GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: מחליף את הפקס.
אברהם מיכאלי: זה אחרי הדוח, לא לפני.
חיים חבלין: אני יושב-ראש הוועדה החקלאית במועצה האזורית ערבה תיכונה על כביש הערבה.
חיים חבלין: מי שנוסע לאילת, יש שם יישובים, גרים שם אנשים.
חיים חבלין: אני, אגב, מזמין את כולם ב-2 בפברואר, יש יום פתוח - -
שי חרמש: דודו, תבוא אתי.
חיים חבלין: ביום הזה פותחים את כל החממות, מסבירים על שיטות הגידול.
חיים חבלין: זה משהו שיכול ללמד פה הרבה אנשים מה זה חקלאות.
אברהם מיכאלי: זה טוב למי שבקדנציה הבאה לא יהיה לו מה לעשות.
חיים חבלין: אני דווקא חושב שבמהלך קדנציה חשוב לראות את ההתיישבות בבפריפריה, זה יוסיף לכם הרבה נקדות.
יצחק הרצוג: בואו נשמע מה העניין.
חיים חבלין: נושא הניודים – אחת לשנה, ב-31 בדצמבר, סוגרים את הניודים.
חיים חבלין: באזור שלנו, היות שאצלנו יש אביב, נעים כל החורף, בגלל זה גם כדאי להגיע – אנחנו בשיא העונה בשיא הקטיף, ועובדים שניידנו מהצפון אלינו, למעשה ב-31 בדצמבר, באופן הזוי צריכים לחזור למושבתם במטולה, בנטעים וכן הלאה וכן הלאה - -
שי חרמש: גם אם אין שם עבודה.
חיים חבלין: לא רק שאין שם עבודה, יש שם גשם, אי-אפשר לצאת מהבית, אני לא צריך לספר לכם מה קורה עכשיו.
חיים חבלין: - - עד שגומרים את איזוני התיקים.
חיים חבלין: הדבר הזה חוזר מדי שנה, שנה אחרי שנה.
חיים חבלין: דיברתי על זה עם יוסי לא פעם ולא פעמיים.
חיים חבלין: יש בעיה, ונכון שרשות ההגירה הם בעלי הסמכות, אבל איפשהו צריך לתת את הדעת לפחות להקלות בעניין הזה.
חיים חבלין: ביקשנו ניודים ואי-אפשר לבוא לחקלאים שאין להם עובדים ישראלים.
חיים חבלין: גם אם הם רוצים לשלם להם המון כסף, העובד הכי קרוב נמצא במרחק של שעה וחצי נסיעה.
חיים חבלין: זה דבר הזוי של המערכת שלנו, וצריך לראות איך נותנים פתרונות, לפחות בדברים האלה.
חיים חבלין: עם זאת, כל מה שיש פה היום, כל הדיון הזה, הוא דיון מבורך.
חיים חבלין: אני חושב שצריך לשלול למעסיקים שמעסיקים עובדים שלא כחוק – לשלול להם את ההיתרים, ללא הנחות וללא סייג.
חיים חבלין: יש לי 500 חקלאים ממושב עידן ועד מושב פארן, החקלאים האלה משלמים אלפי שקלים לחוקרים פרטיים שימצאו את העובדים שברחו מהם, זה כמו למצוא מחט בערימה של שחט, ומודיעים לרשות ההגירה, ובסופו של דבר לפעמים הם באים ולפעמים לא, וזה חבל.
חיים חבלין: יש נזקים במאות אלפי שקלים לחקלאים שלנו, לכן אני מברך על מה שקורה פה היום, אבל בנושא הניודים אני מבקש לתת פתרונות.
חיים חבלין: תודה.
יצחק הרצוג: דווקא הגברת האכיפה מתמודדת עם הבעיה של הבריחה.
חיים חבלין: אני מברך על זה.
יצחק הרצוג: מה אתה צריך?
יצחק הרצוג: היום מכל ההצעה הזאת מה אתה צריך?
יצחק הרצוג: מה חסר לך?
קריאה: בניוד.
אברהם מיכאלי: בניוד.
אברהם מיכאלי: שהניוד יהיה קבוע.
יצחק הרצוג: תנו לו לדבר.
יצחק הרצוג: הוא ילד גדול, נכון?
חיים חבלין: רבותי, אני חייב להגיד לכם שאנחנו עובדים בשיתוף מלא לאורך שנים - - -
יצחק הרצוג: מה ההערה המקצועית שלך לטיוטה שלנו?
יצחק הרצוג: מה שאתה מתאר מחייב אכיפה הרבה יותר נחרצת, תאמין לי, בשוק העבדים הזה.
חיים חבלין: נכון.
חיים חבלין: אכיפה וקנסות כפי שזה כתוב.
חיים חבלין: הדבר היחיד שאולי כן הייתי מוסיף, וזה דווקא נדון לא מעט בבית המשפט המחוזי עם כבוד השופטת נאוה בן-אור, זה נושא של התחשבות במקרים חריגים.
חיים חבלין: פסקה כבוד השופטת נאוה בן-אור שבמקרים חריגים אפשר להגיע, יש ועדת חריגים שהוקמה לצורך העניין, וליתן פתרונות, ובמקרים חריגים אף יותר היא ביקשה שכל מקרה חריג יגיע בעתירה לשולחנה שלה.
חיים חבלין: בסך הכול זה הגון.
