GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני מסכן, חולה, ואני לא מגיש בקשת רשות להתגונן, כי אין לי עורך-דין ואין לי כסף, ואז יש פסק-דין.
דוד רותם: למחרת בבוקר פותחים תיק בהוצאה לפועל – תפנה.
יחזקאל סיבק: אני אומר לאדוני איפה התשובה שלי?
יחזקאל סיבק: התשובה שלי נמצאת בסדר הדין האזרחי.
יחזקאל סיבק: אם זה החשש – הוא חשש אמיתי.
יחזקאל סיבק: אני גם לא אוהב גרזנים.
יחזקאל סיבק: אגב, לעניין "עמידר" גם אם כתוב בחוק משהו, זה לא אומר שצריך לקיים אותו.
יחזקאל סיבק: אפשר להיות נוח וגמיש.
דוד רותם: עו"ד סיבק, אם כתוב בחוק אז לא לקיים?
דוד רותם: את החוק צריך לקיים.
יחזקאל סיבק: לא במובן הזה, לא במובן שאדוני אומר.
יחזקאל סיבק: ההיפך – כשקנויה לאדם זכות שהיא שוט כלפי אדם שני, אותו אדם לא תמיד חייב להפעיל את השוט במלוא המרץ – זה מה שאני אומר, זה דבר אחר.
יחזקאל סיבק: ההיפך, חוק צריך לקיים.
יחזקאל סיבק: אבל אני חוזר ואומר שהתשובה לחשש של אדוני חייבת להיות בתקנות סדר הדין האזרחי, אנחנו חייבים להסתכל כל הזמן על שני דברי החוק האלה במקביל.
דוד רותם: רבותיי, אתם רוצים לתקן את החוק הזה?
דוד רותם: תביאו לי תיקון לתקנות סדר הדין האזרחי כדי שהכול יהיה מושלם.
דוד רותם: אבל אין לי את תקנות סדר הדין האזרחי, ואין לי סמכות לתקן אותן.
יחזקאל סיבק: יכול להיות, אבל זה צריך להיות קורלטיבי כדי לא להעמיד אותם במצב שבו הם נמצאים במין ערכאה – חצי ערעור - - -, הם לא יודעים מה לעשות עם זה.
דוד רותם: אני לא רוצה שהם יהיו ערכאת ערעור, ואני לא רוצה שרשם יבדוק פסק-דין של שופט.
דוד רותם: לכן כשהיתה פה לפני שבוע הצעה שלפני שהרשם יצווה על פינוי, הוא יזמין את הצדדים ויביא את המדינה וימצא להם דירה אחרת – לא על זה אני מדבר.
דוד רותם: אני מדבר על הצד הטכני, ושם אני לא צריך ערעור כרשם.
דוד רותם: אני כמחוקק אומר: את התיק יפתחו כך וכך, ואז אני יודע כמה זמן אני מרוויח עבור הדייר המסכן עד שזורקים אותו מהבית.
דוד רותם: לא הדייר המסכן – טעות שלי, הדייר הרשע.
דוד רותם: אבל אני צריך לתת לו את הזמן הסביר להתפנות.
חיים זקס: מה זה הזמן הסביר לדעת אדוני?
דוד רותם: אתה עכשיו תופס אותי בגרון ושואל מה הזמן הסביר – אני לא יודע.
דוד רותם: אבל יכול להיות שאני צריך לתת לו 15 יום אחרי פסק- הדין כדי שיתחיל - - -.
דוד רותם: אין בעיה – קיבלתי פסק-דין, אני צריך לפנות.
דוד רותם: אני יודע, אני לא בסדר.
דוד רותם: אני צריך למצוא דירה, להזמין מובילים.
דוד רותם: הרי אתם אומרים בחוק הזה שהמשטרה צריכה 30 יום כדי לבצע את הפינוי.
דוד רותם: היא לא יכולה להגיד זמן קבוע, היא לא יכולה להגיד: אני אבוא בראשון לינואר, אלא בין היום לבין הראשון לינואר – כל אחד מ-30 הימים.
דוד רותם: כי צריך להתארגן עם מובילים ועם מחסן ועם כל הדברים האלה – תנו גם לי להתארגן.
חיים זקס: בהתארגנות יש שני שלבים: עד פתיחת התיק, ומפתיחת התיק עד המועד שאפשר להתחיל בביצוע פסק-הדין.
חיים זקס: אז המועד שאפשר ממנו להתחיל בביצוע פסק-הדין הוא מסיום תקופת האזהרה, שזה לפחות 20 יום.
חיים זקס: אנחנו עדיין בשלב הראשון שבו אי אפשר להיכנס לפתחה של לשכת ההוצאה לפועל - - -
דוד רותם: נכון, כי אני שומר חוק, קיבלתי פסק-דין ואני מתחיל להתארגן לצאת.
דוד רותם: למה שתפתח לי הוצאות נוספות?
חיים זקס: השאלה היא באיזה דרכים אפשר לדאוג לאותו חייב, לאותו שוכר, שלא מתפנה מהדירה, וצריך לתת לו את השהות.
חיים זקס: השאלה היא אם זה אמור להתנהל בדרך של בקשה לעיכוב ביצוע – שיכול להיות בבית-המשפט.
חיים זקס: או בקשה לעיכוב ביצוע, שיכול להתנהל גם מול רשם ההוצאה לפועל.
