GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים זקס: - - - נכון, אבל בשביל זה יש את תקופת האזהרה – לא צריך תקופת התארגנות מעבר לתקופת האזהרה.
חיים זקס: מעבר לזה, אמרנו שיש הבחנה - - -
דוד רותם: תקופת האזהרה – כמה היא?
חיים זקס: 21 ימים.
ענת ליברמן: 20 ימים.
דוד רותם: 21 ימים.
דוד רותם: אני צריך בתקופה הזאת למצוא דירה, לחתום חוזה ובדרך כלל להביא מקדמה על החשבון, כי האיש יודע שזרקו אותי מדירה אחרת, כי אני ממהר.
ענת ליברמן: אבל אדוני, אנחנו שוב חוזרים לזה - -
ענת ליברמן: - - שזה לא תלוש.
ענת ליברמן: לפני כן היה פסק- דין – זה לא תלוש.
ענת ליברמן: זה אפילו לא כמו משכנתא – זה לא פינוי של משכנתא.
דוד רותם: תגידו, למה אתם מתעקשים?
דוד רותם: מה זה כל כך כואב לכם?
דוד רותם: הרי אתם לא מוכנים שאני אקבע לכם לוחות זמנים, אתם מבינים?
דוד רותם: אתם לא רוצים שאני אשנה את ההסכם שלכם עם דפוס "בארי".
חיים זקס: אנחנו רוצים הסדר שאנחנו חושבים שהוא ראוי.
דוד רותם: אתם תשלחו את זה לדפוס "בארי", הוא יחזיר לכם, אחר-כך נעשה מסירה.
דוד רותם: אצלכם הכול יכול להימשך זמן.
דוד רותם: אני צריך מהר.
ענת ליברמן: זה לא מדויק, כי גם אנחנו מנסים להתייעל, ובעזרת ד' נדפיס את האזהרות האלה, באופן מיוחד, בהדפסה מקומית כדי לחסוך גם את שבעת הימים האלה.
דוד רותם: עשו לי טובה, עזבו אותי מ"בעזרת ד'".
אריה כהן: - - - עזר הרבה מאד בשנתיים האחרונות.
ענת ליברמן: דווקא הוא עזר מאד בשנים האחרונות, יש תוצאות אדוני.
ענת ליברמן: יש הוכחות.
חיים זקס: אדוני, אני רוצה להעיר שבדקנו איך ההליכים האלה מתנהלים במדינות אחרות בעולם, ומצאנו - - - זה חשוב - - -
דוד רותם: איפה בעולם?
דוד רותם: תגיד לי איפה.
חיים זקס: אוסטרליה, ארצות הברית, אנגליה.
חיים זקס: מדינות מחוץ - - -
דוד רותם: איך זה מתנהל בארצות הברית ובאנגליה?
חיים זקס: לדוגמא, אם בארצות הברית ניתן פסק-דין, אין עיכובים – תוך שבעה ימים אפשר, זה תלוי ממדינה למדינה, כי החוקים מדינתיים – אז נניח בניו-יורק, בתוך שבעה ימים מדביקים על הדלת שאתה צריך להתפנות ואפשר לפנות אותך.
חיים זקס: אנחנו אמרנו - - -
נסים אוג'ר: תביא את המשכורת של ניו-יורק.
קריאה: לא קשור.
ענת ליברמן: גם שכר הדירה הוא - - -
דוד רותם: מה הדרישה לקבל פסק-דין בארצות הברית?
דוד רותם: בניו-יורק?
חיים זקס: אגב, נניח באוסטרליה, לצורך - - -
דוד רותם: עזוב אותי מאוסטרליה, אתה מבין?
דוד רותם: – את הקנגורואים, תעזבו אותי – אני רוצה ניו-יורק.
דוד רותם: אני רוצה לדעת כמה זמן אני צריך לחכות בניו-יורק כדי לקבל פסק-דין?
חיים זקס: אני לא יודע, אבל אני מניח שזה יותר קצר מישראל.
חיים זקס: אני יכול להביא לאדוני, יש מחקר השוואתי שבוחן את התקופות של הליך שמתנהל בבית-משפט לפינוי שוכר, והליך שמתנהל בהוצאה לפועל והמצב שראינו הוא שמדינת ישראל נמצאת במצב מאד לא טוב גם מבחינת ניהול ההליך בבית-המשפט, וגם מבחינת - - -
דוד רותם: נעזוב את ארצות הברית ונתקרב לאנגליה.
דוד רותם: קרוב.
דוד רותם: איך שם זה הולך?
דוד רותם: עד שאני מקבל פסק-דין, מה אני צריך להראות לבית-המשפט?
חיים זקס: אני לא יודע, לא בחנו את זה.
חיים זקס: בחנו את התקופה בהוצאה לפועל, ומצאנו שהתקופות לביצוע קצרות באופן משמעותי, ואין הליכים של עיכוב עד פתיחת תיק.
חיים זקס: נניח באנגליה, אין לשופט שיקול דעת להחליט מתי הוא יוכל לפנות את הדייר.
חיים זקס: הוא צריך לקבוע פסק-דין שתוך 15 יום צריך לפנות אותו.
חיים זקס: בארץ לדוגמא, אם נכמרו רחמיו של השופט הוא יכול לקבוע 30 יום, גם אם אותו שוכר הפר את פסק-הדין.
דוד רותם: באנגליה, תוך 15 יום צריך לפנות אותו?
חיים זקס: אני לא - - -, זה קצר יותר.
