GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: יש לו אינטרס לשלם כמה שפחות כסף.
שמרית גולן: בית המשפט הוא צד אינטרסנטי?
דוד רותם: לא דיברתי על בית המשפט.
שמרית גולן: מי שמחליף את הוועדה המעין-שיפוטית זה בית המשפט, לא הוועדה הזאת.
דוד רותם: לא דיברתי על בית המשפט, דיברתי על הוועדה הזאת.
שמרית גולן: הוועדה הזאת מחליפה את משרד הביטחון.
דוד רותם: נחמד להגיד את זה.
דוד רותם: הוועדה הזאת מחליפה את הוועדה הזאת, כי בסופו של דבר משרד הביטחון לא הגיע אתי להסכם, אני רוצה ללכת לוועדה שתקבע לי את הפיצוי, ולסיים במכה אחת את כל הסיפור.
דוד רותם: אם יש שם שופט בדימוס ואנשים רציניים, אני לא אלך עם זה לבית משפט.
דוד רותם: בבתי המשפט אנחנו יודעים כמה זמן לוקח כל דבר, ואחר-כך לך תסביר להם, תוכיח להם, תביא חוות דעת וכל הדברים האלה.
דוד רותם: אני לא מעוניין בזה.
דוד רותם: מי פה ממערכת בתי המשפט?
שמרית גולן: אני לא חושבת שהם שלחו נציג.
שמרית גולן: קיבלנו את אישורם להצעת החוק.
דוד רותם: זה שמקבלים את אישורם להצעת החוק, אני מכיר איך הם באים אחר-כך הנה ומסבירים לי שיש להם עומס.
נעמה מנחמי: הם יהיו מוכנים להגביל את התקופה שבה ידון בית המשפט בזה?
אברהם מיכאלי: אדוני זוכר את המאבק שלהם בבית המשפט הכלכלי להכניס מומחיות בפטנטים.
שמרית גולן: אם אתה עומד על דעתך שלא להחליף את הוועדה הקיימת, הסעיפים היום שקובעים את ההוראות לפעילות הוועדה הם סעיפים מאוד מיושנים, יש בהם הוראות שכיום לא מקובל לכלול בחוקים.
שמרית גולן: אחד מהם, למשל, הקביעה שהחלטת הוועדה תהיה סופית.
שמרית גולן: משהו נוסף מבחינתנו, שוב אני אחזור על זה, זה גם גורם לקשיים באיוש הוועדה וגם לדעתנו זה מופרז זו הדרישה שבראש הוועדה יעמוד שופט עליון בדימוס.
שמרית גולן: אנחנו חושבים שכן יש מקום, גם אם משאירים את הוועדה, לתקן חלק מההוראות שקובעות את העניינים האלה ואת סדרי הדין שלה ונצטרך להכין את זה ולהציע את זה.
דוד רותם: תכינו.
אסף יצחקי: כבוד היושב-ראש, אם יורשה לי להעיר, כנציג החשב הכללי חשוב לנו שתהיה נציגות לחשב הכללי בוועדה.
דוד רותם: חשוב לכם זה בסדר.
דוד רותם: לי חשוב שלא יהיה נציג החשב הכללי.
אסף יצחקי: אני לא כל כך מבין למה.
דוד רותם: כי אתם אינטרסנטים, ואני רוצה ועדה לא אינטרסנטית.
אסף יצחקי: מוצע פה הליך שיפוטי שיבקר את עבודת הוועדה הזאת.
דוד רותם: אני לא רוצה להגיע להליך השיפוטי.
דוד רותם: אני רוצה שהוועדה הזאת תגמור, שתהיה ועדה נטולת פניות ותקבל החלטה, ולא צריך שם את נציג החשב הכללי.
אסף יצחקי: אני רק אוסיף שהחשב הכללי עוסק בנושא של התדיינות בנוגע לאמצאות שירות, לגבי פשרות מול עובדי מדינה למשל, ויש לו ראייה רוחבית מקיפה בנושא הזה שתתרום לוועדה.
משה ראובני: שלא לשלם...
דוד רותם: לא ביקשתי הערות.
דין ליבנה: יש פה הליך דו שלבי.
דין ליבנה: כמו בחוק הקיים יש השלב של ההסכם מול האדם הנפגע, או האדם הטוען שהוא נפגע, והשלב של מי מכריע כאשר יש סכסוך.
דין ליבנה: כפי שאמר היושב-ראש, הוועדה לא מוכנה שהשלב של מי שיכריע זה יהיה בית משפט רגיל, אלא ועדה מעין שיפוטית.
דין ליבנה: אנחנו נעשה את שיעורי הבית שלנו ונביא נוסח לעניין זה.
דין ליבנה: לעניין השלב ההסכמי, כלומר, בתוך המדינה - - -
דוד רותם: חבר'ה, תעשו הסכמים כמה שאתם רוצים.
דוד רותם: החשב הכללי יהיה מאוד מבסוט שזה לא יגיע לוועדה, הוא תמיד ישלם פחות.
דין ליבנה: גם לשלב הזה, שאותו הוועדה המינהלית שהוצעה היתה אמורה להחליף, נציע נוסח.
דין ליבנה: פשוט להבנות את ההליך המינהלי במדינה.
דוד רותם: לא צריך ועדה מינהלית.
דוד רותם: רבותי היקרים, אתם יכולים מצדי להסכים שהחשב הכללי ומשרד הביטחון ישימו צ'ק בלי שום בדיקה, איך שהם רוצים.