חיים זקס: השאלה היא אם אנחנו צריכים לסגור את האפשרות בפני הזוכה להגיע בכלל, תוך תקופה מסוימת, ללשכת ההוצאה לפועל.
דוד רותם: אני אגיד לך למה – שלא יפתח תיק מסיבה פשוטה: ראשית, זה עולה כסף.
דוד רותם: שנית, כל הזמן אני שומע איך ההוצאה לפועל הופכת ליותר משוכללת, והכול עובד שם כמו שעון – אני בא יום אחר-כך, פותח תיק, תוך שלושה ימים ממציאים את זה עם אזהרה והכול, אחרי כך וכך זמן יש הודעת פינוי ונגמר הסיפור.
דוד רותם: אז אני אומר: תירגעו, עוד שבועיים לא יקרה כלום.
חיים זקס: כשאנחנו מדברים שזה עולה כסף, יש לכך שני צדדים: צד אחד, כנראה שהעלויות שכרוכות בשהות הזאת, נופלות רק על הזוכה.
חיים זקס: ההמתנה הנוספת הזאת עולה לו כסף – זה כסף שהוא לא יכול לדרוש את השיפוי עליו.
חיים זקס: בכל מקרה ההליך שמתנהל כרגע, הוא הליך נפרד מהליך התביעה הכספית נגד השוכר.
חיים זקס: לפי פרק ט"ז יש שני הליכים נפרדים – הליך פינוי והליך תביעה כספית.
חיים זקס: בדרך כלל ההליך העיקרי שאני רוצה לנהל הוא הליך הפינוי.
חיים זקס: כל התביעות הנוספות של השהות הנוספת, זו עלות שנופלת על הזוכה שצריך לנהל הליך נוסף על הנזקים שנגרמו לו – גם על הנזקים הנוספים שנגרמו לו בגלל שהוא לא יכול לפתוח תיק בהוצאה לפועל.
חיים זקס: נכון שיש עלויות פתיחת תיק – שהן זניחות – מול העלויות, נניח שאם זה 30 יום, אז 30 יום של שכירות ועלויות נוספות שנופלות על הזוכה.
ענת ליברמן: אני מבקשת להוסיף שאי-אפשר לשכוח שהעלויות הראשונות של פתיחת התיק מוטלות על הזוכה.
ענת ליברמן: אני יכולה להניח, ולצערי הרבה פעמים הם לא רואים את החזר ההוצאות האלה.
ענת ליברמן: אני חושבת שאם מדובר בהליך שהתנהל כמו שצריך, הוא לא יחשוש לפתוח את התיק – גם אם הוא לא יקבל אחר-כך את החזר ההוצאות.
ענת ליברמן: אבל אני כמעט בטוחה שכל זוכה הגיוני, גם אם ניתן פסק-דין בהעדר וכו' – ואני חושבת שגם לפסק-דין שניתן בהעדר, קדמו הליכים והחייב ידע שמתנהל נגדו הליך ויכול להיות שהוא יצטרך לצאת מהבית.
ענת ליברמן: אבל בכאלה מקרים אני בטוחה שהזוכה יחשוב פעמיים לפני שהוא ישלם את הוצאות פתיחת התיק – לפני שהוא יודע שהאדם יודע שהוא צריך להתפנות.
ענת ליברמן: כלומר, גם זוכים לא ממהרים – ולו רק בגלל שיקולים רציונאליים – שאולי הם לא יקבלו את כספם.
ענת ליברמן: דבר נוסף, אני חושבת שגם אם מדובר בסדר דין מקוצר, אי-אפשר להתעלם מהעובדה שהיה הליך בבית-המשפט והחייב היה מודע לו.
ענת ליברמן: זה שהוא מתחמק; לא מבקש רשות להתגונן; לא מגיע לדיון ולא עושה דבר – כל זה לא מאפשר לתת לו עוד הקלות ולעודד את ההשתמטות הזו.
נעמה מנחמי: אבל גם אם הוא הגיע והיום ניתן פסק-דין - - -
ענת ליברמן: אז אם הוא הגיע שיבקש עיכוב ביצוע, שיבקש לערער.
דוד רותם: אנחנו נקבע להוצאה לפועל, ולא לחייב, זמנים נוקשים.
דוד רותם: כי אי-אפשר שבית-המשפט פסק, וההוצאה לפועל תחכה ותדון וכו'.
נעמה מנחמי: בעניין סעיף קטן 6(ג), האם אתה מציע שלא להוסיף את התיקון המוצע, או שאתה מעוניין לקבוע זמן מקוצר יותר, כמו 15 ימים?
דוד רותם: אני רוצה זמן מקוצר יותר – 15 ימים.
נעמה מנחמי: אוקי, אז אנחנו ננסח את זה מאוחר יותר – 15 ימים להגשת בקשה.
יחזקאל סיבק: אפשר לשאול שאלה לגבי סעיף קטן 6(ג)?
יחזקאל סיבק: היות שהחוק הזה מתוקן אחת ל-, יכול להיות שדווקא התיקון הזה מכין את התיקון הבא.
יחזקאל סיבק: כי מה ההבדל בין צו פינוי, לבין למשל, פסק-דין של צו עשה למסירת חפץ אחר?
יחזקאל סיבק: כלומר, האם כשנגיע למקרים של פסק-דין לביצוע – פסק-דין בעין – למסירת חפץ, שגם נקבע בו מועד, שהוא זהה לחלוטין במהות שלו, לפסק-דין לפינוי – אז נתקן את הסעיף הזה מחדש?
