GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: זה הולך ונהיה יקר יותר בבחינה הסופית ששם יש 4 שאלות פתוחות שכל אחת מהן נבדקת על-ידי בוחן נפרד והעלות היא לכל בדיקה.
דוד רותם: כמה עולה בדיקה?
שלמה מולה: כל שאלה זה חצי שעה.
אייל אביטל: אני עושה תמחור תוך כדי הליכה כי עד עכשיו לא נתבקשתי.
דוד רותם: דיברתי על הנושא הזה בישיבה הקודמת.
דוד רותם: התמחור שלכם הוא מאוד פשוט, משרד המשפטים גם צריך להרוויח משהו.
אייל אביטל: ממש לא.
דוד רותם: אז תסביר לי כמה עולה לי בחינה.
שלמה מולה: האופרציה של הבחינה זה לא רק הבדיקה עצמה.
שלמה מולה: ברגע שאנחנו צריכים לעשות בחינה אנחנו צריכים להתקשר עם מרכז הירידים והם גובים מאיתנו כ-80 שקלים לאדם פלוס מע"מ.
שלמה מולה: זה רק על הכסא שהאדם יושב בו בבחינה.
שלמה מולה: זה לפני שאנחנו מתחילים לדבר.
שלמה מולה: יש לנו גם את האופרציה של המדריכים ששומרים על טוהר הבחינות ויש לנו סטנדרטים.
דוד רותם: כמה הם עולים?
אייל אביטל: אני לא רוצה להמציא שקר כלשהו.
דוד רותם: אני לא רוצה שתמציא שקרים, אני רוצה שתעשה לי חשבון.
דוד רותם: אני מודיע לך דבר אחד: לא תרוויחו אגורה אחת מעבר להוצאות.
דוד רותם: מעבר למה שזה באמת עולה לא תקבלו גרוש.
דוד רותם: אם מישהו לא יתייצב לבחינה ולא הודיע לכם, כל מה שעולה לכם זה הכסא והשומרים ואת זה לא תחזירו לו.
דוד רותם: את אגרת הבדיקה של 100 ומשהו שקל תחזירו לו כי לא הוצאתם את זה.
דוד רותם: זה אגרות לא לצורך רווח, שיהיה ברור.
אייל אביטל: אדוני, במסמך שהעברתי אליך העברתי גם פרוטוקול שמפרט את כל האופרציה של הבחינות והוא מדבר על כל מכלול ההתקשרויות שאנחנו צריכים לבצע עם גורמים שונים בשביל לאפשר את אופרציית הבחינות.
אייל אביטל: בפרוטוקול מופיע הסעיף הראשון שבו אני מציין שאנחנו בפרוטוקול ועדת סקרים של משרד המשפטים, נספח ב1, אישרנו 1.861 מיליון שקלים לשנת 2011 לצורך המערך של הבחינות.
אייל אביטל: מה שבוצע בפועל לצורך הפעלת מערך הבחינות האלה הוא 1.367 מיליון שקלים.
אייל אביטל: זאת עלות ראשונה ראשית בכל מה שקשור להפעלת הבחינות.
אייל אביטל: אני לא רוצה לזלזל בגוף הזה אבל אחת מהמשימות היחידות הוא למעשה קיום הבחינות.
אייל אביטל: אני יכול להוסיף לזה את העלויות הנוספות.
אייל אביטל: אני אתעלם מנושא המחשוב כי הוא לא רלוונטי לנושא של מערך הבחינות.
אייל אביטל: מעבר לסכום הזה שציינתי יש עלויות כלליות של תפעול שהן כוללות בתוכן את התשלומים.
דוד רותם: אני לא מתכוון לאשר את התקנות.
דוד רותם: אני מציע שתוציאו את זה ממשרד המשפטים ותעבירו את זה ללשכת עורכי הדין, הם יעשו לכם את זה הרבה יותר זול.
דוד רותם: זה שאתם לא יודעים לנהל ואתם חושבים שהציבור צריך לשלם לכם, זה לא אצלי.
אייל אביטל: כמי שהתבקש להיות גורם מתווך מול לשכת עורכי הדין לנושא האגרות שלהם, אני יכול לציין שבלשכת עורכי הדין זה יעלה הרבה יותר.
אייל אביטל: אני רוצה להגיד לך שבמשא ומתן יחד עם לשכת עורכי הדין, בכל מה שקשור לאגרות לעורכי דין זרים, הורדתי את התמחור מ-10,000 שקלים - - -
דוד רותם: עזוב, עורכי דין זרים שישימו 200,000 שקלים, הם צודקים.
אייל אביטל: אני רוצה להגיד לך שאני מסתכל על זה בצורה שוויונית.
אייל אביטל: גם במקרה הזה, כשהסתכלתי כאן על האופרציה הזאת הסתכלתי בצורה שוויונית, לא על עורך דין או על עורך דין ישראלי.
אייל אביטל: האגרות הסטנדרטיות בלשכת עורכי הדין הן הרבה יותר גבוהות ממה שמבוקש כאן.
דוד רותם: כמה עולה בחינה של לשכת עורכי הדין בסוף הסטאז'?
אייל אביטל: אני לא עורך דין אז אני לא יכול להגיד לך.
אייל אביטל: באגרה השנתית הם גובים ויש להם עודף תקציבי.
דוד רותם: הרי אתם רוצים 100% ריבית ל-3 חודשים.