דוד רותם: כולל ההוצאה לפועל?
חיים זקס: כולל.
דוד רותם: אין בעיה, תביאו הצעת חוק כמו באנגליה ואתם תעמדו ב-15 יום.
דוד רותם: אל תתפוס רק צד אחד.
דוד רותם: אם החוק באנגליה אומר שההוצאה לפועל חייבת תוך 15 יום, קבלו את זה גם כן.
חיים זקס: אבל לא ההוצאה לפועל חייבת תוך 15 יום, מערכת ההוצאה לפועל צריכה לאפשר לזוכה לבצע את פסק-הדין שניתן לזכותו תוך תקופה מסוימת.
חיים זקס: כרגע המערכת מאפשרת, היא לא מערכת כופה.
חיים זקס: היא לא תכפה על הזוכה לבצע את פסק-הדין, או לא לבצע את פסק-הדין.
חיים זקס: כרגע המצב הוא שהזוכה מגיע עם פסק-הדין ואומרים לו: חכה 30 יום; אחרי זה תחכה עוד 20 יום; ואחרי זה תחכה עוד 21 יום.
חיים זקס: זה מצב לא סביר.
דוד רותם: לפי ההצעה שלכם, מועד ביצוע הפינוי בתוך 30 יום – כל אחד מ-30 הימים הבאים.
דוד רותם: אם עברו ה-30 ימים ולא ביצעתם?
ענת ליברמן: אז צריך לבקש עוד פעם.
דוד רותם: אז הרשם יקבע ב-30 הימים הבאים.
חיים זקס: נכון.
דוד רותם: זאת אומרת, לכם אין בעיה עם 30 הימים האלה.
דוד רותם: לכם יש בעיה עם ה-21 יום שבהם אני בעל הזכות.
חיים זקס: מהבחינה הזאת ההוצאה לפועל היא לא המערכת שיוזמת את ההליך, והיא זו שמוציאה את האדם מהבית.
חיים זקס: היא צריכה לאפשר באופן תקין את היכולת שלי לתאם עם הגורמים הנוספים שאני צריך לתאם איתם – עם גורמים בהוצאה לפועל והמשטרה – והתיאום דורש זמן, הוא לא פשוט, ואם אני צריך לקבוע מועד מסוים ומשהו "מתפקשש", אז אני צריך להתחיל את ההליך מההתחלה: לפנות לרשם ההוצאה לפועל, לבצע מסירה נוספת – כל הדברים האלה לוקחים זמן.
חיים זקס: כדי למנוע את הטרטור הזה, ושכל המערכת צריכה להתכוונן ליום אחד ספציפי שהרשם קבע, שהוא לא יודע אם המערכת יכולה לבצע את זה באותו יום – זה לא ישים.
דוד רותם: אני אגיד לך מה ישים מאד – שההוצאה לפועל תעבוד ותעמוד.
ענת ליברמן: אבל זו לא ההוצאה לפועל, בשלב הביצוע זה קבלנים והמשטרה.
דוד רותם: תתאמו עם המשטרה מראש שבכל 25, 26, 27 ו-28 לחודש, הם מעמידים לרשותכם שוטרים לפנות.
דוד רותם: קבלנים?
דוד רותם: תחתמו עם הקבלנים על חוזים כאלה שהם חייבים לתת לכם את זה תוך שבועיים.
דוד רותם: אתם לא יכולים לחתום איתם על חוזים חדשים?
דוד רותם: הבנתי, אז אל תבואו אליי בטענות.
נעמה מנחמי: לגבי ה-30 יום, ממילא המשטרה אמרה שהיא זקוקה ל-21 יום לפחות.
נעמה מנחמי: אם אנחנו מקצרים את התקופה מאזהרה והודעת פינוי - - -
דוד רותם: הגברת מנחמי, את קופצת לסעיף האחרון.
דוד רותם: חכי, בואי נלך לפי הסדר.
נעמה מנחמי: לא, אני חזרתי אחד אחורה.
דוד רותם: אנחנו באזהרה והודעה.
נעמה מנחמי: נכון, האזהרה וההודעה שמוצע להחליף באזהרה והודעה משולבת, המשטרה הודיעה שהיא זקוקה ל-21 יום לפחות.
חיים זקס: קודם כל, לא צריך את המשטרה בכל הליך.
חיים זקס: - - - צריך את המשטרה כדי לבצע כל - - -
דוד רותם: הרגע הסברתם שצריך לתאם עם הקבלנים והמשטרה, עכשיו לא צריך - - -
קריאה: - - - לא בכל אחת - - -
חיים זקס: לפעמים צריך ולפעמים לא צריך.
אריה כהן: עם המשטרה רק במצב שיש חשש.
חיים זקס: אבל החוק צריך להסדיר את האפשרות שבמצבים שצריך את המשטרה, יהיה אפשר לתאם איתם ויהיה אפשר לבצע את הפינוי.
דוד רותם: נכון, אבל מכיוון שהם צריכים לפחות 21 יום, אז צריך לתת להם את זה כי אחרת יהיו עוד ועוד פניות לרשם מכיוון שצריך תאריך חדש.
חיים זקס: בהנחה שאין מועד לפינוי.
חיים זקס: אם יש תקופת פינוי, אז הרשם - - -
דוד רותם: תקופת הפינוי לא תהיה 30 ימים, אם זו כוונתכם.
נעמה מנחמי: אוקיי, השארנו 30 ימים.