יחזקאל סיבק: ונוסיף גם את - - -
דוד רותם: כן, הם נהנים לשבת פה.
דוד רותם: הם נהנים לבוא לוועדה הזאת.
דוד רותם: הם כל הזמן מגישים חוקים.
ענת ליברמן: כדי לוודא שהבנו, כי אנחנו נצטרך לדווח על העניין הזה ולבקש את ההסכמה – אז במקרה שנקבע מועד לביצוע - - -
דוד רותם: אתם לא צריכים לבקש הסכמה.
דוד רותם: אתם יכולים להודיע לי שאתם מתנגדים.
ענת ליברמן: אנחנו לא רוצים להתנגד מעכשיו.
ענת ליברמן: אנחנו רוצים - - -
דוד רותם: אני רוצה להזכיר לכם שאני מצביע ולא אתם.
ענת ליברמן: אוקי.
ענת ליברמן: אבל רק שנבין, מה היתה החלטת הוועדה?
ענת ליברמן: 15 יום, אבל אם נקבע מועד לביצוע אז בסמוך למועד - - -, מיד לאחר שחלף המועד לביצוע.
נעמה מנחמי: זאת אומרת שתיאורטית, לפחות, יכול להינתן מועד ביצוע למחר - - -
דוד רותם: הם לא ערעור על בית-המשפט.
דוד רותם: אם השופט קבע - - -
נעמה מנחמי: תשומת-לב הוועדה שטכנית, אם בית-המשפט ירצה - - -
דוד רותם: אם בית-המשפט יקבע פינוי מהיום, אז מחר אפשר לפתוח תיק הוצאה לפועל.
דוד רותם: אני לא מאפשר לעקוף פסקי-דין של בית-משפט.
שני רבינוביץ: זה קיים כבר היום.
חיים זקס: זה המצב היום.
נעמה מנחמי: אני רק רציתי להבהיר.
דוד רותם: בסעיף קטן 7(א) אני מבקש לעשות תיקון – "משהוגשה בקשת ביצוע, ימציא מנהל לשכת ההוצאה לפועל לחייב אזהרה, בתוך שבעה ימים - - - ".
נעמה מנחמי: שבעה ימים עוסקים בכל המצאת אזהרה, אז בוא נגיע לדבר הספציפי.
דוד רותם: לא, מכיוון שלהוצאה לפועל אין בעיה.
דוד רותם: לא רוצה לגרום נזקים לאדם – אז תגישו את זה בזמן.
ענת ליברמן: כן, את זה הם ממציאים.
נעמה מנחמי: כתוב שהכול בתקופה של 20 ימים.
נעמה מנחמי: אה, סליחה.
דוד רותם: אני לא רוצה 20 ימים.
דוד רותם: לא, 20 ימים זה התקופה שבה אני צריך לקיים.
דוד רותם: לא כתוב תוך כמה זמן הם ימציאו.
ענת ליברמן: אבל אדוני, לא אנחנו ממציאים.
ענת ליברמן: בחלק גדול מהפעמים מי שממציא את האזהרה – שבמקרה שלנו היא גם הודעת פינוי, אבל זה לא משנה – זה בא-כוח הזוכה.
דוד רותם: בא-כוח הזוכה הוא במקרה זה שליח שלכם.
ענת ליברמן: לא, אם יש לו עורך-דין, אז העורך-דין עושה את זה עבורו, לא אנחנו.
דוד רותם: "משהוגשה בקשת ביצוע, ימציא מנהל לשכת ההוצאה לפועל לחייב אזהרה - - - ".
דוד רותם: על פי החוק - - -
ענת ליברמן: כן, "- - - או מי מטעמו".
ענת ליברמן: לפי סעיף 5 לחוק אז הדברים האלה - - -
דוד רותם: "- - - או מי מטעמו".
דוד רותם: זאת אומרת שאתם אומרים לעורך-הדין של הזוכה: תמציא במקומי.
דוד רותם: אבל הוא ממציא בשמכם – תדאגו שהוא ימציא את זה תוך שבוע.
דוד רותם: היום, כשמוציאים צו מניעה או צו עיקול, אז יש בתקנות סדר הדין האזרחי - - -
יחזקאל סיבק: עיקול לפני הגשת תביעה.
דוד רותם: שצריך להגיש את זה - - -
יחזקאל סיבק: עיקול לפני הגשת תביעה – אתה צריך להגיש את התביעה תוך שבוע.
דוד רותם: לא, שצריך למסור את הצו - -
יחזקאל סיבק: תוך 3 ימים.
דוד רותם: - - תוך שלושה ימים.
יחזקאל סיבק: באיכון.
דוד רותם: ואם לא, הצו מתבטל.
דוד רותם: אין בעיה – אז אתם תפקחו תוך כמה זמן מגישים.
דוד רותם: הרי אי-אפשר לגרום נזקים.
דוד רותם: אני פתחתי תיק הוצאה לפועל – אי-אפשר לגרום לי נזקים.
ענת ליברמן: אדוני צודק, אבל יש כמה דרכים להמצאת אזהרה: יש המצאת אזהרה בדואר רשום עם אישור מסירה, שזה תלוי בבנק הדואר.
אריה כהן: לפי הקריטריונים של בנק הדואר.
ענת ליברמן: לפי הקריטריונים של בנק הדואר.
ענת ליברמן: יש את המסירה האישית שעורך-דין יכול לעשות, ואנחנו יכולים להגיד לו.