חיים חבלין: הייתי מוסיף: לדון בנושאים מיוחדים בוועדת החריגים.
קריאה: הנושא של הניודים.
חיים חבלין: ביקשתי להוסיף את נושא הניודים, להאריך אותו עד חודש אפריל באופן אוטומטי.
אברהם מיכאלי: למה עד אפריל?
אברהם מיכאלי: כל השנה.
אברהם מיכאלי: אתה מבקש רק מה שמתאים לך?
יפעת רווה: לא לגמרי הבנתי.
דוד רותם: הם רוצים שכל התיקים הבעייתיים יגיעו לנאוה בן-אור.
אברהם מיכאלי: לא, שהניודים יהיו פתוחים לכל השנה.
יולי יואל אדלשטיין: כבוד היושב-ראש, הנושא של הניודים מוכר לנו, והוא לא שייך לחוק הזה.
דוד רותם: הוא לא בחוק הזה.
יולי יואל אדלשטיין: הוא לא בחוק הזה.
שי חרמש: אבל יש לו השלכות.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מטפלים בו בנפרד.
יצחק הרצוג: הוא אומר שעובד צריך לחזור מהערבה למטולה, ואם לא, תתקע לו קנס.
דוד רותם: הוא יחזור מהערבה למטולה.
שי חרמש: מה הוא יעשה במטולה?
איתן אשורי: הוא חוזר למטולה, במטולה אין לו עבודה, הוא יברח משם.
דוד רותם: אז יברח.
דוד רותם: אני אתפוס אותו ואני אשלח אותו חזרה הביתה.
איתן אשורי: בינתיים גם זה "אוכל אותה" וגם ההוא "אוכל אותה".
איתן אשורי: כולם "אוכלים אותה".
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כרגע עושים עבודת מטה עם משרד החקלאות ועם כולם לשנות ולעדכן את הנוהל, על מנת שהוא יתאים, אבל זה לא שייך לחוק.
יולי יואל אדלשטיין: כרגע זה כך, וכך צריך לנהוג.
יולי יואל אדלשטיין: את הבעיות הפרטניות אנחנו פותרים - - -
חיים חבלין: איך פותרים את זה, יוסי?
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתור את זה.
חיים חבלין: נכניס את זה בחוק.
איתן אשורי: תכניס את זה, שיהיה כל השנה פתוח.
דוד רותם: אל תקפצו לי "תכניס את זה".
דוד רותם: לא בחוק הזה, איך שלא יהיה.
חיים חבלין: ב-31 בדצמבר הרבה חקלאים הופכים באופן אוטומטי לעבריינים.
חיים חבלין: הם מעדיפים להתפרנס ולהיות עבריינים.
דוד רותם: במשפחות הפשע יש המון שמעדיפים להתפרנס ולהיות עבריינים.
חיים חבלין: אנחנו לא פושעים.
דוד רותם: אם אתם עוברים על החוק, אתם פושעים.
איתן אשורי: מכריחים אותנו להיות פושעים.
דוד רותם: אף אחד לא מכריח אתכם.
שלמה יפרח: אני מההסתדרות.
דוד רותם: איזו הסתדרות?
שלמה יפרח: הסתדרות עובדי הבניין.
שלמה יפרח: במקום לטפל בקבוצה שגורמת למלריה נותנים כדורים.
שלמה יפרח: צריך קודם כול לסגור את הגבול מכל המסתננים שמביאים פשע למדינת ישראל.
שלמה יפרח: זה הטיפול הכי גדול שצריך להיות.
יצחק הרצוג: לא ראית?
יצחק הרצוג: חוק המסתננים, גדר.
שלמה יפרח: זו בעיה קשה.
שלמה יפרח: באים אלפים שנכנסים.
שלמה יפרח: שם זו הבעיה הגדולה.
איתן אשורי: פה עוסקים בטפל ולא בעיקר.
איתן אשורי: בכל חודש 2,000 מסתננים, זה מה שגורם לכל הבעיות האלה.
איתן אשורי: בהם שיטפלו ולא בעובדים התאילנדים.
דוד רותם: מי שיעסיק אותם גם ישלם 25,000 שקל.
איתן אשורי: שישלם 100,000 שקל.
איתן אשורי: צריך לסגור את הגבול.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, בסופו של דבר מתעסקים בחוקיים.
אברהם מיכאלי: בלא חוקיים, תאמין לי, הם כמעט ולא נוגעים.
יצחק הרצוג: הנה, יש לך פה קנס פלילי, 25,000 שקל.
אברהם מיכאלי: תאמין לי, הכי קל להפוך אותנו פעם על הבטן, פעם על הגב – אלה שמעסיקים חוקיים.
אברהם מיכאלי: הם מחפשים את השטויות.
דוד רותם: למה הופכים אתכם פעם על הבטן ופעם על הגב?
דוד רותם: כי אפשר לתפוס אתכם.
אברהם מיכאלי: אני אסביר לך למה, אדוני.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, כל הנושא הזה של העסקת עובדים זרים, לו היה ניתן והחקלאים היו יכולים לקבל את העובדים באמת על-פי הצרכים שלהם, 99% מהבעיות האלה בכלל לא היו קיימות.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מרגיש כחקלאי ששמו אותי בכלוב, וכל אחד תוקע חץ ואומר מי תוקע יותר טוב.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שתבינו, הגיל הממוצע של החקלאים 63-62.