נעמה מנחמי: ניתן להפחית את זה מטעמים מיוחדים שיירשמו, אך לא פחות מעשרה ימים במקרה של דירת מגורים.
נעמה מנחמי: זה השינוי שהוועדה אישרה לגבי סעיף 7.
נעמה מנחמי: סעיף 7(א1), מוצע למחוק את הסיפא החל מהמשפט "- - - שר המשפטים - - -".
נעמה מנחמי: אני אקרא את הכול, כדי שזה יהיה בקונטקסט: " האזהרה תכלול, לפי העניין, הודעה לחייב בשפה פשוטה וברורה כי אם אין ביכולתו לעמוד בתשלום החוב הפסוק במלואו או בתשלומים שנקבעו לו, עליו להתייצב לחקירת יכולת בלשכת ההוצאה לפועל, בתוך 21 ימים מיום המצאת האזהרה או בתוך מועד אחר שנקבע באזהרה, ולהמציא מסמכים שיפורטו באזהרה;", כלומר, מדובר גם על אזהרות כלליות, זה לא על פינוי מושכר.
נעמה מנחמי: "החייב יוזהר, בין היתר, כי אם לא ישלם את החוב הפסוק או את התשלומים ולא יתייצב לחקירת יכולת, יראו אותו כחייב המשתמט מתשלום חובותיו וניתן יהיה לדרוש מסירת מידע עליו בלא הסכמתו מרשימת גורמים, להטיל עליו הגבלות כאמור בפרק ו'1 או לנקוט הליכי הבאה ומאסר לפי פרק ז'2; שר המשפטים, באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בדבר מידע נוסף שיש לכלול באזהרה".
נעמה מנחמי: ההצעה היא להוריד את הסעיף הזה, כך שהוא יחול גם על סעיף 7(א2).
ענת ליברמן: אדוני, אם אפשר לחזור לנקודה הקודמת?
ענת ליברמן: מפריע לנו שיהיו אזהרות של 20 ימים ושל 30 ימים – זה מסרבל את המערכת, ולא נוח לזכור את זה.
ענת ליברמן: אנחנו מנסים שהדברים יהיו פשוטים ואולי עדיף שבפתיחה יהיו 30 ימים ולא 15 ימים, למרות שקשה לנו עם זה מבחינה עקרונית, ולהשאיר את 20 הימים של האזהרה, כדי שתהיה הקבלה להליכים אחרים, כי זה מאד קשה.
ענת ליברמן: גם בפתיחה, אז יש כאלה שאפשר לפתוח מייד כמו מזונות, כאלה שצריך לחכות 15 ימים וכאלה שצריך לחכות 30 ימים, וגם האזהרה.
ענת ליברמן: ההוצאה לפועל הופכת למורכבת.
יחזקאל סיבק: אבל אתם יוצרים את זה עם הסעיפים - א, ב(2), ג שמפנה לסעיף 36 ד, ה.
ענת ליברמן: אבל זה מסובך.
יחזקאל סיבק: מי - - - פה את זה בכלל?
ענת ליברמן: בסדר, אבל - - -
יחזקאל סיבק: עו"ד ליברמן, אני צרכן של זה ואני לא מסוגל לקרוא את החוק.
ענת ליברמן: אני אומרת להיפך – אנחנו מנסים לעשות משהו יותר פשוט.
ענת ליברמן: אם יושב ראש הוועדה אמר לפני כן: בסדר, צמצמנו שם 15 ימים ועשינו רק 15, אז פה נאריך ל-30 ימים במקום 20.
ענת ליברמן: אני אומרת, במקום לעשות את החלוקה הזו, נשאיר את הדברים כמו שהם – נשאיר 30 ימים בפתיחה, שלא מתווספות אליו הוצאות פתיחת תיק – ואני לא מתקטננת על הימים, כי זה יוצא פחות חמישה ימים – ופה זה יישאר 20 ימים.
ענת ליברמן: לנוע כל הזמן בין הליכים כאלה שזה ככה, והליכים אחרים שזה ככה, זה יוצר סרבול – אנשים לא זוכרים האם באזהרה הזו יש 20 ימים או 30 ימים?
ענת ליברמן: אנחנו מנסים ליצור אחידות, כמו שעשינו עם השטרות והתביעות על סכום קצוב שאיחדנו את ימי ההתנגדות.
נעמה מנחמי: יש קושי עם זה.
נעמה מנחמי: אני מסכימה שצריך לנסות לאחד ולעשות את הדברים בצורה יותר קלה מבחינת היכולת לזכור אותם, אבל אני רואה שוני עקרוני בין הזמן שאנחנו נותנים לפתיחת תיק, לבין המועד לאזהרה והודעת הפינוי.
נעמה מנחמי: אני יכולה להניח שייתכן מצב שהאזהרה והודעת הפינוי הם נקודת הזמן הראשונה שבה החייב, או המפונה העתידי, שומע על פסק-הדין.
נעמה מנחמי: זאת אומרת, זה לא עזר לו שהמתינו 30 יום בפתיחת התיק.
ענת ליברמן: אנחנו חוזרים לטיעון הנגדי שהעלו פה.
ענת ליברמן: אבל ככה, אם אנחנו מחכים 30 ימים, אז יש לו 30 ימים לפני שמוטלות עליו הוצאות פתיחת התיק בהוצאה לפועל.
ענת ליברמן: - -
ענת ליברמן: - - אז לכל דבר יש את ההיגיון הזה וההיגיון הזה.
נעמה מנחמי: אבל אולי הוא לא יודע את זה.