דוד רותם: כשהמדינה צריכה לשלם, אני פחות מתעניין.
דוד רותם: כשהיא לא רוצה לשלם, זה מדאיג אותי.
נעמה מנחמי: אני מציעה שנדלג על הסעיף שעוסק בוועדה: 107, כנ"ל גם 108א.
נעמה מנחמי: 108 קראנו קודם, אבל אולי נחזור עליו שוב בהקשר הזה.
נעמה מנחמי: 108 – תמלוגים בעד שימוש בפטנטים על-ידי המדינה: "ניתן היתר לפי הסעיפים 104 או 105, ישלם אוצר המדינה לבעל האמצאה, לבעל הפטנט או לבעל רישיון ייחודי, לפי העניין, תמלוגים שנקבעו בהסכם בין הצדדים, ובאין הסכם – על ידי הועדה המינהלית לענייני פיצויים ותמלוגים.
נעמה מנחמי: " החזרנו אותה כרגע להיות הוועדה המעין שיפוטית שהיתה קודם לכן.
נעמה מנחמי: סעיף 109 גם הוא עוסק בוועדה, לכן אין טעם לקרוא אותו כרגע.
נעמה מנחמי: סעיף 110 עוסק בהנחיות לקביעת פיצויים ותמלוגים.
נעמה מנחמי: שוב, כפי שאמרה שמרית קודם לכן, נכון להיום אין הנחיות לאופן קביעת הפיצויים או התמלוגים.
נעמה מנחמי: וכאן מוצע כן להוסיף הנחיות וקריטריונים.
נעמה מנחמי: נקרא את הנוסח המשולב שכבר כולל את הצעת משרד המשפטים.
נעמה מנחמי: "(א) בבואה לקבוע תמלוגים, תשקול הוועדה, בין היתר, את היקף הניצול שהותר, את אופיו ואת הערך הכלכלי והמסחרי של האמצאה או הפטנט ומותר לה להביא בחשבון תמלוגים שהותנה עליהם ברישיונות שתנאיהם דומים לתנאי ההיתר.
נעמה מנחמי: " אני הוספתי כאן לדיון את הנושא "וכל ערך נוסף של האמצאה או הפטנט".
נעמה מנחמי: במלים אחרות אני שואלת, האם כאשר בוחנים פיצויים ותמלוגים צריך אך ורק לשקול את הערך הכלכלי או שיכול להיות שאני, בתור ממציא, יש לי איזה ערך מוסף על הפטנט מעבר לערך הכלכלי והמסחרי, כמו לדוגמה העובדה שברגע שאני אמציא איזו אמצאה וארשום עליה פטנט יהיה לי ערך, אולי אפילו מסחרי עקיף?
נעמה מנחמי: לדוגמה פרסום, אבל - -
קריאה: מוניטין.
נעמה מנחמי: - - הפרסום, מעבר להנאה האישית שלי מהפרסום, יכול להיות שבצורה עקיפה יש ערך מסחרי לאותו פרסום.
דוד רותם: מוניטין.
נעמה מנחמי: מוניטין, כן.
הווארד פולינר: נדמה לי שכל המונחים שאת מציעה פה די דומים אחד לשני.
הווארד פולינר: אני לא רואה את ההבדלים ביניהם.
הווארד פולינר: בעניין של המוניטין, זה לא שייך לפטנטים, זה שייך לעולם של סימני מסחר.
נעמה מנחמי: אתה מונע ממני את המוניטין.
דוד רותם: המצאתי מנוע רקטי חדש.
דוד רותם: אתה מונע ממני לרשום את הפטנט ומונע ממני את הפרסום, אבל אם הייתי מפרסם את זה, אני מקבל פרופסורה מיידית, אף אחד לא חושב פעמיים.
הווארד פולינר: הבנתי משהו אחר.
הווארד פולינר: אני מסכים שזה יכול להשפיע.
שמרית גולן: אולי צריך רק להבחין בין תמלוגים לפיצויים.
שמרית גולן: בענייני תמלוגים אנחנו לא מדברים על מישהו שהוטל עליו צו חיסיון, ולכן המוניטין לא נשללו ממנו.
שמרית גולן: זה מופיע גם ב-(א), "וכל ערך נוסף".
נעמה מנחמי: אני תוהה אם אנחנו לא מצמצמים יתר על המידה, ואז כשתגיע הוועדה היא תראה שיש איזה ערך נוסף שראוי לפצות.
שמרית גולן: בין היתר.
דוד רותם: התעשייה האווירית, אתם דיברתם על בעיה בנושא הזה בפעם הקודמת.
דוד רותם: תחזרו על זה בבקשה.
ערן ברקת: העלינו את הבעיה שמתעוררת כתוצאה משינוי המדיניות של משרד הביטחון, שמתבטא גם בחוק, אבל גם בפועל.
ערן ברקת: שינוי המדיניות מתבטא בזה שמשרד הביטחון משחרר כמות גדולה מאוד של בקשות שעד עכשיו היו חסויות.
ערן ברקת: אנחנו מוטרדים מהעובדה שפתאום עולות צוללות בקשות פטנטים שהיו הרבה מאוד שנים בסתר.