אברהם מיכאלי: מה נשאר לנו?
אברהם מיכאלי: אתם צריכים גם לחשוב לטווח יותר ארוך, מי יכין מחר בבוקר את הסלט של אזרחי מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: אם הגיל שלנו הוא כזה, אין דור המשך ואתם רק מכבידים ומכבידים עלינו.
אברהם מיכאלי: זה מה שאתם עושים כל היום.
אברהם מיכאלי: לדעתי אתם מחסלים את החקלאות ופוגעים באזרחי מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: זאת דעתי.
אברהם מיכאלי: והמחאה שהיתה תהיה בדיחה לעומת מה שיהיה.
שי חרמש: דודו, אפשר להוציא פה לפחות החרגה בנושא הניוד, בהבנה מהותית שלכם.
שי חרמש: הרי אף אחד לא חושב שב-31 בדצמבר צריך לשלוח תאילנדי מהערבה לעשות סקי במרכז החרמון, נכון?
דוד רותם: אני לא מכניס את זה לחוק.
שי חרמש: לפחות שתהיה איזה הבהרה, יוסי, בנושא הזה, כי זה יתנקז לנקודה הזאת שאליה גם אתם לא מתכוונים.
יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חרמש, אני לא חושב שכל בעיה פרטנית צריכה להיכנס פה לחוק.
יולי יואל אדלשטיין: החוק הזה הוא משהו אחר, והבעיות שעלו פה, אנחנו מודעים להן.
יולי יואל אדלשטיין: בכל מגזר יש בעיות אחרות.
איתן אשורי: אתה כאן בשביל לפתור את זה.
יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לפתור את זה, אבל לא במסגרת החוק הזה.
שי חרמש: בחוק זה לא יכול להיכנס, אבל האם יכולה להיאמר אמירה בהתנהלות שלכם שמבינה את הדד ליין הזה של ה-31 בדצמבר?
שי חרמש: שתהיה הבנה שבתקופות הניוד האלה של הרבעון הראשון של השנה שאחרי זה לא באים עם הקנסות האלה בנושא הניידות?
דוד רותם: אני לא מבין על מה אתה מדבר.
דוד רותם: אמר לך יוסי שהם הקימו ועדה - - -
שי חרמש: הוא לא אמר לי.
דוד רותם: הוא אמר שהם הקימו ועדה, שתהיה ועדת חריגים ושעוסקים בכל הנוהל הזה.
שי חרמש: הבוקר, 26 בינואר, חקלאי בערבה תקוע עם בעיית ניוד ונדרש לפני 26 יום להחזיר את העובד למטולה למטעי התפוחים, כשאין תפוחים כרגע.
שי חרמש: האם אתה מטיל עליו קנס או שאתה כרגע עוצר את הנושא?
דוד רותם: מטיל עליו קנס, ודאי.
יולי יואל אדלשטיין: מכובדי חבר הכנסת שי חרמש, מכיוון שאתה גם חקלאי, ואני לא חקלאי, אבל אני לומד בכל פעם משהו חדש, למדתי שבחקלאות בכל פעם יש עונה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: אמרו לי שבאוקטובר מתחילים ההדרים, ואז אי-אפשר לעצור את הניוד, כי זה יפגע בהדרים, ובאפריל מתחילה הערבה - - -
אברהם מיכאלי: תפתח לכל השנה.
איתן אשורי: תפתח את הניוד.
אברהם מיכאלי: תפתח את הניוד לכל השנה.
איתן אשורי: תפתח את זה לגמרי.
אברהם מיכאלי: מה אכפת לכם שיהיה ניוד?
דוד רותם: לא ייפתח הניוד.
איתן אשורי: בערבה קוטפים פלפלים לייצוא, עגבניות לייצוא.
דוד רותם: אם הם קוטפים עגבניות לייצוא, ממילא הם לא מכינים לי את הסלט, אני לא צריך לדאוג להם...
יהודית כרמי: אני רוצה לציין לגבי הניוד שזה בעייתי לפתוח לכל השנה.
יהודית כרמי: הסיבה שזה בעייתי כי בכל שנה אנחנו מעבירים המלצה להיתרים חדשים.
יהודית כרמי: יכול להיות חקלאי שקיבל שני היתרים, כל השנים מנייד את העובדים שלו, באיזה שלב עלינו על זה שהוא לא זכאי להקצאה, הוא ירד לאפס עובדים, ואז זה בעייתי לנייד.
אברהם מיכאלי: שבע שנים את לא מקצה נכון.
אברהם מיכאלי: כל הזמן יש לכם עודף וההקצאה שלכם לא נכונה.
אברהם מיכאלי: כשהגדולים לוקחים מהקטנים סימן שההקצאה שלך לא נכונה.
יהודית כרמי: יש לי הצעה לגבי הניוד.
יהודית כרמי: יוסי, תגיד לי אם זה אפשרי - - -
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא דנים פה בנושא הניוד.
יולי יואל אדלשטיין: על הניוד אנחנו יושבים - - -
שי חרמש: יוסי, יש לזה הקרנה מיידית.
דוד רותם: סליחה, רבותי, גמרנו.
דוד רותם: מה שאני מבקש, לגבי סעיף (א1) להכניס את הנושא שדיברנו על החקלאים, שאם אני עובד עם היתר בשטח שלי והחריגה היא משטח א' לשטח ב', שלא יהיה קנס מינימום, ואותו דבר לגבי הנכים והסיעודיים – אין קנס מינימום.