אייל אביטל: לא, אנחנו נדבר על זה, לא הגענו לזה.
דוד רותם: כבר דיברנו על זה ואתם לא תקבלו את זה.
אייל אביטל: אני אפתיע אותם, אני חושב שאתה צודק ויש לי הצעה ואני מקווה שהיא תהיה מקובלת גם עליך.
דוד רותם: ריבית תהיה ריבית - - -
אייל אביטל: לא ריבית, אני לא רוצה להרוויח שקל אחד שחוק.
אייל אביטל: אני גם יוצא מנקודת הנחה שבאגרות שלנו אנחנו מלכתחילה לא מכסים כמחצית מהעלות של הפעילות הזאת.
אייל אביטל: זאת פעילות שמבחינתי היא מאוד יסודית וחסכונית ביחס לאופרציה כולה.
אייל אביטל: אני אומר את זה לפרוטוקול כי אם הייתי חושב שהפעילות מוגזמת מבחינת הדרישות שלה, הייתי אומר לך את זה כאן בצורה שלא משתמעת לשני פנים.
אייל אביטל: ההצעה שלי היא הצעה שאנחנו נוהגים בה בגוף אחר שלנו וזה מאוד מצליח.
אייל אביטל: ההצעה היא שעד תאריך מסוים הסכום שייגבה יהיה מוגדר כסכום מופחת.
אייל אביטל: הרי אם הייתי רוצה לגבות אגרה שתממן לי את כל הפעילות, הייתי צריך לבקש מאדוני לאשר לי מעל 2,000 שקלים לראש.
אייל אביטל: אני לא עושה את זה.
אייל אביטל: פעם אדוני העיר לי לגבי רשות הפטנטים, כשהצעתי למנכ"ל משרד המשפטים לא להעלות את האגרות בשביל לכסות את הגירעון, זה לא בסדר מבחינתי.
אייל אביטל: אתה זוכר את ההערה שהערת לי?
דוד רותם: מבחינתך זה בוודאי לא בסדר, אבל מבחינתי לא אאשר לך את זה.
דוד רותם: לכל אחד מאיתנו יש את התפקיד שלו.
דוד רותם: אתה צריך להעשיר את קופת המשרד ואני צריך לשמור על האזרחים.
אייל אביטל: מצוין.
אייל אביטל: ההצעה שלי, כדי לייצר קצת מתח מול הגורמים שאינם משתפים פעולה ונדרשים לשתף פעולה בשביל להגן על הרישיון שלהם הוא, שהתעריף עד 31 לינואר יוגדר כתאריך של אגרה מופחתת שאני ממליץ שתעמוד על סכום של 1,000 שקלים.
דוד רותם: כמה הם משלמים היום?
אוהד דנוס: 843 שקלים.
דוד רותם: אז למה לעלות את זה לאגרה מופחתת של 1,000?
אייל אביטל: מלכתחילה ביקשנו מהוועדה לבצע תיקון מאוד מדורג של האגרות כי ממילא הן אינן מכסות.
אייל אביטל: גם התיקון שהגיע לכאן, כפי שהצהרתי בפניך במסמך הזה, עדיין זה משאיר אותי גירעוני בהיקף של 72.5% מבחינת הפעילות.
אייל אביטל: אם לנסח את זה בצורה בוטה, בשלב הראשון משרד המשפטים מסבסד את הפעילות הזאת אבל בסופו של יום אגרות אחרות מסבסדות - - -
דוד רותם: למה אתם לא נותנים להקים להם לשכה עצמאית?
דוד רותם: תרדו מהם, שהם ירדו מכם, יקימו את לשכת השמאים, כמו לשכת עורכי הדין ואל תממנו אותם בגרוש.
דוד רותם: למה אתם מממנים אותם?
דוד רותם: כי אתם רוצים לשלוט בעסק.
אייל אביטל: אני יוצא מנקודת הנחה שגם כשחוקקו את החוק לא היה ניסיון לבצע שליטה.
אייל אביטל: אני יכול להגיד לאדוני לפרוטוקול שמנסים להוסיף למשרד המשפטים כל הזמן משימות חדשות ויחידות חדשות מגופים אחרים תחת הטענה שמשרד המשפטים הוא השטח הכי מתאים לנהל את כל התחומים.
דוד רותם: אני כבר אומר לך: משרד המשפטים לא מתאים לנהל שום דבר במדינה הזאת.
דוד רותם: הוא בקושי מצליח לנהל את עצמו.
אייל אביטל: יפה.
אייל אביטל: אני שמח שאני מצליח לבלום חלק מהניסיונות ולכן אני יוצא מנקודת הנחה שהיה תום לב כשחוקקו את החוק ונתנו משימות של פיקוח לגוף שהוא ראוי שיפקח.
אייל אביטל: אני לא בטוח שאתה רוצה לחלוטין שהגוף הזה יפקח באופן עצמאי.
אייל אביטל: לדעתי יש פה סוג של ניגוד עניינים.
אייל אביטל: אני לא למדתי משפטים אבל - - -
דוד רותם: כמו לשכת עורכי הדין שמפקחת על עצמה, זה בסדר גמור.
דוד רותם: הפיקוח של משרד המשפטים יש שם גם הרבה ניגוד אינטרסים.
דוד רותם: עזוב, הם יודעים לעשות את זה הרבה יותר טוב.
דוד רותם: אני מוכן לקחת מכם את השמאים ולתת לכם את עורכי הדין.