יחזקאל סיבק: תעשי אגרה נדחית 30 יום.
ענת ליברמן: אז אני אצור גם הליך של אגרה נדחית?
ענת ליברמן: אין לי מספיק - - - לבין אגרה נדחית?
יחזקאל סיבק: במזונות יודעים להמציא הכול, תעשו גם פה אגרה נדחית.
ענת ליברמן: אז שוב הבחנה של הליכים.
נעמה מנחמי: - - - קיצצנו לו מ-41 יום - - -.
דוד רותם: לא, לא - - - לו.
נעמה מנחמי: לא, היא רוצה את זה ל-20.
דוד רותם: לא את זה, את זה.
דוד רותם: היא רוצה - - - ב-30.
נעמה מנחמי: לא, היא רוצה להגדיל את זה, כדי לקצץ את זה ל-20.
נעמה מנחמי: להגדיל את הבקשה, כדי לקצץ את האזהרה.
ענת ליברמן: כלומר, לא יהיה שינוי בסעיף 6.
ענת ליברמן: על תביעה לפינוי מושכר יחולו אותם הכללים של פסק-דין רגיל.
נעמה מנחמי: כן, אבל זה רציונאלים שונים.
נעמה מנחמי: כאן, יכול להיות שהוא עדיין לא שמע על פסק-הדין.
נעמה מנחמי: אם היית מתקנת את תקנות סדר הדין האזרחי, זה היה יותר פשוט.
דוד רותם: לא, בסדר.
דוד רותם: אז פה הוא יקבל 20 יום.
נעמה מנחמי: אבל אם הוא מקבל פה 20 יום, אז יכול להיות שזה ה-20 יום שיש לו - -
דוד רותם: אלה 20 הימים שיש לו - -
נעמה מנחמי: - - הוא לא ידע על - - -.
נעמה מנחמי: הוא נחת עליו כרעם ביום בהיר.
דוד רותם: - - אבל 30 יום כבר עברו.
נעמה מנחמי: אבל הוא לא יודע על 30 הימים האלה.
דוד רותם: בואי נניח שהיום אנחנו לא משנים את החוק.
ענת ליברמן: זה המצב הרגיל, זה המצב היום.
נעמה מנחמי: לא, היום יש לו 20, פלוס 20, פלוס אזהרה.
נעמה מנחמי: אזהרה פלוס הודעה.
שני רבינוביץ: היום יש לו - - -
דוד רותם: נניח שאנחנו לא משנים את החוק.
נעמה מנחמי: אז יש לו 40 יום מהרגע שהוא מקבל את ההודעה הראשונה.
נעמה מנחמי: פה, אתה לא נותן לו אפילו את ההודעה הראשונה.
דוד רותם: אבל אחרי 20 יום - - - אני לא יודע אם זו הודעה ראשונה, כי יכול להיות שהוא קיבל את פסק-הדין קודם.
דוד רותם: 30 יום עד פתיחת התיק?
ענת ליברמן: זה הרגיל.
ענת ליברמן: להחיל עליו את הכלל הרגיל.
דוד רותם: אתם רוצים להשאיר את זה?
חיים זקס: כן.
ענת ליברמן: אנחנו לא נבצע שם תיקון.
ענת ליברמן: אבל שגם בימי האזהרה - - - זה יהיה 20, הרגיל.
דוד רותם: תיכף נראה.
דוד רותם: עורך-הדין סיבק, דבר.
יחזקאל סיבק: הסבירו למה זה קריטי – וזה באמת חשוב – ועכשיו זה רוורס לאחור טוטאלי.
יחזקאל סיבק: אני חושב שחלק מהבעיה זה שלא עוצרים רגע, ומסתכלים על המכלול של המסלול – זה יעשה לכולם יותר קל.
יחזקאל סיבק: להתחיל להסתכל משלב התיק האזרחי, מה קורה בפסק-הדין?
יחזקאל סיבק: מתי אני מוסר את פסק-הדין?
יחזקאל סיבק: מתי אני פותח הוצאה לפועל?
יחזקאל סיבק: – זה יפשט את הדברים, כי אנחנו כאילו מתחילים את ההליך בהוצאה לפועל.
יחזקאל סיבק: ההליך לא מתחיל בהוצאה לפועל.
דוד רותם: כן, אבל אני כרגע לא יכול להתעסק עם מה יהיה כתוב בפסק-הדין.
יחזקאל סיבק: נכון, אבל כשאדוני רוצה לפתור בעיה, או להסתכל על בעיה, הוא צריך להסתכל על המכלול שלה, אני מניח.
יחזקאל סיבק: זאת ההסתכלות הנכונה – גם הם צריכים להסתכל עליה ככה.
יחזקאל סיבק: כמו - - -
דוד רותם: אני מסכים איתך במאת האחוזים, אבל אם הייתי רוצה להסתכל על המכלול כולו, הייתי כותב לשופט תוך כמה זמן הוא יכתוב את פסק-הדין, תוך כמה זמן הוא ינהל את התיק.
יחזקאל סיבק: כתוב – יש את תקנה 193.
דוד רותם: ועומדים בה?
יחזקאל סיבק: לא עומדים בה.
יחזקאל סיבק: אין לאדוני ערעורים על תקנה 190?
יחזקאל סיבק: גם ערכאת הערעור מתעלמת מקיומה של התקנה הזאת.
דוד רותם: אז מה זה יעזור לי?
יחזקאל סיבק: אני אגיד לאדוני מה כן יעזור: יש פה הנחת יסוד שרוצים לקצר את הזמן לפתיחת תיק.