ענת ליברמן: ובסופו של דבר, אם לא הצליחו להמציא, יש את ההדבקה שצריכה להיות ב"שקידה ראויה": הוא צריך להגיע שלוש פעמים, בשעות שונות של היום – אז קצת קשה להגביל את זה לשבעה ימים.
דוד רותם: את יודעת מה אפשר לעשות בשבעה ימים?
דוד רותם: אפשר להגיע כל יום.
ענת ליברמן: אבל צריך להגיע בשעות שונות, וצריך שיהיה - - -
דוד רותם: שעות שונות – אני פתחתי ביום ראשון, אז ביום שני ילכו פעם אחת; ביום שלישי ילכו פעם שנייה; ביום רביעי ילכו פעם שלישית ופעם רביעית; וביום חמישי ידביקו.
דוד רותם: אני מסכים אתכם שזה בלתי אפשרי, אבל אתם מבינים שאתם לא יכולים להציג את העניין הזה, שכאילו לבעל הדירה – הזוכה – נגרם נזק, ולכן צריך לקצר את המועדים, כי אתם לא מוכנים לקחת על עצמכם חובת מועדים.
נסים אוג'ר: זה גם אומר משהו על ה-15 יום.
דוד רותם: 15 יום אפשר להתארגן.
יחזקאל סיבק: אולי חלק מהפתרון של קיצור המועדים, מעבר לזה שאפשר לחשוב על הוצאה לפועל - - -, כמו שעושים ב"פירוק שיתוף".
יחזקאל סיבק: כלומר, לו הליך הפינוי היה נמשך בצורה מסוימת בתיק האזרחי, זה היה מקצר משמעותית את התהליך.
יחזקאל סיבק: אבל אני שם את זה בצד – זה לא הדיון היום.
יחזקאל סיבק: יכול להיות שאפשר לקצר את הטווחים מבחינת החשש שלא יודעים על פסק-הדין, לזה שנכניס כאחת מהנקודות, milestone, לאורך הנתיב את המסירה של פסק-הדין, גם לפני שנפתח תיק ההוצאה לפועל.
יחזקאל סיבק: כי נפתח תיק ההוצאה לפועל, הרי יש את הזמן לאזהרה – זה ייקח זמן, ועד שהמערכת תשתכלל ותוכלו להפיק את זה בלשכה, זה יהיה פרק זמן לא קצר.
יחזקאל סיבק: כלומר, מי שזכה בפסק-הדין, למסור את פסק-הדין לנתבע.
ענת ליברמן: אבל זה צריך להיות בשלב הקודם להוצאה לפועל – בבית-המשפט.
יחזקאל סיבק: זה בשלב הקודם, אבל זה נותן לך שקט נפשי – כהוצאה לפועל – שזה נמסר לו.
יחזקאל סיבק: זה מאפשר לך לקצר טווחים.
ענת ליברמן: אני מסכימה, לדעתי זה תיקון הכרחי, אבל זה בתקנות סדר הדין האזרחי.
ענת ליברמן: לדעתי כל פסק-דין צריך להיות מומצא לצדדים – לא רק פסק-דין של פינוי.
יחזקאל סיבק: אבל פה האינטרס שלך הוא שזה יקרה.
יחזקאל סיבק: כי את אומרת: אני צריכה לבצע את מה שהם שלחו אותי לבצע, ואני חוששת שלא קיבלו.
ענת ליברמן: גם בפסק-דין כספי זה ככה.
ענת ליברמן: אני אשמח לתיקון בתקנות סדר הדין האזרחי שיחייב לשלוח כל פסק-דין.
יחזקאל סיבק: אל תתחילי עם כל פסק-דין לשלוח.
ענת ליברמן: למה לא?
ענת ליברמן: גם פסק-דין כספי שמגיע לביצוע בהוצאה לפועל, לא ראוי שלפני-כן, בוודאות, הוא יקבל אותו.
יחזקאל סיבק: - - - לא כזאת, כי את לא מקצרת את תקופת האזהרה.
יחזקאל סיבק: את לא מבצעת הליך של ביצוע בעין.
יחזקאל סיבק: הרי התהליך בפסק-דין כספי הוא לא של ביצוע בעין – הוא לא פעולה של עשייה מיידית – הוא פעולה של תהליך - - -.
ענת ליברמן: אבל גם פה הוא מקבל אזהרה ובה הודעה שיש פסק-דין.
יחזקאל סיבק: אני מעלה את זה כנקודה למחשבה, כי זה יכול לעזור לך לקצר את טווחי הזמן בהוצאה לפועל.
יחזקאל סיבק: אם את יודעת שמסרו לו – זה לא משנה שעוד לא יצאה לו אזהרה – אבל כבר מסרו לו את פסק-הדין.
ענת ליברמן: אבל זה לא במגרש שלנו.
ענת ליברמן: אם היתה לי אפשרות - - -
יחזקאל סיבק: אבל את יכולה לכתוב אצלך: ובלבד שנמסר לו פסק-הדין לפחות 15 ימים - - -
ענת ליברמן: איך אני - - -
דוד רותם: עורך-הדין סיבק, אל תתקן ככה את תקנות סדר הדין האזרחי.
יחזקאל סיבק: לא, אני מדבר על ההוצאה לפועל, בלי לתקן את תקנות סדר הדין.
יחזקאל סיבק: גם בחוק ההוצאה לפועל אפשר להגיד את המשפט: ובלבד שנמסר לו פסק-הדין x ימים לפני.
דוד רותם: איך הוא יידע?