ערן ברקת: התעשייה הביטחונית וגם האזרחית משתמשת בטכנולוגיה הזאת, כי היא הגיעה לטכנולוגיה הזאת לאורך השנים – לא בהעתקה, אלא פשוט הגיעו לזה – ועשויה להיות קשורה בהסכמים של עשרות ומאות מיליוני שקלים, אם לא למעלה מזה, ופתאום עולה מן העבר פטנט ישן שאומר: עצרו, מרגע שבוטל צו החיסיון, אי אפשר להשתמש בזה יותר.
ערן ברקת: צריך למצוא פתרון לעניין הזה.
ערן ברקת: בעקבות הדיון ישבנו עם משרד המשפטים, ישבנו גם עם משרד הביטחון, ניסינו למצוא פתרון, והאמת היא שחיכינו לשמוע ממשרד הביטחון וממשרד המשפטים ועדיין לא שמענו.
ערן ברקת: נקווה שנשמע עכשיו.
דורון קפלן: כבוד היושב-ראש, רק לתקן ברמת העובדות דבר מאוד-מאוד מרכזי.
דורון קפלן: לא משתחררים, זה לא כצעקתה – עבדך מטפל בנושא הזה ברמה האישית, היומיומית – לא משתחררים, לא כמות גדולה, לא כמות בינונית, ואני רק אומר פה "כמות קטנה".
דוד רותם: אחד השתחרר.
זאב בוים: מספיק אחד.
דורון קפלן: רק ברמת העובדות.
דוד רותם: אני כבר מכיר את החבר'ה האלה, הם כל הזמן מדברים בלשון רבים, בעשרות ובמאות ובמיליארדים.
דוד רותם: עזוב, אין אצלם בכלל יחידות.
דוד רותם: הם לא מכירים את המושג יחידות, עשיריות.
דוד רותם: הם מדברים רק במאות ומיליארדים וכו'.
דוד רותם: אני שואל על בקשה אחת כזאת.
דוד רותם: אני מייצר מוצר מסוים, ועכשיו פתאום אתה משחרר פטנט כזה.
דוד רותם: התעשייה האווירית קשורה בהסכמים עם כל מיני חברות בעולם, שהיא מייצרת עבורם, ומחר מוציאים לה צו מניעה.
דוד רותם: איך פותרים את זה?
שמרית גולן: התעשיות העלו בעיה שאנחנו צריכים לחשוב איך לפתור.
שמרית גולן: אנחנו לא בטוחים שזה מתחייב מהצעת החוק, אבל הבטחנו להם שעד לדיון הבא ננסה לפתור את ה - - -
דוד רותם: זה מתחייב מהצעת החוק מסיבה אחת פשוטה, הם באים ואומרים: רבותי, ברגע שאתם שמים צו איסור ואי-רישום, אתם בולמים אותנו מלרשום את הפטנט.
דוד רותם: יכול להיות שאחרת הפטנט שלנו היה הראשון.
שמרית גולן: נכון, אבל זה המצב הקיים.
דוד רותם: יכול להיות, אבל זה מה שגורם להם לבעיה.
שמרית גולן: הצעת החוק הזאת התפרסמה לפני יותר משנה.
שמרית גולן: הם הגישו את ההערות שלהם רק ברגע האחרון.
שמרית גולן: קיימנו אתם דיון אחד - - -
אברהם מיכאלי: יש בעיה, צריך לפתור אותה.
דוד רותם: אם יש בעיה, צריך לפתור אותה.
דוד רותם: אם אין בעיה, לא צריך לפתור כלום.
שמרית גולן: אנחנו בהחלט ננסה למצוא פתרון לבעיה הזאת.
שמרית גולן: עד הדיון הזה כנראה לא נספיק, ובאמת לא הספקנו, אבל ביקשנו שהדיון בנקודה הזאת יידחה לדיון הבא כדי שנוכל להספיק למצוא פתרון.
שמרית גולן: אנחנו יודעים על עוד תעשייה שביקשה להצטרף לדיונים בעניין הזה, והם יפנו אלינו בימים הקרובים, ולכן זה ייקח עוד קצת זמן.
טל בנד: אדוני – התעשייה הנוספת.
טל בנד: נמצא פה סמנכ"ל הקניין הרוחני של אלביט, שהיא גם תעשייה ביטחונית בבעלות פרטית, שיוכל גם לומר מלה.
טל בנד: אני לא רוצה להאריך, משום שנאמר שמשרד המשפטים יטפל בעניין.
טל בנד: גם אנחנו נרצה להיות שותפים לאותו שיח מולם.
טל בנד: מה שאדוני אמר שהחוק הנוכחי, ועוד יותר מכך התיקון לחוק, זה לשים מכשול בפני עיוור, וצריך לטפל בו.
טל בנד: לטעמי, זה מתחייב לגמרי מהצעת החוק הנוכחית, גם בגלל הפרסום המסיבי, בין אם הוא יהיה 20 או 10 או 100 – אני לא יודע כמה הוא יהיה – וגם להמשך הדרך.
טל בנד: זאת אומרת, הסיטואציה שבה במשך שנתיים, שניתן להאריך לארבע או שש או שבע שנים, מישהו מקים פרויקט, מעסיק עובדים, משקיע כספים ופתאום אומרים לו: סליחה, שלא באשמתך, נא לסגור את הפרויקט, לא מתקבלת על הדעת.
טל בנד: ואני מתאר לעצמי שמשרד המשפטים אפילו לא בדק את החוקתיות של העניין, אבל אנחנו נשוחח אתם.
דוד רותם: אתם לא צריכים לשוחח אתם.
דוד רותם: משרד המשפטים ער לבעיה, הוא יפתור אותה.