יצחק הרצוג: אני מסכים עם היושב-ראש, לא יכול להיות שהתובע יהיה מישהו חיצוני.
יצחק הרצוג: זה לא נראה לי סביר בכלל.
דוד רותם: הם אמרו שהם יבדקו.
יפעת רווה: אמרנו שנבדוק כי זו שאלה כללית.
יצחק הרצוג: שאלה של מדיניות הפרטה.
יפעת רווה: לא רק מדיניות, אלא יש לה הרבה מאוד השלכות.
יפעת רווה: אני מבינה את הטיעון העקרוני.
יפעת רווה: לנושא של החרגה, כפי שנאמר פה, באמת בנושא של הנכים אין בעיה אמיתית כי לא ממש מעמידים לדין.
יפעת רווה: למה אי-אפשר להסתפק בכך שזה יהיה בהנחיות פנימיות של ליאוניד ושלא נחוקק את זה?
יפעת רווה: לא מסיבה פרקטית, אלא מסיבה של מה מכניסים בחקיקה ומה לא.
יפעת רווה: האם אי-אפשר להסתפק פה בהצהרה ובהנחיות?
דוד רותם: אפשר, כללים שיאושרו על-ידי הוועדה, אבל כל עוד שלא יהיו כללים שיאושרו על-ידי הוועדה, החוק לא ייכנס לתוקף.
דוד רותם: אני סומך בהחלט על יוסי ועל קוגן, אבל מחר הם לא שם.
דוד רותם: מחר אני שם, אז מסכנים כולם.
יולי יואל אדלשטיין: אני אחתום קבע.
יצחק הרצוג: תכתבו:
יצחק הרצוג: כללים שיאושרו על-ידי הוועדה במקרים שייקבעו.
יפעת רווה: זה יהיה בחקיקה מפורשת.
דוד רותם: אתם תכתבו את זה.
יצחק הרצוג: אם תעשו מהר, נעביר את החוק מהר.
דוד רותם: נעביר את החוק מהר, אין ברירה.
אפרת חקאק: בסעיף הבא אנחנו עוסקים בקנס מינימום כפול ומשולש למי שיש לו עבר פלילי באותו תחום.
אפרת חקאק: בדיונים הקודמים הערנו שהסעיף הזה מנוגד להבניית שיקול הדעת השיפוטי בענישה, כי שם הוועדה קבעה שעבר פלילי הוא שיקול במתחם והעיקרון המנחה הוא ההלימה.
דוד רותם: למה אני לא אוהב את הסעיף הזה?
דוד רותם: כי כשהצעתי סעיפים כאלה, אמרתם לי "לא מקבלים".
יפעת רווה: באמת התייעצתי עם רביד דקל.
יפעת רווה: הרי ההצעה הזאת מתגלגלת כבר כמה שנים, הסעיף נכתב לפני כמה שנים והבניית ענישה זה משהו שאושר לאחרונה.
יפעת רווה: בעקבות ההערה של אפרת חקאק התייעצתי עם רביד דקל, ויש ממש.
יפעת רווה: ההערה נכונה שזה לא עולה בקנה אחד עם הבניית הענישה.
יפעת רווה: שאלה שהעליתי – אני מעלה את זה יותר כשאלה, וזה גם עלה בעבר – האם זה שיש פחות משמעות לעבר פלילי, האם זה מתאים בהכרח גם לעבירות הסדר.
יפעת רווה: למשל אני עוסקת בתחום של תעבורה, ושם הדבר המרכזי כששופט שופט זה הנושא של עבר פלילי.
יפעת רווה: אני מניחה שבהבניית ענישה החשיבה היתה בעיקר למה שנקרא - - -
דוד רותם: לעבירות בכלל במתחם.
דוד רותם: הוא קובע את המתחם חד יותר.
דוד רותם: עונשי מינמום כאלה שמכפילים את עצמם, בדרך כלל אתם מתנגדים לכל דבר כזה.
דוד רותם: למה פתאום הסכמתם?
יפעת רווה: זו היתה הצעה ממשלתית.
דוד רותם: בהצעות ממשלתיות אני רואה איך אתם שולחים את המשנה ליועץ המשפטי להגיד שזה לא חוקתי.
דוד רותם: נגיד חוק בוררות חובה, כבר אמרו לי שאם אני זז סנטימטר אחד זה הופך להיות לא חוקתי, אף-על-פי שזו הצעת חוק ממשלתית.
יפעת רווה: בסדר, אנחנו מורידים.
אפרת חקאק: סעיף 4א יורד.
יפעת רווה: אפשר שנייה התייעצות?
יפעת רווה: בנושא הקודם אנחנו רוצים לעשות שיחה נוספת.
שי חרמש: בנושא הקודם עוד בקשה קטנה - - -
גלעד סממה: איזה נושא קודם?
יפעת רווה: בעבירות חוזרות.
דוד רותם: בסעיף 4א מי רוצה להגיש הסתייגות?
דוד רותם: שר המשפטים או שר האוצר?
גלעד סממה: אנחנו מבקשים להתייעץ בזה ממילא.
יפעת רווה: אנחנו רוצים לשקול יחד עם רביד דקל שהיא אשר על הבניית הענישה.
שי חרמש: מה שאנחנו נבקש שתנאי ההיתר יאושרו או בוועדה הזאת או בוועדת הכלכלה.