דוד רותם: איך ההוצאה לפועל תדע אם נמסר לו?
יחזקאל סיבק: מה זאת אומרת?
יחזקאל סיבק: יביאו אישור מסירה.
יחזקאל סיבק: בדיוק כמו שעושים בכל דבר.
דוד רותם: אישור מסירה מאיפה?
יחזקאל סיבק: איך ההוצאה לפועל - - -
דוד רותם: אישור מסירה של ההוצאה לפועל, או של בית-המשפט, או של מי?
אריה כהן: בית-המשפט.
יחזקאל סיבק: זה לא משנה איך - - - את אישור המסירה הזה.
ענת ליברמן: זה משנה, כי צריך לפתח את זה באיזה שהיא צורה.
דוד רותם: זה מאד משנה, כי אם אני לא מאפשר לפתוח תיק הוצאה לפועל, אז לא יהיה אישור מסירה של ההוצאה לפועל.
יחזקאל סיבק: אישור המסירה של ההוצאה לפועל ייצא בכל מקרה – הרי זה לא יעצור את מסירת האזהרה.
יחזקאל סיבק: אבל כולם פה חוששים שאדם מקבל פסק-דין לפינוי – והחשש הזה אמיתי – וכל העולם נוחת עליו.
יחזקאל סיבק: אז דבר ראשון, אני רוצה, בתור חברה, שהוא יידע הכי מוקדם שאפשר שיצא נגדו פסק-דין.
יחזקאל סיבק: ברגע שהוא יידע, אני יכול לעשות לו דברים יותר חמורים.
יחזקאל סיבק: אז זה חייב להיות milestone.
יחזקאל סיבק: אפשר לשלב את זה בכל מיני נקודות לאורך הציר, אבל ברור שמסירת פסק-הדין היא נקודה קריטית.
נסים אוג'ר: אפשר לומר משפט?
נסים אוג'ר: במצבים בהם בתי-המשפט נותנים פסק-דין לפינוי, הם כותבים: ובלבד שפסק-הדין נמסר אישית לחייב, ואז זה יכול לענות על מה שהוא - - -
דוד רותם: כן, אבל אני לא יכול להכריח את בתי-המשפט איך לכתוב.
דוד רותם: נאמר ככה – בסוף סעיף קטן 7(א) כתוב:
דוד רותם: "לאזהרה יצורף העתק מאושר של פסק-הדין - - - אם לא הומצאו לחייב קודם לכן, וכן העתק הוראת תשלום - - - "העתק" של פסיקתה - - -" וכו'.
דוד רותם: זאת אומרת, בכל מקרה פסק-הדין יהיה לו באזהרה.
יחזקאל סיבק: אבל עכשיו בוא - - - זמן.
דוד רותם: עכשיו אני רוצה שיחכו 15 יום, עד שמוציאים לו את האזהרה.
יחזקאל סיבק: יפה.
יחזקאל סיבק: זה 15 יום להוצאת האזהרה, והאזהרה יוצאת מהרגע שביקשתי אותה, תוך כמה זמן נוסף?
ענת ליברמן: בדרך כלל יוצאת תוך שבעה ימים.
יחזקאל סיבק: אופטימי – שבועיים, בואי נגיד, וזה לא - - -
דוד רותם: לא, מה קרה לך?
דוד רותם: ההוצאה לפועל הולכת ומשתכללת, הכול מחשבים היום – שבעה ימים
יחזקאל סיבק: לא, אני לא אומר שלא, אני בטוח שכן, וגם שתהיה אפשרות להפקה - - -.
יחזקאל סיבק: היום זה לא עובד ככה.
יחזקאל סיבק: היום פרק הזמן הרלבנטי להפקת אזהרה לוקח זמן, ואם דפוס "בארי" שולח את זה בדואר, זה יגיע אחרי חודש ולא אחרי שבועיים.
דוד רותם: זה כבר לא עובד - - -
ענת ליברמן: לא, אחרי שבעה ימים זה מגיע.
אריה כהן: לא, גג שבועיים.
דוד רותם: לא, עורך-הדין סיבק נאמר ככה: אפשר לזרוק הרבה על ההוצאה לפועל, אבל אתה רוצה לבצע מהר את פסק-הדין?
דוד רותם: לך תבצע מסירה אישית.
יחזקאל סיבק: אבל אין לי את האזהרה, זו הבעיה.
דוד רותם: מה זה אין לך את האזהרה?
דוד רותם: כשאני פותח תיק בהוצאה לפועל – אני לא יודע מה היום – אבל כשהייתי צעיר היינו פותחים תיק, מכינים אזהרה, - - -
יחזקאל סיבק: זה לא קיים היום אדוני, זה רק דרך דפוס "בארי", זה מה שאני אומר.
יחזקאל סיבק: המצב יחזור ככה, צריך להבין את זה – אין דבר כזה לקבל אזהרה בלשכה.
אריה כהן: אנחנו שולחים את הבקשה לדפוס "בארי" שמכניס אותה, ושולח לנו ללשכה - - -
נסים אוג'ר: אם זה לא נמסר דרך דפוס "בארי", אתה יכול לעשות אישית – זה הנוהל.
נעמה מנחמי: למה אתם לא עושים את זה בעצמכם?
ענת ליברמן: כי זה טופס מיוחד – זה לא - - -.
קריאה: לקנות.
ענת ליברמן: יש מיליונים.
אריה כהן: האזהרה זה טופס מיוחד.