אייל אביטל: אני מוכן להשאיר לך עוד 10 מיליון שקלים לקופת הכנסת כדי לא לקבל את לשכת עורכי הדין למשרד המשפטים.
נעמה מנחמי: כמה מתוך הבחינות, גם המוקדמות וגם הסופיות, הן בחינות אמריקאיות?
שלמה מולה: יש 6 בחינות אמריקאיות מתוך 14.
שלמה מולה: יש עוד 6 בחינות שהן בחינות פתוחות ושתי האחרונות הן שילוב של רב ברירה ושאלות פתוחות.
שלמה מולה: בהקשר הזה אם נשווה ללשכת עורכי הדין, בבדיקות שהן רב ברירה, עלות הברירה היא הוצאה קבועה שלא תלויה במספר הנבחנים בבחינה.
דוד רותם: בלשכת עורכי הדין הבחינה בכתב היא 420 שקלים והבחינה בעל-פה היא 100 שקלים.
דוד רותם: אלה הסכומים שאנחנו מדברים עליהם.
אייל אביטל: כאן, אדוני, יש לנו 1,750 עוסקים מול 50,000 אנשים בלשכת עורכי הדין.
אייל אביטל: בלשכת עורכי הדין יש לך יתרון לגודל.
דוד רותם: הרגע שמעתי שבדיקת הבחינה עולה אותה דבר.
אייל אביטל: רק לגבי השאלות הסגורות.
אייל אביטל: גם השאלות שהן מבחן אמריקאי נכתבות על-ידי מומחים שנדרשים לכתוב לנו שאלות מורכבות.
אייל אביטל: אחד בודק את השאלות של השני ולכן אנחנו מחפשים את האיכות.
אייל אביטל: איפה שניתן להקל על הנבחן מבחינה טכנית, אנחנו מאפשרים את זה כרב ברירה.
אייל אביטל: השאלות שנכתבות כשאלות רב ברירה נדרשות להיות איכותיות לא פחות מהשאלות האחרות.
אייל אביטל: אנחנו גם משלמים בהתאם למי שכותב את השאלות האלה.
אייל אביטל: כדי לשמור על טוהר הבחינות אנחנו כל הזמן מתקשרים מחדש עם כותבי שאלות חדשים כדי שהשאלות יוחלפו ושחלילה לא ניתן יהיה לייצר איזה נייר קבוע שממנו ניתן להסיק שאלות קבועות.
אייל אביטל: זה גם עולה כסף.
אייל אביטל: ראוי מאוד שאנחנו נשלם כסף עבור כך כדי שלא תהיינה טעויות.
נעמה מנחמי: בחינות מוקדמות לכל בחינה – 382 שקלים; בחינות סופיות 545 שקלים לכל בחינה.
דוד רותם: הבחינה הסופית היא בעל פה או בכתב?
שלמה מולה: הבחינה הסופית היא בכתב, הכול נעשה בכתב.
שלמה מולה: יש שם שילוב של שאלות פתוחות ורב ברירה.
דוד רותם: אני לא מתכוון לאשר את הסכומים האלה.
דוד רותם: אני מוכן לאשר לכם 282 לבחינה המוקדמת, מה שהיה עד היום.
דוד רותם: אני מוכן לאשר לכם 450 שקלים לכל בחינה סופית, למרות שהייתי צריך לתת את כל הבחינות הסופיות בסכום אחד.
דוד רותם: אם לשכת עורכי הדין יודעת לעשות את זה, גם אתם יודעים.
דוד רותם: אם אתם לא יודעים, תלמדו.
אייל אביטל: אני אומר לפרוטוקול שאני שמח לציין שגם כשהביאו לדיון את האגרות האלה, יצאו מנקודת הנחה שאנחנו לא גוף עסקי.
אייל אביטל: התפקידים שאנחנו מצפים מהמזכיר ומכל אחד מהפקידים שיושבים במועצת שמאי מקרקעין, שנותנים שירות למועצה סמוכה שיושבים בה אנשים כאלה ואחרים, יעשו כמיטב יכולתם כדי לשמור על הרמה במקצוע ועל האיכויות שיש במקצוע הזה.
אייל אביטל: לכן, גם כשהבאתי לך את הנתונים שמדברים על גירעון של 72.5% - - -
דוד רותם: לא שכנעת אותי.
אייל אביטל: לא שכנעתי אותך, ולמרות זאת אני אגיד לפרוטוקול שאם באמת הייתי צריך לתקף מחדש את האגרות ולהביא אותן לאישור, אז הייתי צריך להכפיל כל אחד מהסכומים שמופיעים כאן.
דוד רותם: לכן בא החוק וקבע שאתה יכול לתקף מה שאתה רוצה, אתה רק צריך שאני אאשר את זה.
דוד רותם: אני לא מתכוון לאשר את זה.
אייל אביטל: זה נכון.
אייל אביטל: אני לא אתווכח איתך אבל הייתי רוצה שתדע שברגע שאנחנו יוצאים מנקודת הנחה מלכתחילה של גירעון באגרה עצמה, כל מצב שמפחית כאן – אני אנסח זאת בצורה בוטה – פוגע באזרח אחר שהוא לא שמאי, שהוא לא נבחן להיות שמאי ולמעשה יש פה סבסוד צולב.