דוד רותם: אפשר לסמוך על משרד המשפטים, לא צריכים עורכי-דין להתערב בעניין.
טל בנד: אם לא יהיה פתרון, נחזור לאדוני, ונבקש את עזרתו בפתרון.
נעמה מנחמי: שוב, לגבי "וכל ערך נוסף", אם אתם לא מתנגדים להוסיף את זה בסעיף קטן (ב) הייתי מרגישה נוח יותר אם זה היה נשאר גם בסעיף קטן (א), ולו מן הטעם שלא יגידו שלא ניתן להכניס שום ערך נוסף אחר, משום שכתבנו בסעיף קטן (ב) וזה אומר לגבי סעיף קטן (א).
שמרית גולן: כתוב "בין היתר" ממילא.
שמרית גולן: אני לא - - - לצפות מראש.
נעמה מנחמי: "וכל ערך נוסף".
נעמה מנחמי: מבחינתי שזה יהיה ריק מתוכן, עדיף שאחר-כך בגלל זה ימעטו משהו שלא התכוונו שימעטו.
שמרית גולן: הניסוח שבחרנו לא נבחר סתם.
שמרית גולן: כן רצינו להדגיש שמגיע פיצוי כאשר יש פגיעה כלכלית.
שמרית גולן: זה לא מובן בנוסח החוק הנוכחי.
שמרית גולן: לכן גם הוועדה שרצינו לקבוע עם אוריינטציה כלכלית.
שמרית גולן: אני חושבת שהמלים "בין היתר" מספיקות כדי להכניס שיקולים נוספים.
נעמה מנחמי: אני חושבת שגם בתמלוגים יכולה להיות פגיעה במוניטין, כי אם נתנו רישיון לאדם או עסק אחר לייצר לכל הארץ את התרופות לאנתרקס, ואותה חברה קנתה לעצמה שם מאחר שהיא זו שהתפרסמה בתור זו שהביאה את המזור למדינת ישראל בנושא האנתרקס, יכול להיות שהיא זכתה במוניטין על חשבוני ויכול להיות שגם כאן, למרות שאין כאן חיסיון מעצם רישום הפטנט, עדיין יש פגיעה במוניטין, בגלל שהמדינה נתנה למישהו אחר לייצר ולהביא את המזור לכולם.
שמרית גולן: אני לא רואה בזה פגיעה במוניטין.
שמרית גולן: את אולי יכולה להגיד שמישהו קיבל מוניטין שלא כדין.
נעמה מנחמי: על חשבוני.
נעמה מנחמי: אם לא תקבעי כל ערך נוסף, המדינה אולי לא תפצה אותי.
שמרית גולן: אני חושבת שכל מרכיב נוסף שתרצי להכניס, תוכלי להכניס, כי כתוב "בין היתר".
שמרית גולן: אנחנו יכולים לחשוב שוב על הניסוח, אבל אני לא חושבת שזה נדרש.
משה ראובני: מה קורה אם הערך הכלכלי של האמצאה לא ברור כרגע אבל יהיה ברור בעוד עשר שנים?
דוד רותם: אתה יכול לחכות עוד עשר שנים ורק אז לתבוע.
דוד רותם: אי-אפשר להחזיק את החבל בכל הקצוות.
נעמה מנחמי: אתה יכול לפנות לוועדה בכל זמן כדי לבחון.
ורד וייץ: לפי ההצעה, כי מחקו את הסעיף.
ורד וייץ: בהמשך ההצעה היא למחוק את הסעיף שמאפשר - - -
נעמה מנחמי: נראה, כשנגיע לזה.
נעמה מנחמי: "(ב) בבואה להחליט בשאלת הזכאות לפיצויים ושיעורם, תשקול הוועדה בין היתר" – אני מניחה, ולא "בין השאר", שזה יהיה כמו בסעיף קטן (א) - - -
שמרית גולן: היום מבחינת ניסוח אומרים "בין השאר", ובסעיף הקיים כתוב "בין היתר", אבל זה לא משנה.
נעמה מנחמי: לא אכפת לי אם בשניהם יהיה "בין השאר" או בשניהם יהיה "בין היתר", זה ממש לא רלוונטי, אבל תחליטו.
נעמה מנחמי: "(ב) בבואה להחליט בשאלת הזכאות לפיצויים ושיעורם, תשקול הוועדה בין היתר את הערך הכלכלי והמסחרי וכל ערך נוסף" – אני הוספתי את הביטוי הזה – "שהיה לאמצאה במועד שבו הפכה בקשת הפטנט לבקשה מוכרת כאמור בסעיף 103ג(ב)(1) אלמלא הוטל לגביה צו הגבלת הפעולות או נדחתה הבקשה להיתר, לפי העניין.
נעמה מנחמי: " זאת אומרת, אתם מגבילים את הפיצוי לערך שהיה במועד שבו היא הפכה לבקשה מוכרת?
שמרית גולן: הוועדה שהצענו היתה אמורה לבדוק את מידת הפגיעה הכלכלית בשלב שבו היא בוחנת, אבל בסעיף שלא קראנו היתה הוראה שקבעה שהיא יכולה לדון גם בזכאות המבקש לפיצוי נוסף אם הצו הוארך, אבל ההחלטה צריכה להיות בזמן אמת.
שמרית גולן: זאת אומרת, הוועדה לא יכולה לצפות מה יהיה הנזק בעוד עשר שנים, היא צריכה להחליט מה שווה האמצאה עכשיו כמות שהיא.