דוד רותם: הנחת היסוד היא שכאשר ניתן פסק-דין, צריך לבצע אותו – או שאתה מבצע אותו מרצונך, או שאני כופה עליך.
יחזקאל סיבק: זאת הנחת יסוד חלקית כי היא נכונה פה רק לפינוי – יש פסקי-דין מכול מיני סוגים.
דוד רותם: אם היית שואל אותי אני חושב שזה נכון לגבי כולם, אבל כרגע אני מתעסק בפינוי.
יחזקאל סיבק: אז או שהולכים לרמת העיקרון ואומרים: פותחים תוך 30 ימים – לא עשרה סעיפים – אבל לרשם יש סמכות מטעמים מיוחדים לצמצם את התקופה, כמו שעושים באזהרות בבית-המשפט.
יחזקאל סיבק: בבית-המשפט – המועד הקבוע בתקנות ניתן לשינוי.
יחזקאל סיבק: אז פה אפשר להגיד את אותו הדבר בדיוק: חלק מהטעמים המיוחדים יהיו – קביעת פסק-דין לפינוי, פסק-דין למזונות, או פסק-דין לביצוע בעין.
יחזקאל סיבק: זה הכול, לא צריך - - -.
יחזקאל סיבק: כך אפשרנו את הדבר הזה בהוצאה לפועל ולא שינינו את העיקרון הכללי, ועכשיו נעבור לבעיית האזהרה שלה יש פתרון אחר.
דוד רותם: דבר, מה הפתרון?
יחזקאל סיבק: לפני שאני מגיע לאזהרה, אני צריך לטפל בנושא אחר: בסמכויות העזר של רשם ההוצאה לפועל בתקופת הביניים.
יחזקאל סיבק: אחת הטכניקות הקריטיות בפסקי-דין לפינוי – איך אתה מקצר את התקופה של חלק מפסקי-הדין לפינוי?
יחזקאל סיבק: אתה מגיש סעדים זמניים.
יחזקאל סיבק: חלקם המצאות מוחלטות.
יחזקאל סיבק: שוברים את הראש איזה סעד זמני להמציא.
יחזקאל סיבק: זה יוצר שני דברים: דינאמיקה של מפגש בין הצדדים – יש דיון, וזה יוצר דינאמיקה והצד השני מבין שפרק הזמן התחיל לרוץ.
יחזקאל סיבק: לא מחכים עכשיו לסוף התקופה, של פסק-הדין.
יחזקאל סיבק: יש כבר צו זמני: סגירת חשמל, איסור שימוש בחנייה, כל מיני דברים מהסוג הזה.
יחזקאל סיבק: כלומר, יש פה תקופת ביניים שצריך להסתכל על סמכויות הרשם בה.
יחזקאל סיבק: היום, לרשם ההוצאה לפועל אין סמכות ביניים בפסק-דין לביצוע בעין.
יחזקאל סיבק: זה נושא שצריך להסתכל עליו.
יחזקאל סיבק: עכשיו נעבור לאזהרה שזה משהו אחר.
יחזקאל סיבק: הפתרון שאדוני הציע באזהרה הוא פשוט, כי מה הפתרון שאדוני אומר:
יחזקאל סיבק: אם תפנה תוך x זמן, אז בסדר – יצאת, ובזה הסתיים העניין.
יחזקאל סיבק: אם לא רשאים תוך אותו פרק זמן – זה לא יבלבל אף אחד.
יחזקאל סיבק: תאמיני לי, זוכים שרוצים לפנות יקראו טוב.
יחזקאל סיבק: אדם שנמצא במצב של רצון לפנות פולש, או לפנות אדם שלא שילם לו חצי שנה, יקרא כל הוראה שצריך.
יחזקאל סיבק: מקסימום תכינו לו דפים, ואני חייב להגיד שבזה הרשות עושה עבודה נפלאה – יש דפי הסבר פשוטים באתר ובלשכה ויסבירו לאדם מה הוא צריך לעשות.
נעמה מנחמי: כן, אבל איך המתמחים - - -
דוד רותם: אני רוצה להגיד: אתם אומרים יבלבל ולא מבלבל.
דוד רותם: אני עדיין מציע לכם את ה-15 יום; את ה-20 ימים - - -
נעמה מנחמי: 20 ימים או 30 ימים?
דוד רותם: פה לא אכפת לי שיהיה 20 ימים.
חיים זקס: באזהרה.
דוד רותם: במועד הפינוי זה לא יהיה כל אחד מה-30 ימים – יהיו חמישה ימים בתוך ה-30 ימים הבאים.
דוד רותם: תודיעו לי מתי זה.
נעמה מנחמי: טווח של חמישה ימים.
דוד רותם: טווח של חמישה ימים.
דוד רותם: הרי מה יקרה?
דוד רותם: הודעתם לי: תוך 30 הימים הבאים, ואני ממשיך ללכת לעבודה בבוקר.
דוד רותם: אתם לא תבואו ביום הראשון ולא ביום השני ופתאום אתם מגיעים, ואני לא בבית – מה תעשו עם המיטלטלין שלי?
חיים זקס: השאלה היא מה קורה היום?
דוד רותם: עזוב אותי מה קורה היום.
דוד רותם: היום לא מעניין אותי.
דוד רותם: אתה מודיע לי - - -
חיים זקס: - - - גם אם יש יום - - -
נעמה מנחמי: אבל גם אם האדם בבית, זה לא משנה – צריך לקחת את הדברים שלו.