אייל אביטל: למיטב זכרוני גם אתה הערת לי על סבסוד צולב ועל הפגם בסבסוד צולב, אבל אני משאיר את זה לשיקול דעתך.
אייל אביטל: הייתי שמח אם היית מעלה קצת את הסכומים, אבל אני לא אתווכח איתך.
דוד רותם: אני עובר על חוקים אחרים ועל תקנות אחרות ואני רואה את הסכומים שם.
אייל אביטל: אני יכול להגיד שאם היו לי 50,000 שמאים אז הייתי מגדיל לעשות והייתי אומר לך שאפשר גם לשחק בשוליים.
אייל אביטל: התפוקה השולית כאן היא מאוד גבוהה כי יש לי מעט מאוד שמאים.
נעמה מנחמי: יכול להיות, אבל אני חושבת שיש איזה קושי בעובדה שבשביל להפוך להיות שמאי במדינת ישראל, דווקא בגלל שיש כל-כך מעט, אתה משלם סכום מאוד מאוד גדול.
נעמה מנחמי: 6,500 שקלים זה במקרה הטוב, אם לא נכשלת באף בחינה ואם לא הגשת ערר באף בחינה.
נעמה מנחמי: זה סכום לא מבוטל בשביל אדם צעיר שעוד לא נכנס למקצוע.
נעמה מנחמי: יכול להיות שזה אינטרס של החברה להגיד שאנחנו רוצים שיהיו מבחר של שמאים.
נעמה מנחמי: שזאת לא תהיה גילדה, שכן תהיה תחרותיות במובן מסוים.
כרמית יוליס: ואז הציבור יממן את זה?
כרמית יוליס: זאת החלופה.
נעמה מנחמי: ואז הציבור מממן את זה כי יש רק 3 שמאים.
דוד רותם: שהציבור יממן.
דוד רותם: אני יכול לתת לך רשימה של דברים מיותרים שהציבור מממן מפה ועד הודעה חדשה.
נעמה מנחמי: לא נכנסתי למספרים כי אני לא חושבת שזה התפקיד שלי אבל יכול להיות שצריך גם לבדוק את מספר הבחינות ואת עלויות יצירת הבחינה שהן לא מבוטלות.
דוד רותם: אני לא נותן להם עצות.
אייל אביטל: אני חושב שראוי לשאול את אוהד האם באמת העלות של כל בחינה ובחינה משמשת כחסם למקצוע הזה?
דוד רותם: בוודאי שלא, לכל אחד יש 7,000 שקלים בשביל בחינות למועצת השמאים.
אייל אביטל: לדעתי, גם אם אתה תוזיל ב-1,000 שקלים וגם אם תוזיל ב-2,000 שקלים, אני לא חושב שזה מה שירחיב את המקצוע הזה.
אייל אביטל: לגבי העלויות ומה שנאמר כאן.
אייל אביטל: אני חוזר ואומר שאנחנו מחויבים לכללים סטנדרטיים גם של תשלום.
אייל אביטל: גם כשמועצת השמאים מביאה בקשה לוועדת הסקרים הראשית של משרד המשפטים, אז הבקשה נבחנת.
אייל אביטל: אגב, הצורך לרשום שאלות, לבדוק אותן ולתקף אותן, הוא תהליך מקצועי לחלוטין שלשמחתי הוא נעשה במועצה הסמוכה למשרד הממשלתי כפי שאתה מגדיר אותו, שהוא פחות יעיל.
אייל אביטל: הוא נעשה בצורה מקצועית ושם נעשה הטיוב הזה.
אייל אביטל: אני חושב שלטובת סדרי מנהל תקין לא ראוי יהיה שאני כאיש תקציבים ואפילו חשבת המשרד נעיר הערות כספיות שמדברות על הצורך להעמיק את האיכות בתוך הבחינות.
דוד רותם: אתם יכולים להגיד מה שאתם רוצים, הכול רשום בפרוטוקול.
אייל אביטל: מצוין, אני אמרתי את זה בכוונה.
דוד רותם: אני מוכרח לומר שלא שכנעתם אותי בשום דבר למה הסכומים האלה.
דוד רותם: פשוט לא הצלחתם לשכנע אותי, אז את כל "הצהרות יום העצמאות" אתם יכולים להכניס לתוך הפרוטוקול.
דוד רותם: אנחנו נעמוד בסוף הישיבה, נשיר "התקווה" אבל את התקנות אני לא אאשר לכם.
נעמה מנחמי: בעד בקשה לפטור מבחינה לפי כללי שמאי מקרקעין (פטור מבחינות), התש"ם-1979 – לכל נושא 164" הסכום הקודם היה 138 שקלים.
אייל אביטל: מצידי שזה יישאר באותו סכום.
אייל אביטל: אנחנו מדברים פה על תיקון ריאלי ולא מעבר לזה.
דוד רותם: למה צריך על כל בחינה לשלם אגרה?
דוד רותם: אני מבקש לפטור את עצמי מ-4 בחינות.
דוד רותם: מה הבדיקה שצריך לעשות כאן?
שלמה מולה: כל בחינה שמבקשים ממנה פטור נסמכת על מסמכים שמביא הנבחן ומועברים למומחה שבודק אותם ומסתכל אם יש התאמה בין הבחינה שהמועצה עושה.
שלמה מולה: אחרי זה זה מאושר גם בוועדת פטור מבחינות שנותנת לזה אישור סופי.