אריה כהן: אמור להיות לא יותר משבעה ימים – דפוס "בארי" אמור להדפיס, לקבל - - - את הקובץ בעיבוד לילה.
אריה כהן: הם מפיקים, צוברים אצלם, עושים פרה-פרינט ושולחים לנו.
יחזקאל סיבק: מר כהן, זה לא שבעה ימים.
אריה כהן: אז אם יש תקלות, אנחנו - - -.
אריה כהן: על פי החוזה איתם, הם צריכים לעשות את זה בשבעה ימים.
נעמה מנחמי: התיקון הבא המוצע, נועד לקצר את הזמן המצטבר של הליך האזהרה והליך הודעת הפינוי, ומוצע לאחד אותם להליך אזהרה והודעת פינוי ביחד.
נעמה מנחמי: כלומר, כבר בעת האזהרה תינתן הודעה על פינוי.
נעמה מנחמי: מוצע שהמועד לפינוי יהיה 20 ימים מיום ההמצאה.
נעמה מנחמי: נזכיר שקודם לכן, האזהרה נשלחה 20 יום מראש, והודעת הפינוי עוד 21.
נעמה מנחמי: כלומר, אנחנו מקצצים ממועד של 41 יום למועד המוצע כרגע של 20 יום.
נעמה מנחמי: על רקע זה נקרא את התיקון של סעיף 7.
יחזקאל סיבק: אז צריך תיקון מקביל בתקנות, כי נוסח האזהרה בתקנה 12 לא מתאים - - -
ענת ליברמן: אנחנו נתקן את התקנות ונתאים את זה.
נעמה מנחמי: סעיף קטן 7(א) – "משהוגשה בקשת ביצוע, ימציא מנהל לשכת ההוצאה לפועל לחייב אזהרה שעליו למלא אחר פסק-הדין, או לשלם את החוב הפסוק בשיעורים שנקבעו בהוראת תשלום לפי סעיף 69א או בצו לפי סעיף 69(ב), או להגיש בקשה לצו תשלומים לפי סעיף 7א, והכול בתוך תקופה של 20 ימים מיום המצאת האזהרה ואולם לעניין בקשה לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר רשאי רשם ההוצאה לפועל לקבוע תקופה אחרת [ובלבד - - - שלא תפחת ממועד זה - - - אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו]".
נעמה מנחמי: זה הנוסח המוצע האחרון – הוא לא הנוסח שהופיע בהצעת החוק.
נעמה מנחמי: כלומר, כרגע אנחנו מדברים על מינימום של 20 יום, אבל ניתן יהיה לקצץ אותו, ובלבד שזה יהיה מטעמים מיוחדים שיירשמו.
דוד רותם: זה לא יפחת מ-10 ימים בכל מקרה.
נעמה מנחמי: אוקי, אז נכתוב.
דוד רותם: כמו שכתוב – "- - - [ובלבד שלעניין פינוי דירת מגורים, לא תפחת התקופה מ-10 ימים, אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו].
נעמה מנחמי: אז יש פעמיים "[- - - אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו]", ואין לזה משמעות.
נעמה מנחמי: אפשר להוריד את ה"[- - - אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו]", אבל אז אתה מגביל את הרשם, כך שלא יהיו לו עשרה ימים.
דוד רותם: אני רוצה שזה לא יפחת מעשרה ימים, ושלרשם יהיו טעמים מיוחדים להוריד מ-20 לעשרה.
נעמה מנחמי: אוקי.
נעמה מנחמי: זאת אומרת, זה לא יפחת מ-20 יום, אלא מטעמים מיוחדים שיירשמו, ולעניין דירת מגורים – לא יפחת מעשרה ימים.
שני רבינוביץ: אדוני, נחזור למה שאמרתי לפני כן שאני חושבת שצריך לתת הזדמנות, ולא לבצע שום דבר לפני שפסק-הדין הפך לחלוט.
שני רבינוביץ: אם אנחנו לוקחים בחשבון את ה-15 יום, אז אני חושבת שההודעה לפינוי – גם אם מאחדים את זה עם האזהרה – זה צריך להיות לפחות 30 יום, כך שביחד יש את ה-45 יום שיש למישהו זכות לערער.
יחזקאל סיבק: התשובה צריכה להיות, בסופו של דבר, צמצום זמן הערעור על פסקי-דין.
יחזקאל סיבק: אין מה לעשות.
שני רבינוביץ: סך הכול, עדיין מקצצים הרבה – הופכים את זה - - -
יחזקאל סיבק: - - - חייב להגיע לזה.
שני רבינוביץ: אבל זה לא כאן.
יחזקאל סיבק: אדם שמחכה 45 יום עד סוף התקופה - - -
שני רבינוביץ: כאן מדובר ב-45 יום.
שני רבינוביץ: אתם מקצצים את זה ממה שזה היום – 30, פלוס 20, פלוס 20.
שני רבינוביץ: זה עדיין קיצוץ משמעותי.
יחזקאל סיבק: אבל זה לא הגיוני לאדם - - - שגם מחכה 45 יום וגם לא מגיש בקשה לעיכוב ביצוע – זה לא מסתדר.
שני רבינוביץ: המציאות היא לא שאנשים מחכים, אלא אנשים שלא יודעים מה לעשות, שלא מיוצגים.
יחזקאל סיבק: - - - את המציאות.
יחזקאל סיבק: אז שהסיוע המשפטי, במקרים של פינוי מושכר, לא יחכה חצי שנה, אלא ייתן סיוע בתוך שבועיים.