דוד רותם: אתה תיקח את המיטלטלין שלי ומה תעשה איתו?
נעמה מנחמי: תשים במחסנים של ההוצאה לפועל.
דוד רותם: תשים במחסנים?
דוד רותם: אני לא יכול לשחרר, עד שלא שילמתי את הוצאות האחסון ואת הוצאות ההובלה - -
נסים אוג'ר: אמצעי לחץ.
דוד רותם: - - עכשיו, אני לא רוצה שתגדיל לי את ההוצאות.
דוד רותם: תודיע לי באיזה יום אתה בא, כדי שאני אהיה שם ועוד קודם אוציא את הדברים.
ענת ליברמן: אבל זו הבעיה שלנו, אנחנו לא יכולים - - -
דוד רותם: סליחה, מה הבעיה שלכם?
דוד רותם: הרי 30 יום אתם צריכים לתאם עם המשטרה.
דוד רותם: אז זה לא כל אחד מ-30 הימים הבאים, כי ב-21 הימים הבאים - - -
ענת ליברמן: אפשר לדבר על ה-30 ימים, אבל חמישה ימים זה מעט מאד.
דוד רותם: זה מ-21 עד 30, זה הכול.
דוד רותם: זה חמישה ימים, כי יש שבת באמצע.
יחזקאל סיבק: אבל למה הכול צריך להיות לפי המשטרה?
יחזקאל סיבק: נניח שצריך משטרה - - -
דוד רותם: עורך-הדין סיבק, אי-אפשר.
דוד רותם: הם צריכים משטרה.
יחזקאל סיבק: אני אסביר מה אפשר לעשות.
אריה כהן: צריכים גם בעלי תפקיד, להתארגן עם ציוד, עם דברים, משאיות.
יחזקאל סיבק: 21 יום - - - להתארגן עם ציוד?
דוד רותם: איזה ציוד?
אריה כהן: לפעמים, אם הוא צריך - - -
ענת ליברמן: צריך לתאם - - -
דוד רותם: אין בעיה, אתה צריך ציוד?
דוד רותם: אני אומר לך ככה: ב-21 הימים הראשונים לא יהיו לך משטרה, ציוד, מחסנים ושום דבר.
דוד רותם: תפנה אותי בין ה-21 יום, עד ה-30 יום.
דוד רותם: אבל מכיוון שיש שישי שבת באמצע, שאתה לא עובד בהם - - -
ענת ליברמן: אם יש חגים, זו גם בעיה.
ענת ליברמן: אם יש חג, זו גם בעיה.
אריה כהן: לא כולל חגים ושישי שבת.
דוד רותם: לכן זה הופך להיות חמישה ימים.
ענת ליברמן: אדוני, אולי אפשר לתת 20 ימים?
דוד רותם: למה 20 ימים?
דוד רותם: אני לא מבין, למה אני צריך 20 ימים?
דוד רותם: אני לא מבין, למה אתם לא יכולים לתאם את הדברים?
דוד רותם: ריבונו של עולם, כמה ימים צריך?
אריה כהן: - - - את הדברים, הוא מפנה את הציוד שלו.
יחזקאל סיבק: עורכת-הדין ליברמן, הוא נותן לך אופציה: את יכולה חמישה ואת יכולה גם 21, אבל שתהיה לך האפשרות - - -
ענת ליברמן: לא, תוך עשרה ימים, חמישה ימים.
אריה כהן: עורך-הדין סיבק, אתה לא יכול לבוא לקבלן שלך, אפילו שעובד אצלך - - - יש לו עבודות - - - מהרגע להרגע, עומד רק - - -
יחזקאל סיבק: אני אגיד לקבלן שהוא מפנה ואני מקבל 5,000 שקל פלוס מע"מ על הפינוי?
דוד רותם: רגע, אני לא מבין – המפנים, לא מפנים ב-30 יום.
דוד רותם: אתה רוצה לפנות את הדירה?
דוד רותם: תודיע לי: אדוני, בין הראשון לחמישי, בין העשירי ל-15.
דוד רותם: תן לי את החמישה ימים שאתה רוצה לפנות אותי בהם, ואתה תתאם את זה לפני שאתה מודיע לי.
שני רבינוביץ: אני לא הבנתי למה חזרנו ל-20 יום, או ל-21 יום?
שני רבינוביץ: אני חושבת ש - - -
דוד רותם: כי ה-20 האלה נראו לי כל הזמן.
שני רבינוביץ: לא, לפני כן זה היה 20 יום, פלוס 20 יום.
שני רבינוביץ: זה היה 40 יום.
שני רבינוביץ: עכשיו אנחנו מקצרים את זה - - -
דוד רותם: ל-20 יום.
שני רבינוביץ: אני חושבת שצריך לחשב את שתי התקופות ושזה יהיה לפחות 45 ימים ביחד.
דוד רותם: אוקיי, אני מקבל את זה שאת חושבת כך.
שני רבינוביץ: הבנתי שקיבלת את זה לפני כן, לכן אני שואלת.
דוד רותם: לא, לא קיבלתי את זה.
ענת ליברמן: אדוני, אני חושבת שרק בשביל הקשיים הטכניים – כי צריך ללכת למשטרה ולתאם את הדברים – ואם הומצאה אזהרה שהיא הודעת פינוי ביום חמישי בערב, אז הוא יוכל לגשת למשטרה רק ביום ראשון, וכבר הלכו לו יומיים מה-21 ימים.