שלמה מולה: זה אינו דומה למישהו שמבקש פטור מבחינה בכלכלה וצריך לבדוק את זה מומחה מתחום אחד לבין בחינה מדידה שבודק אותה מומחה אחר.
שלמה מולה: זה דיסציפלינות שונות והמקצוע הזה מורכב ממספר תחומים שונים.
כרמית יוליס: גם לא תמיד מספיק להסתכל שזה רק ציון עובר מאיזה מוסד שבו הוא למד את הבחינה.
כרמית יוליס: לפעמים צריך להסתכל גם על הסילבוס ועל השאלון שהוא נבחן בו.
כרמית יוליס: הבקשה לפטור מצריכה בדיקה משמעותית.
כרמית יוליס: זה לא רק שאתה מגיש גיליון ציונים ומקבל את הפטור.
כרמית יוליס: מעסיקים בשביל זה הרבה מאוד אנשים.
אייל אביטל: אני אציין רק שעלות שאלה בודדות מגיעה ל-300 שקלים.
אייל אביטל: אם הבדיקה הזאת נעשתה בשעתיים אנחנו משלמים את ה-600 שקלים ועדיין הבקשה כאן היא לאשר 160 שקלים בסך הכול.
דוד רותם: יש לכם פה אפילו חברי ועדה שמקבלים 10 שעות גלובאליים לפי 253 שקלים.
דוד רותם: אין ספק, אתם מאוד נדיבים בתשלומים.
אייל אביטל: אנחנו לא נדיבים ואני יכול להגיד לך שהאנשים שמגיעים אלינו - - -
דוד רותם: אנחנו לא מתווכחים, שמעתי.
דוד רותם: אתם רוצים את התקנות ה אלה, אתם חושבים שהן נכונות.
נעמה מנחמי: אז מה הסכום שאושר?
דוד רותם: הוא ביקש 138 שקלים.
נעמה מנחמי: "3.
נעמה מנחמי: בעד הגשת ערר על ציון בבחינה לפי תקנות שמאי המקרקעין (ערר ש\
נעמה מנחמי: על בחינות), התשס"ב-2002 273 שקלים".
נעמה מנחמי: למיטב זיכרוני, סכום זה לא הופיע בתקנות הקודמות.
נעמה מנחמי: נציין שלפי הסכומים שהעבירו לנו, לבוחן משלמים 253 שקלים לערר וכאשר מדובר בשאלות רב ברירה אז משלמים לו 380 שקלים לשאלה שהוגש לגביה ערר.
נעמה מנחמי: אני מניחה שבלי קשר למספר האנשים שהגישו את הערר.
דוד רותם: אם הערר שלי התקבל, אני מקבל את האגרה חזרה?
דוד רותם: צריך להוריד מהבוחנים הראשונים שהכשילו אותי.
אייל אביטל: אני חושב שאתה צודק.
אייל אביטל: אני אומר את זה פה לפרוטוקול ולא אכפת לי אם זה נשמע פחות משתלב בדעות אחרות.
אייל אביטל: אם הערר התקבל ותהליך הבדיקה שאמור היה להיות מאוד איכותי מלכתחילה, כפי שתיארתי בחגיגות יום העצמאות קודם, אז אני חושב שאתה צודק.
אייל אביטל: אם הערר התקבל, צריך להחזיר את התשלום.
אייל אביטל: בד"כ מי שמגיש את הערר זה אחד שלא עבר את הבחינה, זאת אומרת שהציון שלו מלכתחילה היה מאוד נמוך.
אייל אביטל: כדי שזה יחזק את הגישה שלך, אני מבקש שבעקבות הערר לא הוסיפו לו נקודה אחת והוא נשאר כזה שלא עובר את הבחינה אלא אחד שבעקבות הערר שלו הוא עבר את הבחינה.
דוד רותם: יש לי שאלה אליך: כמה צריך כדי לעבור את הבחינה?
אייל אביטל: 60.
דוד רותם: אני קיבלתי 72 והגשתי ערר.
אייל אביטל: אין כאלה.
דוד רותם: אתה אומר שאין כאלה אבל אני אומר לך מה אני עושה.
דוד רותם: הגשתי ערר והעלו לי את הציון ל-74.
דוד רותם: לאמא שלי, זכרה לברכה, היה מאוד חשוב לתלות גיליון ציונים עם ציונים מאוד גבוהים.
דוד רותם: אם טעיתם בבדיקה הראשונה, לא מגיע לכם כסף על הבדיקה השניה, נקודה.
דוד רותם: לא חשוב למה.
דוד רותם: אני מערער מ-72 ל-72 מ-31 ל-32, לא חשוב כמה.
דוד רותם: אם העלו לי את הציון בנקודה אחת זה אומר שהבדיקה הראשונה לא היתה נכונה.
דוד רותם: אי-אפשר לבקש ממני פעמיים כסף.
אייל אביטל: אציין שמבחינה מהותית אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שתיקון בנקודה בודדת – קודם כל יש תום לב בבדיקה.
אייל אביטל: גם בוחן שבודק שאלה פתוחה הוא עדיין נותן משקל להסתכלות האישית שלו.
אייל אביטל: אני גם יוצא מהנחה שהוא לא טעה אלא אולי הוא היה קצת טכני.
אייל אביטל: הוספה של 1 נקודה כדי שאותו נבדק ירגיש טוב, היא לא תורמת לשאיפה שלך, שאם טעינו בצורה מהותית שפוגעת במישהו לעבור שלב – למעשה האנשים האלה רוצים לעבור שלב כדי לקבל את ההסמכה.