שני רבינוביץ: נכון, אבל האדם צריך לדעת לפנות לסיוע משפטי, שזה לא תמיד קורה.
יחזקאל סיבק: אז יהיה כתוב בכל פסק-דין לפינוי, כרוטינה של הנהלת בתי-המשפט - - -
שני רבינוביץ: בכל מקרה, תקנות - - -
דוד רותם: לא יהיה כתוב בשום פסק-דין.
דוד רותם: אתה מכתיב לשופט מה יהיה כתוב.
יחזקאל סיבק: לא, חלילה וחס.
דוד רותם: לא, רבותי, בואו נאמר ככה: איש לא יודע מה לעשות, זה נכון.
דוד רותם: אבל גם אם אני אתן לו 60 יום, הוא לא יידע מה לעשות.
שני רבינוביץ: אבל תקנות סעד נותנות לו 45 יום – לפחות ניתן לו את זה.
דוד רותם: לא, אני לא אתן לו את זה.
דוד רותם: אני רוצה לשנות את זה, כי האיש הזה עדיין גר בדירה של מישהו אחר וגורם לו נזק.
שני רבינוביץ: אבל אתה פוגע בזכותו לערער.
שני רבינוביץ: יש לו - - -
דוד רותם: אני לא פוגע בזכותו לערער – אני נותן לו 15 יום, את מבינה?
דוד רותם: את יוצאת מתוך הנחה - - -
נעמה מנחמי: לא, אבל יכול להיות שה-15 יום לא אפקטיביים, מבחינתו, כי הוא עדיין לא קיבל את פסק-הדין, ולכן הוא - - -
דוד רותם: רבותי היקרים, אתם מבינים?
דוד רותם: אתם יוצאים מתוך הנחה - - -
נעמה מנחמי: יש לי הצעה - - -
דוד רותם: אתם יוצאים מתוך הנחה כזו: שהאיש לא קיבל הזמנה לדיון; שהאיש לא קיבל כתב תביעה; ששופט נתן פסק-דין בהיעדר מסירה; שהאיש לא קיבל את פסק-הדין; שהאיש לא יודע משום דבר.
דוד רותם: וואלה, אני מוכרח לומר לכם: הרבה שנים עסקתי בעריכת דין – אף פעם לא היו לי כאלה שלא ידעו על כלום.
ענת ליברמן: הם גם לא יודעים שהם גרים בבית שהוא לא שלהם - -
נסים אוג'ר: יש עידן חדש.
ענת ליברמן: - - והם לא משלמים שכר-דירה כבר שנתיים.
נסים אוג'ר: אני למעלה מ-20 שנה עסקתי בעריכת-דין, אני רואה דברים שלא ייראו.
ענת ליברמן: אדוני, בדרך כלל אדם כזה – לפני שהוא מוזמן לדיון – הוא יודע שכבר כמה זמן הוא לא משלם את שכר-הדירה, אז הוא לא צריך להיות מופתע מזה שהוגש נגדו הליך.
ענת ליברמן: בדרך כלל, רוב המשכירים לא רצים ופותחים הליך בבית-המשפט – גם להם לא משעמם בחיים, זה לא שהם מחפשים הליכים – בדרך כלל, כן מנסים לקבל את מה שמגיע להם.
ענת ליברמן: אז זה לא שהוא חי באיזה מקום ולא יודע ממה שקורה סביבו.
ענת ליברמן: אז גם זה, וגם זה וגם זה – זה קצת מוגזם.
נסים אוג'ר: לא חושב.
שני רבינוביץ: אני חישבתי את ה-15 יום, אני לא אומרת:
שני רבינוביץ: בואו נניח שהוא לא קיבל - - -
דוד רותם: אז יש 15 יום, ואחר-כך יש לו עוד 30 יום.
שני רבינוביץ: נכון.
שני רבינוביץ: בואו ניתן לו - - -
נעמה מנחמי: לא, כרגע יש לו עוד 20.
נעמה מנחמי: אם אתה רוצה לתת לו 30, אנחנו צריכים לשנות את זה.
דוד רותם: אני אתן לו 30.
דוד רותם: זה יהיה 30.
שני רבינוביץ: - - - בואו ניתן לו לפחות עוד 30 יום, ככה יש לו - - - חודשיים - - -
דוד רותם: זה יהיה 15 יום ועוד 30 יום, וזה הכול – אז יש לו 45 יום פלוס חמישה ימים במתנה.
שני רבינוביץ: זה מה שאני מציעה.
ענת ליברמן: אבל אדוני, ההצעה שלנו היא לא ל-30 יום, היא ל-20 יום.
דוד רותם: אז ההצעה שלכם וההצעה שלי היא 30 ימים.
ענת ליברמן: אני לא מוצאת למה צריך לאבחן את פסק-הדין הזה מפסק-דין רגיל?
ענת ליברמן: הרי גם בפסק-דין רגיל - - -
דוד רותם: כי זה פינוי דירה.
דוד רותם: אני זורק אדם מהדירה שלו.
ענת ליברמן: אדוני, זו לא הדירה שלו - -
דוד רותם: דירה שהוא גר בה.
ענת ליברמן: - - זו דירה שכורה.
דוד רותם: נכון, היא שכורה והוא גר בה.
נעמה מנחמי: יכול להיות שהוא גר בה 20 שנה.
ענת ליברמן: אם הוא לא מקיים את פסק-הדין כבר - - - מה?