יפעת רווה: אמרנו שלא רצינו, אבל מה שביקשת ייאמר במפורש בחקיקה.
דוד רותם: יפעת, שום דבר לא בא לאישור ועדת החוקה.
דוד רותם: אל תסכימי שום דבר להביא לאישור ועדת החוקה.
יפעת רווה: לא הסכמתי.
לינור דויטש: היום הבעיה למשל של השטחים.
לינור דויטש: הבעיה שלנו עם תנאי ההיתר, שמה שמוחלט על-ידי פקיד במשרד הפנים ומשתנה כל שנה.
דוד רותם: אני מציע שתגישו עתירה לבג"ץ, בג"ץ יקבע מי צריך לאשר את זה ואיפה.
דוד רותם: אני לא מאשר את הדברים האלה, לא מתעסק בהם.
שי חרמש: אני מבקש להצביע - - -
שי חרמש: תנאי ההיתר יאושרו על-ידי ועדה כלשהי בכנסת – הו.
לינור דויטש: לא משנה איזו ועדה, אבל שיהיה איזה פיקוח - -
דוד רותם: שלום הילד ומעמד האישה.
דוד רותם: בעד – 1
דוד רותם: ההצעה לא אושרה.
דוד רותם: בעד אחד, שניים נגד.
דוד רותם: ההצעה שלך נפלה.
דוד רותם: כבר הצבענו על ההצעה שלך, והיא נפלה.
לינור דויטש: אתה מבין את - - -
דוד רותם: אני מבין טוב מאוד.
דוד רותם: הצבענו והיא נפלה.
דוד רותם: מה אני יכול לעשות, לא הצלחת לשכנע.
לינור דויטש: נגיש הסתייגות.
דוד רותם: מי יגיש הסתייגות?
לינור דויטש: נבקש מחבר הכנסת חרמש שיגיש הסתייגות.
דוד רותם: אין שום בעיה, שי, תגיש הסתייגות.
יפעת רווה: בנושא של ההרשעות הקודמות, אנחנו מבקשים לבדוק את הדבר הזה מחדש.
יפעת רווה: חזקה.
דוד רותם: קחו בחשבון שאני מתכוון למחוק את 4א.
דוד רותם: אתם תתייעצו ביניכם, ואז תחליטו מי מכם מגיש את ההסתייגות כדי שאני ל אאשר חוק ופתאום אחרי שבוע אני אקבל הסתייגות.
דוד רותם: זה קורה הרבה באוצר.
דורית ואג: שיבואו עם הסתייגות כתובה לישיבה הבאה.
אפרת חקאק: סעיף 4ב.
אפרת חקאק: מוצע לקבוע חזקה לגבי מי שעובד בשטח, אלא אם כן המעסיק הוכיח אחרת, שהוא עובד עבור המחזיק במקרקעין.
אפרת חקאק: הצעתי נוסח חלופי, כי הנוסח שהיה בהצעה המקורית היה קצת tautological, שהחזקה לא מוסיפה.
יפעת רווה: היה קצת מה?
אפרת חקאק: Tautological, שזה אומר שהחזקה לא מוסיפה.
דוד רותם: אולי אני לא מבין כל כך טוב בסעיפי חוק, אבל "מחזיק במקרקעין שבהם נמצא עובד זר אשר מתקיים לגביו אחד מאלה, יראו אותו כמי שמעביד את העובד הזר, אלא אם כן הוכיח אחרת: (1) העובד הזר מבצע עבודה או נותן שירות, בעבור המחזיק במקרקעין.
יפעת רווה: זו בדיוק היתה ההערה של אפרת חקאק שקיבלנו, שזה tautological.
דוד רותם: הבנתי: מחזיק במקרקעין שבהם נמצא עובד זר אשר עובד בשטח, יראו אותו כמי שמעסיק את העובד הזר, אלא אם כן הוכיח אחרת; נמצא עובד זר עובד בשטח, יראו את המחזיק במקרקעין כמי שמעביד את העובד הזר, אלא אם כן הוכיח אחרת.
אפרת חקאק: זו החזקה שקבועה.
דוד רותם: גרסה ב' היא יותר נכונה.
דוד רותם: מה אתם אומרים על גרסה ב'?
אפרת חקאק: זו החזקה שקבועה היום בפסיקה.
דוד רותם: גרסה ב' – מה דעתכם?
יפעת רווה: אתה קיבלת מה שאפרת - - -
דוד רותם: כן, כמו הנהיגה במכונית.
אברהם מיכאלי: מחקנו "בעבור".
יפעת רווה: איזו נהיגה?
דוד רותם: המכונית שלי עוברת עבירה.
יפעת רווה: כל הסעיפים המחוקים, אפשר לדון בהם?
יפעת רווה: קיבלנו דפים שלמים מחוקים.
דוד רותם: אני מציע, אני לא צוחק – אני יודע שהפגישה עם היועץ המשפטי לגבי סגירת תיק מותנית היא בימים אלה.
דוד רותם: יש לנו דיון ביום שני הבא – שעד אז תהיה הכרעה.
יפעת רווה: כיוון שממילא תהיה עוד ישיבה, נמתין לראות מה קורה שם.
יפעת רווה: אפשר לדון על הגבלת השימוש במקום?
יפעת רווה: מחקתם את זה.