אייל אביטל: בסופו של יום, מי שעובד כשמאי בשוק, לא מקבל עבודה בגלל ציון בבחינות.
אייל אביטל: אף אחד לא יודע את ציוני הבחינות, הוא מקבל עבודות על סמך הפרסטיז'ה שנבנה אצלו.
דוד רותם: חדל מבצע קשקשת, חדל מבצע פלסף, אתה נותן לי פילוסופיות לא לעניין.
דוד רותם: זה בכלל לא עניינך.
דוד רותם: קיבלתי ציון ומסת
דוד רותם: בר שהציון שקיבלתי הוא לא נכון כי מי שבדק את הבחינה הראשונה, מאיזו סיבה טעה.
כרמית יוליס: תלוי אם זה מובהק שזאת טעות.
כרמית יוליס: יכול להיות שזאת לא טעות מובהקת.
כרמית יוליס: יכול להיות שיש חילוקי דעות מקצועיים ויש מישהו שתפקידו לבדוק את הערר והוא חולק על הבודק הראשון.
דוד רותם: תודה רבה, אז מה קובע?
כרמית יוליס: ברור שהערר קובע.
דוד רותם: תודה רבה, אז למה אני צריך לשלם אגרה אם טעו לי בבחינה?
כרמית יוליס: יש מקום לחשוב על פיתרון כזה, אני רק אומרת שזה לא בהכרח טעות מובהקת של 1 ועוד 1 שמישהו כתב 3 ואחר-כך כתבו שזה 2.
כרמית יוליס: יכולים להיות חילוקי דעות.
דוד רותם: עדיין, אם יש חילוקי דעות – בואי נלך ליותר קיצוני.
דוד רותם: הראשון הכשיל אותי והשני מעביר אותי ורק בזכותו אני הופך להיות שמאי.
דוד רותם: זה זועק לשמים.
דוד רותם: הרי יכול להיות מצב שאני לא ראוי להיות שמאי כי הראשון צודק.
אייל אביטל: אדוני, זאת הגישה שאני ביקשתי ממך.
כרמית יוליס: מה שהוביל בכתיבת הדברים האלה זה לדאוג שקופת המועצה תהיה פחות גירעונית.
דוד רותם: סליחה, תורידו לזה שבדק ראשון.
כרמית יוליס: שילמו לשני בוחנים, גם לבוחן הראשון וגם לערר.
דוד רותם: אבל הבוחן הראשון טעה.
דוד רותם: אם הוא טעה לא מגיע לא תשלום.
אייל אביטל: אדוני, אני לא יכול להלין שכר למישהו שעשה עבודה.
דוד רותם: אבל הכיס שלי פתוח, שאני אשלם.
אייל אביטל: אדוני, אני מתחבר להערה האחרונה שלך שהיא בעצם מה שביקשתי.
דוד רותם: ההערה שלי היתה רק כדי להראות לה את הטעות בפילוסופיה שאתם מנסים להעביר.
אייל אביטל: אנחנו מדברים על מובהקות של טעות.
אייל אביטל: אנחנו מבקשים שאם הטעות גרמה לכך שאותו אדם לא עבר את הבחינה ובעקבות הבחינה הוא עבר, אז אנחנו מבקשים להחזיר לו את כל הבקשה של הערר.
אייל אביטל: אם זאת רק בקשה של תיקון ציון, שכמעט אין מקרים כאלה - - -
דוד רותם: אם אין מקרים כאלה אז אין לך בעיה אז מה אכפת לך שבכל מקרה שנתקבל ערר תחזיר את הערר.
דוד רותם: אין מקרים כאלה אתה אומר.
כרמית יוליס: רציתי להתייחס למה שאמרת בראשית הדברים לגבי המקום של מועצת שמאי המקרקעין והצורך ברגולציה על זה.
כרמית יוליס: חשוב לי לומר לפרוטוקול וגם לאוזניכם שמה שהמועצה עושה במהלך הפעילות השוטפת שלה לא מתחיל להתקרב למה שבגינו נגבות אגרות.
כרמית יוליס: למשל, המועצה קובעת כללים בעניין תקינה של שמאית בנושאים שונים של שומות מקרקעין.
כרמית יוליס: הכללים האלה בהחלט מכוונים את שמאי המקרקעין והתרומה שלהם לכל הענף המקצועי המאוד מיוחד הזה היא מאוד משמעותית.
כרמית יוליס: יש ועדת משנה למועצה, זה מאושר במליאת המועצה.
כרמית יוליס: שמאים מסתמכים על זה כשהם כותבים שומות, זה מגיע להתדיינות בבתי המשפט.
כרמית יוליס: המשקל שהשוק מעריך את התקנים האלה הוא מאוד מאוד גבוה.
כרמית יוליס: זאת דוגמה למשהו שהמועצה עושה ומשקיעה בזה הרבה מאוד זמן ולעיתים כסף וזה בכלל לא קשור לאגרות ששמאי מקרקעין משלמים או שהציבור בכללותו משלם.
דוד רותם: תמכרו את זה, אל תיתנו בחינם.
כרמית יוליס: אנחנו ממש לא רוצים למכור את זה.
דוד רותם: אתם לא רוצים כי אתם יודעים שאם אתם תמכרו, אף אחד לא יקנה.