דוד רותם: את יודעת כמה שנים יכול להיות שהוא גר בה?
ענת ליברמן: אז שיערער.
ענת ליברמן: בשביל זה ניתן פסק-דין.
דוד רותם: אז אני רוצה לתת לו – אני צריך לתת לו 45 ימים בשביל לערער.
דוד רותם: אז בואו ניתן לו 45 יום לערער.
שני רבינוביץ: בפסק-דין - - -
ענת ליברמן: אני לא כל כך מבינה מה זה שונה מפסק-דין - - -
שני רבינוביץ: זה לא שונה - - -
יחזקאל סיבק: - - - יש גם - - - להשעיית הליך.
יחזקאל סיבק: - - - בהוצאה לפועל.
שני רבינוביץ: לא, אבל בפסק-דין רגיל אין - - -
דוד רותם: רבותי היקרים, הכול טוב ויפה, אבל צריך לקבוע זמנים.
דוד רותם: אני הרי לא מדבר פה באנשים שגרים ברחביה – אלה אנשים שבקושי יודעים מה נעשה איתם.
דוד רותם: אז בואו ניתן להם קצת זמן, לא יקרה כלום – עוד העשרה ימים האלה.
ענת ליברמן: - - - יכול להגיש בקשה לעיכוב הליכים.
נעמה מנחמי: אם אנחנו משנים ל-30 יום, אז אנחנו משנים את סעיף 7 שיש לו משמעויות נוספות.
נעמה מנחמי: לכן יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות את זה כסעיף נפרד, מה אתם ממליצים?
דוד רותם: "- - - ואולם לעניין בקשה לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר - - -".
נעמה מנחמי: אוקיי, ננסח את זה – תהא התקופה 30 יום.
דוד רותם: כן, נכון.
חיים זקס: אדוני, אפשר להעיר?
חיים זקס: ההליכים של תקופת האזהרה והתקופה של עד פתיחת התיק, לא נועדו לאפשר לפסק-הדין להיות חלוט, עד לתחילת ניהול ההליכים נגד החייב – זאת לא המטרה.
חיים זקס: 30 יום זה משהו חדש בהוצאה לפועל, זה מתיקון 29.
חיים זקס: עד תיקון 29 היה אפשר לפתוח תיק מייד עם מתן פסק-הדין.
חיים זקס: בנוסף, יש את תקופת האזהרה.
חיים זקס: לתקופת האזהרה אין קשר לשאלת הפסק-דין חלוט או לא פסק-דין חלוט.
חיים זקס: לכן, כל התקופות האלה, כדי לדאוג לזה שפסק-הדין יהיה חלוט, זאת לא המטרה.
חיים זקס: המטרה היא: אם אדם רוצה להגיש ערעור, הוא יכול עם מתן פסק-הדין לבקש עיכוב ביצוע – הוא לא מוגבל לעשות את זה, הוא יכול לבקש השעיית הליך בהוצאה לפועל.
חיים זקס: זאת אומרת, הוא יכול לפנות או לבית-המשפט, או להוצאה לפועל לבקש השעיית הליך, או עיכוב ביצוע פסק-הדין ולכן אין טעם - - - את כל המערכת.
דוד רותם: אני מסכים איתך, אתה צודק בהחלט.
דוד רותם: כמה זמן היום עד שהוא פותח תיק הוצאה לפועל?
חיים זקס: כמה זמן היום?
חיים זקס: תלוי.
חיים זקס: אם ניתן - - -
דוד רותם: אם לא ניתן מועד, זה 30 יום.
חיים זקס: 30 יום.
דוד רותם: נשאיר את זה 30 יום, ואז לא נוריד בסעיפים למעלה ונלך בדרך שקיימת היום.
דוד רותם: תשלח לו אזהרה, אחר-כך תשלח הודעת פינוי.
דוד רותם: מצד אחד, אתה רוצה לקצר ומצד שני אתה אומר – לא חשוב, אני רוצה לקצר, עזוב את ה-30 ימים.
חיים זקס: כשאנחנו בחנו את המצב – קודם כל, כשדיברנו על המצב עם הסיוע המשפטי ועם עמותת "ידיד" לפני שהגשנו את ההצעה, כולם אמרו שהמצב היום לא טוב.
חיים זקס: כולם הבינו שכיום, אם לוקח סטאטוטורית לפחות 70 יום כדי להתחיל לנהל הליך נגד מישהו - - -
חיים זקס: זה לא תקין.
חיים זקס: בדקנו את כל השלבים ואמרנו: נראה האם ההשהיות, כל התקופות, רלבנטיות להליך הספציפי הזה, או שההליך הספציפי הזה שונה.
חיים זקס: כשהסתכלנו על ה-30 יום של פתיחת התיק, אמרנו שיש הבדל: קודם כל, המטרה של 30 יום היא לאפשר לאדם להתארגן – בדרך כלל זה במקרים של - -
ענת ליברמן: תשלום כספי.
חיים זקס: - - תשלום כספי, שהוא עכשיו, מהיום למחר, צריך להתארגן והוא לא יכול לעשות את זה – ללכת לבנק מחר ולתת את הכסף.
חיים זקס: כשמדובר בפסק-דין לפינוי, בנוסף לזה שברור שאתה יודע מה אתה צריך לעשות – אתה לא צריך ללכת לבנק, אתה צריך להתפנות מהדירה - - -
דוד רותם: לא, אתה צריך להעביר את המשפחה לדירה אחרת.