אפרת חקאק: הוועדה החליטה בדיון הקודם - - -
יפעת רווה: הוועדה החליטה למחוק את זה?
דוד רותם: נדון בזה שוב.
יפעת רווה: עכשיו?
דוד רותם: אפשר עכשיו.
יפעת רווה: בקשתנו היא להחזיר את זה.
יפעת רווה: אנחנו חושבים שההסדר נעשה מאוד במתינות.
יפעת רווה: נאמר במפורש כתנאי לבית המשפט שהוא לא יגביל את השימוש אם הגבלת השימוש במקום תגרום לנזק כלכלי חמור שאינו סביר בנסיבות העניין לבעל המקום, למחזיק במקום או לאדם אחר.
יפעת רווה: זאת אומרת, אם יש מקום שהנזק הוא אקוטי והוא בלתי סביר, לא יסגרו את המקום, וגם הנושא הפחות בעייתי של פגיעה בביטחון המדינה, בשלום הציבור, או באינטרס ציבורי חשוב אחר.
יפעת רווה: זאת אומרת, לא יסגרו פתאום בית חולים, גם אם הועסקו שם עובדים זרים.
יפעת רווה: למה תנועת היד?
יפעת רווה: אתה לא בטוח שלא יסגרו או שאתה לא בטוח שלא צריך לסגור.
דוד רותם: אני לא בטוח שלא יסגרו.
יפעת רווה: זה תנאי שאוסר על בית המשפט לאשר את זה.
דוד רותם: למה הוא אוסר על בית המשפט לאשר את זה?
דוד רותם: הוא אומר שבית המשפט צריך להתחשב - - -
יפעת רווה: "הגבלת השימוש במקום לא תגרום לאחת מאלה.
דוד רותם: "פגיעה בביטחון המדינה, בשלום הציבור, או - - -
יפעת רווה: הוא רשאי רק אם זה לא יגרום לאחד מאלה.
יפעת רווה: זאת אומרת, אין הסמכה - - -
דוד רותם: מה עם סגירת בית חולים?
דוד רותם: לאיזה מהסעיפים האלה זה נכנס?
יפעת רווה: "אינטרס ציבורי חשוב אחר.
דוד רותם: כך צריך בית המשפט לפרש.
יפעת רווה: אין לו סמכות לסגור.
יפעת רווה: זה לא שהוא רשאי לשקול את הדבר, אין לו סמכות.
דוד רותם: לא, הוא רשאי להגיד שזה לא נזק ציבורי.
יפעת רווה: לסגור בית חולים?
דוד רותם: אני אקרא לך מה שאמרתי בישיבה הקודמת בעניין הסעיף הזה: "קחו את הסעיף הזה ותברחו איתו מהר.
דוד רותם: זה בתנאי שהורשעתי, ו-‎5 עובדים.
דוד רותם: ‎4 עובדים אז לא צריך לסגור אותי ויש ככה ויש ככה.
דוד רותם: שום דבר אין פה, זאת רק החמרת ענישה".
יפעת רווה: מניעת עבירות זו גדר פיזית, זו מניעה.
יפעת רווה: כל החוק פה הוא החמרת ענישה.
יפעת רווה: החוק פה הוא החמרת ענישה שמטרתו הרתעה, שמטרתה בסופו של תהליך מניעת עבירות, אבל החוק הזה, אני חושבת שהצהרנו, שיש בו משום ענישה והגבלת שימוש במקום, אבל התנאי הוא שיש חשש שיעברו עבירות באותו עסק.
יפעת רווה: בנוסף לאלמנט ההרתעה יש פה התנאי: "בית משפט השלום, רשאי, לבקשת תובע, ליתן צו להגבלת שימוש במקום, בהליך אזרחי, אם שוכנע כי קיים יסוד סביר לחשש שהמקום ישמש לביצוע עבירה של העסקת עובד זר".
יפעת רווה: דווקא הסעיף הזה מכל החוק, להבדיל מהסעיפים האחרים, מטרתו כן שימוש חוזר.
יפעת רווה: זו המטרה שלו.
יפעת רווה: אם אין חשש שבאותו מקום יבוצעו עוד עבירות, והרבה פעמים חשש זה על סמך עבירות שכבר בוצעו, אז אין טעם בשימוש, ואלה התנאים לבית המשפט.
יפעת רווה: הסעיף הזה להבדיל מסעיפים אחרים הוא סעיף מניעתי לחלוטין במהותו.
דוד רותם: החממה שלי היא בית עסק לצורך העניין הזה?
יפעת רווה: אני לא יודעת איך סוגרים.
דוד רותם: חקלאים הם אנשים שומרי חוק, ובית המשפט אומר להם שזה בית עסק שאסור לכם, הם מפסיקים לעבוד.
יפעת רווה: כן, החממה היא בית עסק לצורך העניין.
יפעת רווה: זו לא הגדרה פורמלית של בית עסק, אבל נניח שהחממה היא בית עסק.
דוד רותם: האם אני נופל ל-(4)(א) או (4)(ב) כאשר אני כבר בחממה הזאת העסקתי עובדים וכו'?
יפעת רווה: "ביטחון המדינה, שלום הציבור ואינטרס ציבורי אחר.
דוד רותם: שלום הציבור – נאמר שהחקלאות במדינת ישראל זה אינטרס ציבורי וזה גורם נזק כלכלי שאינו סביר בנסיבות העניין.