כרמית יוליס: ממש לא מהטעם הזה.
כרמית יוליס: מהסיבה שאנחנו חושבים שיש צורך אמיתי במקצוע שיש לו משקל כל-כך משמעותי בחיי הכלכלה במדינה, שיהיה עליו איזה שהוא פיקוח של המדינה.
כרמית יוליס: משרד המשפטים הוא הגורם המתאים לעשות את זה.
כרמית יוליס: בשנים האחרונות אפשר לראות הרבה מאוד שינויים בהיקף פעילות המועצה של דברים שלא היו בעבר והמשקל שלהם והאינטרס הציבורי שבהם הוא מאוד חשוב ומאוד מכריע.
כרמית יוליס: אפרופו מכריע, אזכיר גם את כל ההסדר של שמאים אחרים, שגם עליו לא נקבעה אגרה וזה שירות שהוא לגמרי לטובת הציבור ויש בזה פעילות בלתי פוסקת.
כרמית יוליס: ביחס למה שדיברנו על בחינות, חשוב להדגיש שהבחינות עבור שמאי מקרקעין הן ממש לא דומות לבחינות של הסדרת עיסוקים אחרים.
כרמית יוליס: החוק עצמו, החוק הראשי וגם חקיקת המשנה קובעים פרוצדורות שלא קיימות במוסדות אחרים והפרוצדורות האלה עולות הרבה מאוד כסף: רכזי בחינות, בוחנים, הרכבים של ועדות ערר.
כרמית יוליס: הכול כאן הרבה יותר מורכב מאשר לבוא למבחן ולקבל ציון.
כרמית יוליס: על זה שלמה יוכל להרחיב.
כרמית יוליס: הדבר האחרון שרציתי להדגיש זה באמת השוק המאוד מצומצם של השמאים.
כרמית יוליס: אדוני סבור שזה כן ראוי שהציבור ישלם.
כרמית יוליס: אנחנו יצאנו מתוך נקודת הנחה שאם אדם רוצה להיות שמאי מקרקעין והשוק הזה הוא מאוד קטן, אנחנו לא חושבים שזה נכון שדווקא הציבור יממן את כל הפעילות השוטפת ואת כל העלות של היותו שמאי מקרקעין.
כרמית יוליס: אנחנו חשבנו שזה כן ראוי שהוא יישא בנתח מסוים מהעלות הזאת.
כרמית יוליס: כמו שהסבירו כאן, זאת לא העלות המלאה.
כרמית יוליס: הקופה הזאת כבר שנים גירעונית ואנחנו חשבנו שהגיע הזמן לשנות אותה באופן שהיא תהיה קצת פחות גירעונית וזה מה שהוביל לקביעת התקנות.
דוד רותם: סעיף 3 צריך לתקן שאם הערר מתקבל אז תוחזר האגרה.
נעמה מנחמי: מאחר שאני מניחה שהערר הוא על מספר שאלות אז נכתוב: "התקבל הערר או חלקו"?
דוד רותם: בבקשה להירשם כמתמחה, 164 שקלים, בסדר גמור.
דוד רותם: בקשה לאישור על סיום התמחות, ממי מקבלים?
כרמית יוליס: מה זאת אומרת "או חלקו"?
כרמית יוליס: ואם זה לא גרם לא לעבור את הבחינה.
כרמית יוליס: הוא הגיש ערר על 8 שאלות, קיבלו שאלה אחת והוא עדיין נכשל.
דוד רותם: כמה היה הציון שלו?
כרמית יוליס: הוא עדיין נכשל.
כרמית יוליס: היה 40 והוא הפך ל-50.
דוד רותם: היה 40 ותוקן ל-42.
דוד רותם: הראשון שבדק קבע ציון לא נכון ואני רציתי לערער כי לי חשוב שעל הקיר יהיה תלוי לי 42.
דוד רותם: למה שאני אשלם פעמיים?
כרמית יוליס: אפילו לשיטתך, הראשון לא טעה בכל, הוא טעה ב-1% וב-99% הוא צדק.
דוד רותם: מה זה חשוב, הערר התקבל?
דוד רותם: זאת אומרת שהבדיקה הראשונה לא היתה נכונה.
כרמית יוליס: אז למה שכל הסכום יוחזר?
דוד רותם: כי משלמים על בדיקה, לא משלמים לפי מספר שאלות.
דוד רותם: אם התקבל הערר שלי פירושו של דבר שהבדיקה הראשונה לא היתה נכונה, לכו תחייבו אותו.
דוד רותם: תחייבו את הבודק הראשון.
כרמית יוליס: אם הוא בדק 10 שאלות ורק ב-5 הוא טעה, אז אל תשלמו לו על החצי שהוא טעה.
כרמית יוליס: אפילו לשיטתך זה לא מסתדר.
דוד רותם: אני מקבל את העובדה שאמר לי התקציבאי שאנשים לא מערערים סתם על ציון.
דוד רותם: אם דוחים לו את הערר, אז אומרים לו: דוחים לך את הערר כי ממילא לא תעבור.
דוד רותם: אין ערעורים רק על הציון.
נעמה מנחמי: כרמית, כדי לסבר את האוזן.
נעמה מנחמי: נניח שהגשתי ערר על ציון של 50 והגשתי על 10 שאלות.
נעמה מנחמי: אם כל ה-10 היו מתקבלות הייתי מקבלת 60 והערר היה מתקבל ואז גם הייתי מקבל החזר אפילו לגישתך.
