוג: אם רוצים "לתקוע" מישהו שלא מוצא חן בעיני מישהו – זה מה שיהיה.
פרץ סגל: השאלה שלי היא כזאת: האם המשמעות של הדברים היא שגם שופט מכהן – הרי החוק שאתה הצעת לא יאמר שרק שופט בקצבה ימלא את התפקיד המצב החוקי היום זה שופט מכהן – האם תרצה שגם שופט במקרה כזה לא יהיה נתון לביקורת נציב תלונות הציבור על השופטים?
יצחק הרצוג: כבר אמרנו שלא ואנחנו אנשים סבירים.
דוד רותם: אם אתה שואל אותי, אני חושב שעל שופט שמכהן כיושב-ראש ועדת הבחירות, אם מגיעה תלונה על תפקידו כיושב-ראש ועדת הבחירות – הנציב לא אמור להתערב בזה.
דוד רותם: הוא צריך לאומר: זה תפקיד על פי חוק, הוא ממלא תפקידו מכוח חוק אחר וזה לא תפקידי.
יצחק הרצוג: אבל בוועדת ערר הוא מתפקד כשופט.
דוד רותם: אני בכוונה מדבר על יושב-ראש ועדת הבחירות.
יצחק הרצוג: אני חושב שזה חריג.
יצחק הרצוג: ועדת הבחירות היא חריג.
יצחק הרצוג: נכון להחריג את זה.
דוד רותם: היא צריכה להיות חריג.
אילן רויטר: לכן אדוני אנחנו דיברנו על תוספת.
אילן רויטר: בתוספת תהיה רשימה שבה ייקבעו בדיוק אלו גופים כן ואלו לא.
אילן רויטר: אתן לאדוני דוגמה אחרת - - -
דוד רותם: אל תיתן לי דוגמה.
דוד רותם: אני אגיד לך למה זה לא מוצא חן בעיני: היום אני סומך על שר המשפטים.
דוד רותם: תארו לכם שיום אחד אני אהיה שר המשפטים, מי מכם יסמוך עלי?
דוד רותם: אתה יודע מה אני אעשה שם ברשימה?
דוד רותם: אתם אומרים לי: נעשה רשימה והשר יתקן אותה.
דוד רותם: זה דבר שאתה רוצה שאני אסמוך על הנציב פה.
דוד רותם: אני רוצה תפקידים שבהם אני אומר:
דוד רותם: אדוני נציב תלונות הציבור, זה תפקיד שהוא לא בטיפולך – יושבי-ראש ועדת בחירות.
רונית תירוש: אפשר להחריג את זה, מבחינתנו אפילו בחוק.
רונית תירוש: זה לא משהו שאנחנו מעוניינים לטפל בו.
אילן רויטר: קיבלנו תלונות על ועדות ערר לפי חוק הנכים, ששם לא נותנים פסקי דין, קיבלנו תלונות.
אילן רויטר: צריך לברר את זה.
דוד רותם: זה שופט.
דוד רותם: רבותי, זה שופט, זה בסדר.
אילן רויטר: זה שופט בקצבה.
יצחק הרצוג: אין לנו מחלוקת איתך.
יצחק הרצוג: אתה לא צריך להמשיך.
יצחק הרצוג: הסכמנו.
יצחק הרצוג: מה מסובך?
מיכל רובינשטיין: ולא רק שזה תפקיד שיפוטי של שופט, בין אם הוא בקצבה ובין אם לא בקצבה, להחריג את התפקיד הזה - - -
יצחק הרצוג: או יו"ר ועדת ערר של קיצור תקופת המאסר.
רונית תירוש: אנחנו מדברים על ה"מיינסטרים" של העבודה השיפוטית.
רונית תירוש: לא על דברים שנתונים לפרשנות, אם התפקיד שיפוטי או לא שיפוטי.
דוד רותם: אני לא רוצה להפוך את התלונות לנציב כמין איזה כלי לנגח שופטים.
רונית תירוש: גם הנציב לא רוצה להפוך לכלי בידי - - -
דוד רותם: מכיוון שוועדת בחירות זה דבר סופר-פוליטי, לא רוצה שתתעסקו עם זה.
רונית תירוש: אנחנו מסכימים לא להתעסק עם זה.
מרדכי ורטהיימר: אפשר להוסיף גם את ועדת הערר לגבי הורדת השליש לשחרור - - -
דוד רותם: שמה אני רוצה שהם כן ידונו.