שמרית גולן: מה היא היתה שווה אילו לא הטלנו עליה צו הגבלת פעולות.
נעמה מנחמי: האם חלק משווי של אמצאה הוא לא גם הפוטנציאל העסקי?
שמרית גולן: כן, הפוטנציאל העסקי בשלב הזה.
שמרית גולן: כל דיון נוסף הוא היפותטי, כי היא לא יכולה להעריך כמה זה יהיה שווה בעוד חמש שנים.
דוד רותם: מה זה אומר הפוטנציאל העסקי בשלב הזה?
דוד רותם: היום, אם את לא אוסרת עלי, אני יכול למכור את האמצאה שלי ולקבל תמלוגים במשך 200 שנה.
שמרית גולן: נכון, השאלה היא מה גודל השוק והאם יש דרישה לאמצאה כזאת.
שמרית גולן: אלה דברים שהוועדה אמורה להחליט.
נעמה מנחמי: שוב, אני חוזרת לחלק בפסקה (ב) שאומר, "במועד שבו הפכה בקשת הפטנט לבקשה מוכרת כאמור" וכו'.
נעמה מנחמי: למה לא במועד שבו דנה הוועדה?
נעמה מנחמי: אם עברו עשר שנים, כפי שכבר ראינו שקרה, בין המועד - - -
שמרית גולן: בהצעת החוק אנחנו כותבים זמנים להחלטת הוועדה.
דין ליבנה: לא בטוח שזה יהיה.
שמרית גולן: ברור שלא בטוח שזה יהיה, אבל זה בהצעת החוק.
שמרית גולן: מה זה המועד שבו הבקשה הופכת לבקשה מוכרת?
שמרית גולן: זה המועד שבו, כמו שאמרתי, לכאורה היא כשירה לפטנט, אבל היא עדיין לא באמת כשירה לפטנט, כי היא לא עברה את התהליך של ההתנגדות שיש בחוק.
שמרית גולן: היפותטית, נניח שהיה ניתן עליה פטנט אם היא היתה בקשה רגילה, אז היא היתה יכולה למצות את הערך הכלכלי שלה.
שמרית גולן: לכן זה המועד המקביל שבו נבדק הערך הכלכלי והמסחרי שלה.
נעמה מנחמי: אני מציעה שנחזור לזה כשנדע אם יש הגבלה לגבי זמנים.
נעמה מנחמי: "(ג) לצורך החלטתה רשאית הוועדה להיוועץ במומחה, שעבר התאמה ביטחונית כמשמעותה בסעיף 15 לחוק שירות הביטחון הכללי.
שמרית גולן: זה רלוונטי לוועדה המינהלית.
שמרית גולן: בוועדה המעין שיפוטית אולי זה לא רלוונטי.
שמרית גולן: אנחנו צריכים לבדוק את זה.
נעמה מנחמי: 110א – אין טעם לקרוא את זה.
נעמה מנחמי: מה לגבי הוראות כלליות?
נעמה מנחמי: אתם חושבים שיש טעם לדון בהן?
שמרית גולן: אין טעם.
נעמה מנחמי: אני מציעה שנדלג על כל הפרק הזה, נחזור אליו רק אחרי שנדע מה קורה ונתחיל לפחות לדון בנושא של אמצאות בשירות.
טל בנד: סליחה, נעמה.
טל בנד: מה לגבי סעיף 111?
נעמה מנחמי: אני מציעה שהם יחזרו עם הסדר לגבי הוועדה ואיך זה יהיה בנוי, ואז אנחנו נחזור.
נעמה מנחמי: חבל לקרוא פה סעיף, שם סעיף, ולנסות להרכיב פאזל עם הרבה מאוד חלקים חסרים.
דין ליבנה: הכול תלוי איך תיראה הוועדה, מה יהיה ההרכב שלה.
דין ליבנה: כל הדברים האלה משליכים על מהות זכות הערעור, לאן זה ילך ובאיזה צורה.
נעמה מנחמי: אני מציעה שנדלג לעמ' 13, פרק ח' – אמצאות בשירות.
נעמה מנחמי: שמרית, את רוצה להסביר את הקונספט בשינויים?
שמרית גולן: על בסיס החוק הקיים, שמסדיר עניינים של בעלות באמצאה של עובד, ערכנו שינויים קלים שנועדו לפתור מספר בעיות שהיו לדעתנו בנוסח החוק הקיים.
שמרית גולן: רוב ההסדר נשאר כמות שהוא, אבל שינינו במקצת את הסעיפים שנוגעים לחובת ההודעה על אמצאת שירות ואת ההסדר לגבי הטבה שניתנת לעובד שהמציא המצאת שירות שהיא בקניין המעביד.
נעמה מנחמי: גם כאן עשיתם את השינוי של הרכב הוועדה, ואני מניחה שנחזור גם ממנו.
שמרית גולן: אנחנו יכולים להגיע לשם ולראות אם גם כאן יושב-ראש הוועדה מעדיף שלא לשנות את ההסדר הקיים.
דוד רותם: יושב-ראש הוועדה לא אוהב לשנות הסדרים כשלא צריך לשנות.
דוד רותם: כשאין סיבה לשנות, ולא תתנו לי הסבר אמיתי למה צריך לשנות, אין סיבה לשנות.
שמרית גולן: גם כאן נצטרך להתאים את ההוראות שקובעות את עבודת הוועדה.