נעמה מנחמי: אבל, קיבלו את הערר שלי רק לגבי 9 מתוך השאלות האלה.
נעמה מנחמי: בכל זאת, הערר שלי, גם אם צדקתי לגבי 9 מתוך 10 שאלות, הערר לא היה מופרך.
אייל אביטל: ב-9 שאלות את צודקת.
דוד רותם: סליחה, רק שאלה אחת שלי התקבלה וכתוצאה מזה קיבלתי 61.
כרמית יוליס: זה משהו אחר.
דוד רותם: הרי רק שאלה אחת לא היתה נכונה.
כרמית יוליס: הלוגיקה שאתה מציע לא מסתדרת עם הרציונאל של התקנות.
דוד רותם: אבל הלוגיקה שאתם מציעים לא מסתדרת עם השכר הישר.
כרמית יוליס: מה לעשות?
דוד רותם: אני אגיד לך מה לעשות.
דוד רותם: אני איישר לכם את השכל.
דוד רותם: אני צריך לאשר את התקנות האלה ואצלי עובד השכל הישר.
כרמית יוליס: בוא נלך לשיטתך.
כרמית יוליס: אם בזכות הערר הוא עבר, יחזירו לו את כל הכסף.
כרמית יוליס: אבל אם הוא לא עבר, או אם זה לא משפיע - - -
דוד רותם: העובדה שעבר או לא עבר לא משפיעה, רק אצלך היא משפיעה.
נעמה מנחמי: השאלה, האם טעו בבדיקה או לא.
כרמית יוליס: אבל אם טעו רק בחלק?
נעמה מנחמי: אז מה?
נעמה מנחמי: עדיין הוא היה צריך להגיש ערר בגלל שטעו, זה בדיוק העניין.
כרמית יוליס: אבל אם צריך להחזיר לו, אז למה הכול?
דוד רותם: כי אין סיבה שלא כי בדקתם לא נכון את הטופס הראשון.
נעמה מנחמי: אני אקריא את ההמשך של סעיף א' שהוועדה כבר אישרה.
נעמה מנחמי: "א.
נעמה מנחמי: בקשה להירשם כמתמחה 164 שקלים.
נעמה מנחמי: ואולם אם היה הכרח שמתמחה יתחיל את התמחותו אצל מאמן אחר, מפני שהמאמן הקודם נפטר או פשט את הרגל או הסתלק מן המקצוע, או מסיבות מיוחדות שלדעת יושב ראש מועצת שמאי המקרקעין או מי שהוא הסמיך לכך מטעמו אינן מאפשרות לאותו מתמחה להמשיך בהתמחותו אצל המאמן הקודם ומצדיקות את פטירתו מתשלום אגרה, אין לשלם אגרה נוספת עם הגשת הבקשה כאמור בדבר התמחות אצל המאמן האחר, ובלבד שלא עברה חצי שנה מיום שהתמחותו הופסקה כאמור.
דוד רותם: מה בודקים בסיום התמחות?
דוד רותם: מי נותן את התעודה הזאת?
שלמה מולה: את האישור הזה נותנים במועצה.
שלמה מולה: בודקים שהוא הגיש את כל דוחות ההתמחות שהוא היה צריך להגיש.
אייל אביטל: לוודא שהוא לא עשה את ההתמחות בבריכה.
דוד רותם: מי מגיש את דוחות ההתמחות, המתמחה או המאמן?
שלמה מולה: המאמן הוא זה שחייב להגיש.
דוד רותם: יש לי מאמן מנוול והוא אימן אותי בבריכה והוא לא חותם לי.
דוד רותם: אני צריך לשלם על כל אישור שלו 164 שקלים?
שלמה מולה: זה לא על כל אישור אלא רק על אישור גמר התמחות.
שלמה מולה: מאמן שינהג כך לא יקבל אישור לאמן.
נעמה מנחמי: היו"ר מאשר את 164.
נעמה מנחמי: "5.
נעמה מנחמי: בעד בקשה להירשם בפנקס לפי תקנות שמאי מקרקעין, התשכ"ג-1963 654 שקלים" הסכום הקודם היה 561 ואני מניחה שזה קשור בעיקר לעדכון.
אייל אביטל: כן.
נעמה מנחמי: מה קורה אם הבקשה לא מתקבלת?
נעמה מנחמי: הגשתי בקשה ולא קיבלו אותה.
נעמה מנחמי: על פי הניסוח כאן אני משלמת על עצם הגשת הבקשה ולא על קבלה לפנקס.
נעמה מנחמי: זה היה מכוון?
דוד רותם: זה אגרת רישום בפנקס.
נעמה מנחמי: אפשר להגדיר את זה כאגרת רישום בפנקס על מנת שאנשים שהבקשה שלהם נדחית לא ישלמו את התשלום הזה?
שלמה מולה: אדם שהבקשה שלו לא התקבלה, זה בדרך-כלל במקרים שבהם הוא הורשע בעבירה והדיון במקרה שלו הוא יותר מסובך.
דוד רותם: איזה דיונים?
כרמית יוליס: יש לנו דיונים במועצה שכבר 4 פעמים המועצה דנה בעניינו של מישהו שיש לגביו עבירות משמעתיות כי הוא גם עורך-דין.
כרמית יוליס: העבירות שלו נדונו בכל מיני מחוזות של הלשכה ויש פסקי דין בעניינו.