יפעת רווה: זו שאלה אם זה לא סביר בנסיבות העניין.
דוד רותם: תטילו עלי קנס, ריבונו של עולם.
דוד רותם: מה עשיתי?
דוד רותם: העסקתי עובד זר שלא כדין.
דוד רותם: לא נתתי אוכל מלוכלך.
דוד רותם: הסעיף הזה מתאים כאשר אנחנו מדברים על בית עסק שמוכר אוכל, והאוכל לא עומד בתנאים וטרניריים, אז אני סוגר אותו כדי שלא ירעיל את הסביבה.
דוד רותם: פה, מה קרה?
דוד רותם: העסקתי עובדים זרים שלא כדין, תטילו עלי 25,000 שקל על כל עובד.
דוד רותם: מה אתם סוגרים לי את העסק?
דוד רותם: מה תעשו בזה?
דוד רותם: את חושבת שיהיה איזה חקלאי שיפסיק לעבוד בחממות?
יפעת רווה: גם עם הדבר הזה נחזור בפעם הבאה עם תשובה.
דוד רותם: זהו, רבותי.
דוד רותם: צו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים) (תיקון), התשע"ב-2011.
דוד רותם: מי רוצה להסביר לי מה כתוב פה?
שי סומך: אציין מראש שאני מגיע מתחום הגמלאות והנושאים מוכרים לי.
שי סומך: עורכת-הדין שאחראית על תחום הפרטיות חולה, אני מקווה שאני אשלים את מקומה.
שי סומך: אני אתחיל עם הרקע.
שי סומך: קשישים שמקבלים הבטחת הכנסה זכאים לכמה סוגי הטבות והנחות, בעיקר לפי חוק האזרחים הוותיקים.
שי סומך: יש אוכלוסייה שדומה לקשישים מקבלי הבטחת הכנסה, שזאת אוכלוסייה של מקבלי קצבת זקנה לנכה.
שי סומך: מדובר בקשישים שלפני שהגיעו לגיל הפרישה קיבלו קצבת נכות, ותיקון משנת 2002 קובע שקבצת הזקנה של אותם קשישים תהיה בגובה קצבת הנכות.
שי סומך: מדובר באוכלוסייה של קשישים נזקקים.
שי סומך: הצעת חוק פרטית משנת 2010, אם אני לא טועה, הסמיכה את השר לאזרחים ותיקים לתת לאותה אוכלוסייה של קשישים נכים את אותן הטבות שניתנות למקבלי הבטחת הכנסה.
שי סומך: החוק אושר, ומכוחו השר לאזרחים ותיקים התקין תקנות שקבעו שאותן הנחות שמקבלים מקבלי הבטחת הכנסה יינתנו גם לאוכלוסייה הזאת.
שי סומך: מדובר בהנחות בקופות חולים, בבזק, מענק חימום למי שנמצא באזור קר והנחות בארנונה.
שי סומך: בצו הזה אנחנו מבקשים להשלים את המהלך.
שי סומך: שניים מהגופים שנותנים את ההטבות, מדובר בקופות החולים ובבזק, אנחנו מעוניינים שהם יקבלו את המידע בצורה אוטומטית.
שי סומך: העברה בצורה אוטומטית של המידע שהם יקבלו מהביטוח הלאומי תקטין את הביורוקרטיה, תמנע מהקשיש להגיש בקשה, תקל ודאי על הגופים, ומה שאולי הכי חשוב, מיצוי הזכויות יהיה מלא.
דוד רותם: כל כמה זמן מעבירים את המידע?
שי סומך: הביטוח הלאומי יכול לתת תשובה לזה.
נעמה שלו: פעם בחודש כי זה גם מתן הגמלאות, ואם יש איזה שינוי, לפעמים ניתן המידע גם באמצע החודש.
שי סומך: העברת המידע היא ממוכנת, אז אין שום בעיה.
דוד רותם: מה קורה אם אני לא רוצה שתעבירו מידע עלי?
דוד רותם: לא רוצה הנחות מבזק, לא רוצה שום דבר.
דוד רותם: עזבו אותו, לא רוצה שתעבירו לי.
שי סומך: הגענו לסיכום עם הביטוח הלאומי.
נעמה שלו: זה התהליך שנבנה, שמי שיימצא זכאי לקצבת זקנה אחרי זכאות לקצבת נכות, תישלח אליו הודעה בכתב שיש לו אפשרות לקבל הנחה בקופות החולים או בבזק, לגופו של עניין, תהיה לו אפשרות להתקשר למוקד הטלפוני של הביטוח הלאומי ומוקדן יסביר לו מה המשמעות של מתן ההנחה או הסרת שמו מהרשימה.
דוד רותם: סליחה שאני שואל, ניסית פעם להתקשר למוקד הטלפוני של הביטוח הלאומי?
נעמה שלו: האמת שלא.
נעמה שלו: אני יודעת שהוא עמוס.
דוד רותם: אני מציע לך לנסות.
דוד רותם: זה פשוט בלתי אפשרי, זה דבר ראשון.
דוד רותם: את לא מצליחה להגיע אליו.
דוד רותם: זה 6585, משהו כזה.
נעמה שלו: 6050*.
דוד רותם: אחר-כך את צריכה להכיר את הקוד הסודי.
דוד רותם: עכשיו יושבים פה שבעה איש, כולם עובדי מדינה בכירים.
דוד רותם: מי מכם יודע את המספר של הקוד הסודי בביטוח לאומי?