ורד וייץ: אני מההסתדרות החדשה.
ורד וייץ: אנחנו סבורים, בשונה מחברתי, שהשינויים לגמרי אינם קלים.
ורד וייץ: אנחנו סבורים שיש כאן שינויים שמשנים באופן מהותי את זכויותיו של העובד, ולא לטובה.
ורד וייץ: אנחנו סבורים שיש כאן שינוי של המצב הקיים, כאשר מבחינה עקרונית צריך לזכור שבשיטה שלנו, שלא כמו בשיטות משפט אחרות, כמו למשל בחלק משיטות המשפט הקונטיננטלי, ששם "ברירת המחדל", נקרא לזה, שהזכויות הקנייניות באמצאה בשירות היא לזכות העובד, על אף קיומם של יחסי עובד-מעביד, הרי שכאן, אלא אם כן יש ויתור מפורש או הסכם שקובע אחרת, הרי שאמצאת שירות קמה לקניין המעביד.
ורד וייץ: השינויים לרעה באים לידי ביטוי בלא מעט מן השינויים המוצעים.
ורד וייץ: בראש ובראשונה בביטול, נקרא לזה לצורך העניין "חזקה שקיימת", שכאשר המעסיק איננו משיב להודעה של העובד, הרי שלא קם לו קניין.
ורד וייץ: מבקשים לקבוע כאן חזקה חדשה, שכאשר העובד איננו מודיע הודעה כמוצע עד למועד מסוים, שגם עליו יש מקום לדבר, וגם בו יש שינוי מן המצב הקיים, הרי שקם קניין למעסיק.
ורד וייץ: זהו שינוי מאוד מהותי.
ורד וייץ: יש כאן דרישות נוספות, למשל להנמקה.
ורד וייץ: כבר בהודעה הראשונית נדרש העובד לנמק האם הוא חושב שזו אמצאת שירות, או זו לא אמצאת שירות; אם הוא חושב שזו לא אמצאת שירות, מדוע; לפרט את שמות כל האנשים שהיו שותפים לאמצאה וכן הלאה.
ורד וייץ: זה בשעה שהמעסיק למשל כאשר נדרש להשיב לעובד הוא איננו נדרש לשום נימוק, לשום פירוט וכן הלאה.
ורד וייץ: אם נלך אחורה, לתחילת הפרק, כבר בהגדרה, ההגדרה אומרת שאמצאת שירות היא אמצאה עקב ובמהלך העבודה.
ורד וייץ: והנה, בהודעה מבקשים שהעובד יודיע על כל אמצאה שהיא בעבודתו או עקב עבודתו.
ורד וייץ: דהיינו, יש כאן הרחבה.
ורד וייץ: ועוד כהנה וכהנה שינויים שנבקש להגיב עליהם, כל אחד לגופו.
ורד וייץ: אנחנו מתנגדים לרובם.
ורד וייץ: אני רוצה לומר, אולי כבר עכשיו, שדווקא להצעה להעביר סמכויות לבית הדין לעבודה אנחנו לא בהכרח מתנגדים וננמק כשנגיע לזה.
ורד וייץ: תודה.
דוד רותם: זה בסדר שאתם לא בהכרח מתנגדים, אבל אנחנו לא מתחייבים לקבל את ההסכמות ואת ההתנגדויות שלכם.
ורד וייץ: הדברים ברורים מאליהם, אדוני.
ורד וייץ: רק רציתי להתנצל שלא הספקתי להגיש נייר עמדה מסודר.
דוד רותם: אני, למשל, מתנגד להעביר את זה לבית הדין לעבודה.
ורד וייץ: הבנתי מהשיח הקודם.
ורד וייץ: זה בסדר גמור, כמובן אם יורשה לי.
נעמה מנחמי: נתחיל בסעיף 131, בתחתית עמ' 13 – הודעה על אמצאות.
נעמה מנחמי: " (א) בפרק זה, "אמצאת שירות" – אמצאה של עובד, שהגיע אליה עקב שירותו ובתקופת שירותו.
שמרית גולן: זו הגדרה שקיימת היום בסעיף 132(א), פשוט הקדמנו אותה לסעיף הראשון, כדי שיהיה יותר ברור כשאנחנו מתייחסים אליה אחר-כך.
נעמה מנחמי: האם יש תגובות?
זאב בוים: כן, לי יש הערה.
זאב בוים: אני מהתעשייה האווירית.
זאב בוים: היות שכתוב כאן: עקב עבודתו ובתקופת עבודתו, יום אחד אחרי שאני עוזב את עבודתי אני מגיש בקשה לפטנט, וזה כבר שלי, כי אני לא חייב לאף אחד כלום.
זאב בוים: אני חושב שצריך גם לתת תקופת צינון.
שמרית גולן: תקופת צינון כזאת קיימת על עובדי מדינה.
זאב בוים: נניח שאני לא עובד מדינה.
זאב בוים: זה חוק כללי, זה לא חוק לעובדי מדינה.
נעמה מנחמי: ההוראות לגבי עובדי מדינה הן בתקשי"ר, מן הסתם.
זאב בוים: כבר היה לנו מקרה כזה.
דוד רותם: יש עדיין הלכות שנקראות "עשיית עושר".
ערן ברקת: בתיקון 12 מוצע לבטל אותן.
דוד רותם: השאלה על מה מוצע לבטל אותן.
ערן ברקת: על המקרה הזה.
ערן ברקת: אם יתקבל תיקון 12, לא תהיה תביעה ב"עשיית עושר".