ענת ליברמן: אז אולי אפשר להגיד שהפינוי יוכל להתבצע בכל אחד מה-14 ימים שאחרי תום תקופת האזהרה?
ענת ליברמן: עורכת-הדין ליברמן, לא יותר משבעה ימים.
ענת ליברמן: שבעה ימים?
ענת ליברמן: קודם אמרת מה-20 עד ה-31?
דוד רותם: אני אמרתי כי לקחתי בחשבון שיש שם שבת – ששה ימים ושבת באמצע.
ענת ליברמן: כלומר, שבעה ימים נטו.
דוד רותם: אני יודע לעשות חשבונות.
דוד רותם: אז אם את רוצה שבעה ימים נטו, אני אתן לך שבעה ימים נטו.
ענת ליברמן: נציג המשטרה, אתה חושב שזה בסדר?
חיים אמיגה: אני מהמשרד לביטחון הפנים.
חיים אמיגה: אני חוזר על מה שהגורמים המקצועיים של המשטרה אמרו: הם צריכים 21 ימי התרעה או הכנה מראש, כדי שהם יוכלו לספק את הכוחות בזמן ולבצע את הפינוי.
חיים אמיגה: ברגע שיש להם 21 ימים, אני מניח שלמשטרה לא תהיה בעיה.
דוד רותם: לא, הם לא מפנים בתוך ה-21 יום.
דוד רותם: הם צריכים לקבל הודעה מראש של 21 יום – יוצא מן הכלל, הנה קיבלתם.
דוד רותם: המשטרה צריכה 21 יום, ולכם יש שבוע כדי לפנות בין ה-21 ל-30.
שני רבינוביץ: אם המשטרה צריכה 21 יום, למה צריכים תקופה של שבעה ימים נוספים?
שני רבינוביץ: מה הבעיה עם מה שיש היום?
שני רבינוביץ: הם טוענים שיש בעיה.
דוד רותם: הם לא טוענים.
דוד רותם: אני רוצה לתת להם את ה-30 יום.
ענת ליברמן: אדוני, אם לא מצליחים אז אחר-כך אפשר – כמו שקבענו בהצעת החוק – לבקש מהרשם להאריך את זה בתקופה נוספת?
ענת ליברמן: כלומר, עם הודעה שנשלחת כמובן.
דוד רותם: מה זו הודעה נוספת?
דוד רותם: עוד פעם להגיד: תוך 30 יום?
נעמה מנחמי: לא, עכשיו זה תוך שבעה ימים.
ענת ליברמן: תוך עשרה ימים.
ענת ליברמן: תוך עשרה ימי עבודה.
דוד רותם: תוך שבעה ימים, כן.
דוד רותם: אני רוצה שהאיש יקבל הודעה: בשבעה ימים האלה יבואו לפנות אותך.
דוד רותם: אבל זה לא יקרה בשבעה ימים האלה, כי אם תיאמתם עם המשטרה בין ה-21 ל-30 ולא ביצעתם - -
ענת ליברמן: יצטרכו לבקש מחדש.
דוד רותם: - - יצטרכו עוד פעם 21 יום כדי לתאם איתם – אז זה יהיה בסוף החודש הבא.
נעמה מנחמי: לא, נראה לי שהמשטרה לא תתעקש על ה-21 ימים במקרה - - -
דוד רותם: המשטרה לא תתעקש על כלום, היא רק לא מסוגלת לעשות את זה בפחות.
חיים זקס: יש כאן קושי שככל שתקופת הזמן קצרה יותר וקשה יותר לבצע – קשה יותר לתאם את הביצוע – אז אנחנו נמצאים במצב שהזוכה צריך לפנות לרשם להוצאה לפועל עוד פעם, ולהמציא - - -
דוד רותם: אני לא רוצה שהוא יפנה, אני לא מבין אתכם?
דוד רותם: המשטרה צריכה 21 יום – בראשון לחודש תיאמתם איתם שבין ה-21 ל-30 לחודש עושים פינויים.
דוד רותם: לא צריך יהיה לפנות, צריך לבצע בין ה-21 ל-30.
נעמה מנחמי: מה הוכרע 30 יום, או 20 יום?
נעמה מנחמי: אני מדברת על הסעיף של "האזהרה והודעת הפינוי".
דוד רותם: 20 יום.
נעמה מנחמי: אתה משאיר 20 יום?
נעמה מנחמי: ונשארו 15 ימים בהתחלה, או 30 ימים?
דוד רותם: 15 ימים בהתחלה.
נעמה מנחמי: סעיף 7(א2) – "הוגשה בקשה לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר, תכלול האזהרה הודעה לחייב בשפה פשוטה וברורה, כי אם לא ימלא אחר פסק-הדין בתוך התקופה כאמור בסעיף קטן (א), תהיה למנהל לשכת ההוצאה לפועל סמכות להיכנס למקרקעין האמורים, לפנותם ולמסרם למי שזכאי לקבלם לפי פסק-הדין, בהתאם להוראות סעיף 64".
יחזקאל סיבק: יש לי הערה כללית לגבי פסק-דין רגיל לביצוע בעין.
יחזקאל סיבק: כלומר, אין שום הבדל בין זה לזה.
ענת ליברמן: בסדר, אנחנו נחשוב על תיקון כזה, אבל לא חשבנו על זה עד עכשיו, אז אנחנו לא ערוכים לחשוב מה ההשלכות של זה.