דוד רותם: כולכם קיבלתם את זה בדואר.
דורית ואג: רק אני.
דוד רותם: גם אני, יש לי את זה בפלאפון.
דורית ואג: כנ"ל.
נעמה שלו: ננסה לחשוב אולי את תעודת הזהות להקיש.
דוד רותם: השאלה אם לא צריך לעשות מוקד מיוחד.
נעמה שלו: אולי במוקד הטלפוני ינתבו למוקד מיוחד לצורך העניין.
נעמה שלו: אני צריכה לברר.
דורית ואג: זה מוקד חיצוני, לא?
אורי מקלב: זה מיקור חוץ והוא נמצא בכרמיאל.
דוד רותם: אני מתקשר למוקד הזה, ואז המכשיר אומר לי "תלחץ את הקוד הסודי שלך".
דוד רותם: מי יודע מה הקוד הסודי?
נעמה שלו: אולי במכתב שנשלח אליו.
נעמה שלו: צריך לחשוב על פתרון.
דוד רותם: השאלה אם לא צריך לעשות דווקא לקשישים האלה מוקד טלפוני מיוחד.
דוד רותם: פירושו של דבר במחלקה שלכם, של הגמלאות, יהיה טלפון אחד שישב אדם ויקבל שיחות.
דוד רותם: כמה יעשו את זה?
דוד רותם: הרי זה לא כמויות גדולות.
נעמה שלו: יחסית ממש מזעריות.
דוד רותם: זה מה שצריך לעשות.
אורי מקלב: יש סיבות שאנשים לא ירצו שהביטוח הלאומי יעביר לקבלת הנחה בארנונה או שלא ירצו שיעבירו את השם שלהם לבזק?
דוד רותם: לי יש בעיה שמעבירים את הפרטים שלי לאיזה מקום בכלל, לכן אני לא עושה תעודת זהות ביומטרית, ולכן אין לי כזאת בשדה התעופה, ואני גם לא נוסע לארצות-הברית כדי לא לתת להם את הפרטים שלי.
אורי מקלב: אני חושב שאתה צודק מאוד בעניין הזה.
אורי מקלב: נתקלתי במסגרת העבודה לפניות הציבור במקרה אחד – מגן-דוד-אדום מחזיקים היום חובות של הציבור ב-300 מיליון שקל.
אורי מקלב: הציבור חייב למגן-דוד-אדום 300 מיליון שקל.
אורי מקלב: חלקם הגדול של החובות הם של אנשים שלא בעלי חובות, אלא מגיעה להם התחייבות מקופת החולים עבור השירות שהם קיבלו ממגן-דוד-אדום – אמבולנס הביא אותם לבית חולים, הם אושפזו וכו' וכו', והיום מגן-דוד-אדום משהה את זה שלוש-ארבע שנים, אחרי זה לוקח עורכי-דין חיצוניים שגובים, ומחוב של 470 שקל נהיה 1,470 ועוד ועוד.
אורי מקלב: מתברר שחלק גדול מאותם חובות, קופת החולים מכסה, רק שמגן-דוד-אדום לא מוכנים להעביר לקופות החולים את רשימות החייבים כדי שיפטרו אותם במקור.
אורי מקלב: קופות החולים אמרו: אנחנו מוכנים לקבל, מי שמגיע לו, אנחנו מוכנים לפטור אותו, יוצא שלמעלה מ-50% יימחקו.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לתת את הפרטים.
אורי מקלב: בא משרד הבריאות ואומר: תתנו לנו את הפרטים של אותם חייבים, וכל קופת חולים תקבל - - -
דוד רותם: עוד מעט הם יבואו עם הצעה לפתור את הבעיה מסיבה אחת פשוטה, אני הולך להגיש הצעת חוק לבטל חלקים גדולים בפקודת המסים (גבייה) ולהוציא את הרשויות המקומיות ואת מגן-דוד-אדום מהחוק הזה.
אורי מקלב: הם אפילו לא מוכנים למסור לרשות לגביית חובות של הממשלה.
אורי מקלב: גם לזה הם לא מוכנים.
סיגל קוגוט: מה הנימוק?
אורי מקלב: איזה תירוץ.
אורי מקלב: הם לא מוכנים.
דוד רותם: הם גובים לבד לפי פקודת המסים (גבייה), הם ישר נכנסים לחשבון הבנק ומעקלים.
סיגל קוגוט: ככל שהטענה היא פרטיות, ברגע שאדם מסכים זו לא פגיעה בפרטיות, ורוב האנשים ודאי יסכימו.
אורי מקלב: אמרנו שעל הטופס שממלאים שיחתימו שמוכנים לוותר במקרה זה לקופת חולים, גם את זה הם לא מוכנים לעשות.
סיגל קוגוט: זה לא נימוק של פרטיות אם כך.
אורי מקלב: אני באמת מברך את משרד המשפטים שעומד על כך ומביא הצעת חוק, אבל מצד שני כל מי ששולח ילד למעון, מבקשים ממנו לחתום שהוא מוותר על כל הסודיות, ומי שחותם על בקשה להשתתפות בשכר הלימודים במעונות, מחתימים אותו שתהיה אפשרות להיכנס למשרד התמ"ת, לכל החיובים, לכל החשבונות שלו, כדי לבדוק את מצב ההכנסות שלו, וזו החלטת ממשלה.