טל בנד: לא צריך "עשיית עושר" פה.
טל בנד: אם האמצאה הוגשה יום אחרי, אבל הומצאה תוך כדי - - -
הווארד פולינר: עובדתית זה שלו.
הווארד פולינר: זה עניין של הוכחה.
הווארד פולינר: במצב שאתה מתאר, אם אתה מגיש את הבקשה יום אחרי שאתה פורש, סביר להניח שהמצאת את זה בתקופה של העבודה שלך.
זאב בוים: לא יום, חודש.
הווארד פולינר: אם זה מגיע לך, בלי קשר לעבודה שלך, אפילו דקה אחרי שפרשת זה שלך.
הווארד פולינר: אם הצד השני יכול להוכיח שישבת על זה בזמן שעבדת, ואז חיכית עד שתפרוש, זה משהו אחר.
דוד רותם: אם אי-אפשר להוכיח, זה לא עקב ותוך כדי.
דוד רותם: למה שאני אקח לך את זה?
ערן ברקת: העניין הוא, כבודו, שאי-אפשר לדעת מה היה לאדם בראש.
דוד רותם: מי זה כבודו?
ערן ברקת: כבוד היושב-ראש.
דוד רותם: נבהלתי...
ערן ברקת: הרי אי-אפשר לדעת מה עובר לאדם בראש.
ערן ברקת: אדם יכול בהחלט להגיע לאמצאה תוך כדי עבודתו ועקב עבודתו, לשמור את זה בראש, לא לומר שום דבר ולהגיש את הבקשה, אם הוא לא חכם – יום אחר כך; ואם הוא חכם – חודשים אחר-כך.
דוד רותם: ואם הוא עוד יותר חכם – שנה אחר-כך.
דוד רותם: מה אתה רוצה שאני אעשה, שאני אסתום לו את הראש ואני אשים שם בטון?
נעמה מנחמי: על מה חשבתם בתור תקופת צינון?
זאב בוים: תקופת צינון של שנה לפחות.
נעמה מנחמי: הוא יגיש אחרי שנה ויום.
דוד רותם: חיכיתי תקופה של שנה.
זאב בוים: אני לא יכול לכבול לכל החיים.
דוד רותם: שנה לא נותנת לך כלום, כי המצאתי בזמן שעבדתי אצלך, תוך כדי, תוך שימוש בחומרים שלך, במכונות שלך, במכשירים שלך, עכשיו אני אשב על זה שנה בשקט.
דוד רותם: כיוון שזה בראש שלי, אף אחד אחר לא יודע לעשות את זה.
הווארד פולינר: אולי.
הווארד פולינר: בינתיים הוא מפסיד את האפשרות להגיש בקשה לפטנט.
דוד רותם: אף אחד לא יגיש.
הווארד פולינר: יכול להיות שמתחרה אחר.
דוד רותם: מתחרה אחר, זה משהו אחר.
נעמה מנחמי: כל עוד לא תשלם לו תגמולים סבירים, עדיין ישתלם לו לקחת את הסיכון ולהמתין את אותה שנה ולא להגיש במועד שנותן לך את כל התגמולים.
נעמה מנחמי: זה שתקבע תקופת צינון, זה לא ישנה באופן משמעותי.
זיו גלסברג: אני ממשרד גלסברג-אפלבאום.
זיו גלסברג: המצאות שירות, לפחות בעניין הזה, לא נוגעות רק ליחסים בין עובד ומעביד.
זיו גלסברג: צריך גם לחשוב על העניין של המעביד הבא שלך.
זיו גלסברג: אני עובר ממקום עבודה אחד למקום עבודה שני.
זיו גלסברג: בהנחה שאין לי תקופת צינון ואני יכול להתחיל להמציא אמצאות כבר במקום העבודה הבא, אין שום סיבה שהמעביד הראשון הוא זה שייהנה מהאמצאה שלי.
דוד רותם: מתי המצאת אותה?
זיו גלסברג: השאלה היא מתי המצאתי אותה.
זיו גלסברג: אם המצאתי אותה חודש אחרי שעזבתי את המעביד הראשון והתחלתי לעבוד אצל מעביד חדש, ובמהלך העבודה הזאת, חודש אחרי שנכנסתי לעבודה חדשה – כמו שבדרך כלל קורה היא באותו תחום התמחות שלי, אני ממשיך באותו תחום עבודה, באותו מקצוע – אני ממציא המצאה חדשה, עכשיו השאלה היא למי היא שייכת.
זיו גלסברג: אם היא הומצאה בזמן השירות אצל המעסיק השני, היא לכל היותר שייכת למעסיק השני.
הווארד פולינר: זה עניין של חוזים.
טל בנד: כמו שנאמר כאן, אדוני, זו שאלה עובדתית.
טל בנד: אם העובד המציא את ההמצאה יומיים אחרי, והיא באמת הומצאה יומיים אחרי, אין מה לעשות.
טל בנד: ואם הוא שמר אותה בבטן ועשה כאן abuse של השיטה, יכול להיות שיש קושי.
טל בנד: אם רוצים לטפל בקושי הזה, אפשר לקחת את הפתרון שהתקשי"ר נתן לו, שזה לא צינון, אלא מה שהתקשי"ר אומר, ככל שאני מבין, שאם הוא הגיש את בקשת הפטנט שלו במשך שנה לאחר שהוא עבר, חזקה שהיא הומצאה אצל המעביד הקודם, והוא יוכיח אחרת.