דוד רותם: טוב, זה לא - - -
נעמה מנחמי: סעיף 7(א3) – "שר המשפטים, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בדבר מידע נוסף על האמור בסעיפים קטנים (א1) ו-(א2), שיש לכלול באזהרה".
נעמה מנחמי: אגב, איזה - - -?
ענת ליברמן: זו ההוראה שקיימת גם היום.
דוד רותם: כשיבוא שר המשפטים, אנחנו - - -
ענת ליברמן: - - - ועדת חוקה.
ענת ליברמן: זה קיים גם היום, אז זה לא משנה.
נעמה מנחמי: את סעיף קטן 7(ב) הנוכחי, מוצע לסמן כסעיף קטן 7(ב)(1) – "המצאת האזהרה לידי החייב תהיה בדרך שממציאים כתבי בית-דין לפי תקנות סדר הדין; לעניין זה, הסמכויות הנתונות בתקנות סדר הדין לבית-המשפט או לרשם, יהיו נתונות לרשם ההוצאה לפועל".
נעמה מנחמי: סעיף קטן 7(ב)(2) הוא סעיף חדש שמוצע – "על אף הוראות פסקה (1) המצאת אזהרה בבקשה לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר תומצא לחייב וכן לצד שלישי המחזיק במקרקעין או בחלק מהם, בדואר רשום עם אישור מסירה או במסירתו על-ידי מנהל לשכת ההוצאה לפועל; היו המקרקעין נעולים או שלא היה אפשר להמציא את ההודעה כאמור ידביק מנהל לשכת ההוצאה לפועל את ההודעה על פתח המקרקעין או יקבע אותה אליהם ויערוך דין וחשבון על פעולתו".
נעמה מנחמי: זה אותו נוסח בדיוק - - -
דוד רותם: לא, בדרך-כלל יש "שקידה סבירה", לא?
ענת ליברמן: זה כתוב בנהלים, ולא בתקנות או בחוק.
יחזקאל סיבק: הסעיף החדש מבטל את סעיף קטן (ב) הנוכחי שמפנה לפרק ל"ב – תקנות סדר הדין.
יחזקאל סיבק: הוא צמצם לאפשרויות סטנדרטיות לחלוטין שנמצאות בתקנות סדר הדין, כמו מסירה לבן משפחה בגיר שגר איתו.
יחזקאל סיבק: המסירה פה אינה ברורה.
יחזקאל סיבק: מסירה בדואר רשום זו אופציה שנמצאת בפרק ל"ב היום.
יחזקאל סיבק: מסירה על-ידי מנהל ההוצאה לפועל - - -
ענת ליברמן: זה מה שקיים היום.
יחזקאל סיבק: בסדר, זה נמצא בתקנות, בהפניה.
יחזקאל סיבק: את ביטלת לחלוטין את כל אופציות המסירה במה שכתבת.
יחזקאל סיבק: כתבת: על אף האמור בסעיף קטן (ב) הנוכחי, שהופך לסעיף קטן 7(ב)(1).
יחזקאל סיבק: אין.
יחזקאל סיבק: אני עכשיו כותבת איך מוסרים את האזהרה הזו.
ענת ליברמן: בגלל שהיא הודעת פינוי אז קבענו המצאה שהיא - - - הודעת פינוי.
יחזקאל סיבק: בסדר גמור.
יחזקאל סיבק: אופציה אחת זו מסירה בדואר רשום.
ענת ליברמן: מאישור מסירה.
ענת ליברמן: מסירה אישית.
יחזקאל סיבק: אופציה שנייה נקראת "מסירתו על-ידי מנהל לשכת ההוצאה לפועל".
יחזקאל סיבק: עכשיו, אני שואל אותך:
יחזקאל סיבק: בתקנות סדר הדין יש כל מיני מסירות – לנמען גופו; לבן משפחה הגר איתו; למורשה מטעמו; מה זאת המסירה הזאת?
יחזקאל סיבק: האם זה רק לנמען גופו וצריך לציין את זה?
יחזקאל סיבק: האם זה לבן המשפחה - - - ?
אריה כהן: זה אותו - - -
יחזקאל סיבק: כי הרי ביטלת את ההפניה.
יחזקאל סיבק: אין לי עכשיו במה להיעזר.
אריה כהן: זו אותה מסירה כמו - - - זו אותה מסירה.
יחזקאל סיבק: זאת המסירה.
דוד רותם: בואו נאמר כך: היא תומצא לחייב באותם תנאים כפי שכתוב בסעיף קטן 7(ב)(1).
יחזקאל סיבק: לא, אבל כתוב "על אף - - -".
ענת ליברמן: "על אף - - -" כי זה מצמצם, אבל זה לא אומר שאתה מבצע את דרכי ההמצאה האלה באופן שונה מאשר איך שהן קבועות בתקנות סדר הדין האזרחי.
יחזקאל סיבק: ברור ש"על אף - - -" זה באופן שונה.
ענת ליברמן: לא, "על אף - - -" מהבחינה שאם לגבי כל אזהרה קבענו שאפשר להמציא אותה בדרך שממציאים כתבי בית-דין – כל הדרכים – כלומר, כל מה שקבוע בתקנות סדר הדין האזרחי שאפשר להמציא, אז פה – אזהרה שהיא גם הודעה – אנחנו מצמצמים את זה רק לחלק מהשיטות שבהן אפשר להמציא.
יחזקאל סיבק: - - - לא, פה משהו אחר.
דוד רותם: נכון, היא תומצא לחייב.
דוד רותם: איך היא תומצא לחייב?