טל בנד: זה סוג של פתרון מאוזן שאפשר לאמץ.
טל בנד: אנחנו ודאי לא נתנגד לו.
משה ראובני: יש פה "עקב שירות" ויש פה "תוך כדי שירות".
משה ראובני: אם זה עקב שירות, זה אומר שזה קשור איכשהו לעבודה שלי אצל המעסיק שלי, שבמקרה שלי זו המדינה.
משה ראובני: אבל אם זה לא קשור בכלל, אני עובד בעגבניות והמצאתי אמצאה בתרנגולות, אין לזה שום קשר.
קריאה: זו לא אמצאת שירות.
דוד רותם: מתי עשית את זה?
קריאה: זה לא חשוב, זו לא אמצאת שירות.
משה ראובני: אני כרגע בתהליך של הגשת פטנט.
משה ראובני: במקרה, לא קשור.
קריאה: אם אתה לא עובד משרד החקלאות והמצאת - - -
משה ראובני: כיוון שאני מתעסק בחקלאות, זה קשור.
שמרית גולן: צריך להבחין רק בין חובת ההודעה לבין ההגדרה המהותית של מהי אמצאת שירות.
שמרית גולן: כלומר, חובת ההודעה כן חלה עקב שירותו או בתקופת שירותו, אבל המהות, האם זו אמצאת שירות, נבחנת לפי הקריטריון המצטבר, שהיא גם עקב שירותו וגם בתקופת שירותו.
ערן ברקת: העניין, כפי שאמר חברי, עורך-הדין בנד, ונאמר גם קודם, המדינה דאגה לעצמה, ואם המדינה דאגה לעצמה, יש בעיה.
ערן ברקת: כל מה שאנחנו אומרים שבאותו אופן שהמדינה דאגה לעצמה, צריך לדאוג לכלל האזרחים, וצריך לקבוע הוראה.
ערן ברקת: למשל ההוראה הזאת שקובעת חזקה שאם הוגשה בקשת פטנט שנה לאחר מכן, חזקה שזה היה תוך כדי שירותו.
ערן ברקת: ברור שבסופו של יום צריך לקבוע אם זה היה עקב ותוך כדי, אבל צריך למנוע מצב של ניצול לרעה של השיטה, כפי שנעשה על-ידי המדינה.
נדב אפלבאום: עם כל הכבוד, התקשי"ר נותן זכויות יתר.
נדב אפלבאום: אין זכויות יתר מהסוג הזה לעובדים במגזר הפרטי.
נדב אפלבאום: אין.
נדב אפלבאום: יש מצב שכל מעביד קובע את תנאי העבודה, יש הסכם עבודה.
נדב אפלבאום: כל מעביד קובע באופן ישיר.
נדב אפלבאום: אי-אפשר עכשיו לתת זכויות יתר מכוח התקשי"ר למעביד שהוא חושב שהוא המדינה.
נדב אפלבאום: זה לא מצב אפשרי.
נדב אפלבאום: אי-אפשר לתת למעביד זכויות יתר כמו של המדינה, צריך לשים את הגבול באיזה מקום.
ערן ברקת: זו לא זכות יתר.
נדב אפלבאום: ודאי שכן.
נדב אפלבאום: זו זכות יתר.
נדב אפלבאום: זה להגיד: חזקה שהאמצאה שלך הומצאה במהלך השירות, גם כשאתה לא עובד.
נדב אפלבאום: זאת זכות יתר.
נדב אפלבאום: זה לא קיים היום בחוק.
ערן ברקת: חזקות מבוססות על ניסיון החיים.
ערן ברקת: זאת הסיבה שקובעים חזקות.
ערן ברקת: וניסיון החיים מראה שזה מה שקורה.
נדב אפלבאום: כמה בקשות מהסוג הזה קיימות שאתה יכול להגיד שזה ניסיון החיים?
זאב בוים: הרבה.
זאב בוים: הרבה מאוד.
משה ראובני: זה דווקא אומר כמה אתם לא מתגמלים את האנשים שרוצים להגיש פטנט, אחרת הם היו עושים את זה בזמן העבודה.
טל בנד: מה זה חשוב, אם אתה לא מקבל תגמול, זו לא סיבה לגנוב.
דוד רותם: רבותי, מה אתם אומרים?
שמרית גולן: לא מצאנו מקום לקבוע חזקה כזאת בחוק.
שמרית גולן: אנחנו חושבים שהשאלה האם באמת זה נעשה בתקופת השירות ועקב השירות, כלומר, שהעובד הגיע לאמצאה, היא חלק מהדיון בשאלה אם זו אמצאת שירות או לא.
שמרית גולן: אנחנו לא רוצים לקבוע חזקה שתיטיב עם המעסיק בצורה כזאת שתקבע שכל בקשה כזאת היא - - -
זיו גלסברג: סעיף 137 לחוק לא קובע חזקה.
זיו גלסברג: סעיף 137 לחוק מחייב את העובד להודיע למעביד, שמעביד יוכל לבדוק.
זיו גלסברג: במקרה של 137 העובד הוא המדינה?
שמרית גולן: יש פרק בתקשי"ר שעוסק באמצאות בשירות, פרק 72 לתקשי"ר.
זיו גלסברג: אני מקבל.
זיו גלסברג: כל הזמן הפנינו לחוק, לסעיף 137.
טל בנד: לא.
טל בנד: דיברנו על התקשי"ר.