GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: נקים ועדה, שיהיה אחד משלכם, אחד מהם – תכתבו את המבחן מחדש.
ענת שיחור: אם היה הליך שקוף, לא היינו מבקשים את זה.
יניב לנקרי: חבר הכנסת רותם, ראשית לא הייתי מצפה לתשובה כזאת, אבל זה בסדר.
יניב לנקרי: אישית, קצת נפגעתי מהדברים.
יניב לנקרי: למה הדברים לא מופנים לאותה ועדה, שאף אחד לא באמת יודע מה קורה שם?
יניב לנקרי: לכתוב מבחן אמריקאי, ואמרו את זה קודמי פה, אנשים שמומחים בתחום, זה מקצוע.
יניב לנקרי: שים לב למשחק.
יניב לנקרי: אני אמור להגיע עם יידע – הכנסתי אותו כמו USB כזה בשלושה חודשים – ולשפוך אותו למבחן.
יניב לנקרי: זה מה שאני אמור.
יניב לנקרי: זה המיון שלי היום.
דוד רותם: אתה אמור לבוא עם יידע שצברת במשך חמש שנים.
קריאות: הלוואי.
קריאות: אין שום קשר.
דוד רותם: לצערי, הורידו את תקופת ההתמחות משנתיים לשנה.
דוד רותם: אבל אתה אמור לבוא עם יידע שצברת במשך תקופת ההתמחות שלך, אם עשית התמחות טובה, ועל זה אתה אמור להיבחן.
דוד רותם: זה שלומדים שלושה חודשים ב-USB ומכניסים את הכול למוח - - -
יניב לנקרי: כי אלה כללי המשחק שנכפו עלינו.
יניב לנקרי: הבחינה עוד שלושה חודשים תהיה, מה החולצה שאדוני היושב-ראש לבש היום, במילים משפטיות אחרות, פשוט מאוד.
יניב לנקרי: זה משחק זיכרון.
יניב לנקרי: אני מתאים את עצמי לכללי המשחק.
ענת שיחור: שהלשכה תנמק מדוע היא לא רוצה לעשות פקטור.
דוד רותם: הלשכה לא צריכה לנמק שום דבר.
אורון סלמון: למה לא?
אורון סלמון: למה אין לה חובת הנמקה?
אורון סלמון: זה לא גוף ציבורי?
ענת שיחור: כי הם יצרו אפליה.
דוד רותם: רבותי, כדי שהם יצטרכו לנמק – זו עתירה לבג"ץ.
דוד רותם: תקבלו צו על תנאי, ואז הם ינמקו.
מירי רגב: יכול להיות שזה מה שנעשה.
מירי רגב: אם הכנסת לא תיתן פתרון, אז נלך לבג"ץ.
יעקב אדרי: דוד, למה לא לנמק?
יעקב אדרי: אולי תסביר לי את ההיגיון.
דוד רותם: קודם כל, הם לא צריכים לנמק כלום.
דוד רותם: הם צריכים להסביר מה קרה.
מירי רגב: אם הם לא יבינו לבד שצריך לעשות מעשה, אז נלך לבג"ץ.
יניב לנקרי: חבר הכנסת רותם, הסעדים של עתירות הם סעדים מבורכים.
יניב לנקרי: אני יכול לומר לך שבארסנל שלנו יש כבר צוות שעובד כרגע על אותן עתירות.
יניב לנקרי: אבל אנחנו כאן, כי אנחנו מאמינים בבית המחוקקים.
יניב לנקרי: כי דרוש פה יותר מפלסטר לבעיה העמוקה הזאת.
יניב לנקרי: ואנחנו סבורים, בתור אנשים שהלכו ללמוד את המקצוע הזה – שוב, זה בעורקנו – שהשינוי יכול להתחיל רק מכאן.
יניב לנקרי: עתירה יכולה לפרק איזושהי מוגלה שנוצרה לגבי המועד, אם שאלה ספציפית טובה או לא טובה.
יניב לנקרי: בית המחוקקים – ראשית לעניין השיטה עצמה, ומהותית לעניין המועד הנוכחי גופא – הוא המקום המתאים.
יניב לנקרי: ולכן, מלכתחילה, אלה הצינורות שעבדנו בהם.
יניב לנקרי: תודה.
מייק קיסוס: למען הגילוי הנאות, אני רוצה לומר משהו.
דוד רותם: אי אפשר, אתה מדבר פעם אחת.
יולי תמיר: אני רואה חשבון במדינת ישראל.
יולי תמיר: עשיתי את הבחינות של מועצת רואי החשבון לפני 30 שנה בערך.
יולי תמיר: יש לי תואר שני ב"אוניברסיטה העברית" במנהל עסקים.
יולי תמיר: יש לי תואר ראשון בחשבונאות ובכלכלה.
יולי תמיר: אני בוגר "הקריה האקדמית אונו".
יולי תמיר: ואני מאותם 350 תארים, כפי שאמר אחד הסטודנטים ב"קריה האקדמית אונו" לפרופסור דודי שוורץ, שאמר שהיה גאה בכל מחזור כזה, אבל זאת רק הערת אגב.
יולי תמיר: רציתי רק לספר לכם, חברי הכנסת, שהפרוצדורה שאנחנו יודעים, תיאורטית, אם עברנו או לא עברנו את המבחן, היא כזאת: עובר היום, מגיע הלילה של המבחן, אנחנו מזרימים לשתי חברות – "למתמחה" ו"מחשבות" – את התוצאות שלנו.
יולי תמיר: אלו שתי החברות שמכשירות פלוס מינוס את המתמחים.
יולי תמיר: קרה מצב, ובין שתי החברות האלו היתה שונות.
יולי תמיר: לא היו תשובות אחידות.
יולי תמיר: אני רוצה שתדעו, שגם ב"מחשבות" וגם ב"למתמחה" יושבים מיטב עורכי-הדין, שמתמצאים בתחום הזה – עורך-דין מנשה כהן, רון דלומי, אני לא מכיר את כל השמות.
יולי תמיר: אני למשל קיבלתי אישית 58.
יולי תמיר: יש לי חבר שקיבל 64.
יולי תמיר: שנינו קיבלנו הודעה שנכשלנו מ"מחשבות".
יולי תמיר: יש לי עוד חבר שקיבל 61.
יולי תמיר: אצלי "מחשבות" דייקו.
יולי תמיר: לפי החברה השנייה, "למתמחה", קיבלתי 62.
יולי תמיר: חבר שלנו, שקיבל 61 לפי "מחשבות", מצא את עצמו עובר את המבחן, כי הם לא דייקו בתשובות שלהם, ולדעת הלשכה, ואין לי חס וחלילה שום דבר נגדו, הוא עבר.
יולי תמיר: הוא מתקשר אלי בערב: קיבלתי את הלוטו היום.
יולי תמיר: חבר אחר שלנו, שקיבל 64, נפל, כי בארבע שאלות "מחשבות" גם כן לא דייקו לכיוון השני.
יולי תמיר: וקרה גם כן כמובן שהלשכה פסלה שתי שאלות מיוזמתה.
יולי תמיר: אבל תלוי אם היא פוסלת לך במקום שענית נכון או לא ענית נכון.
יולי תמיר: זאת אומרת הכול על דרך המקריות.
יולי תמיר: חשוב שחברי הוועדה הנכבדה יידעו את הדבר הזה.
יולי תמיר: רק מזל ומקריות.
יולי תמיר: אני רוצה שתדעו עוד דבר.
יולי תמיר: ביום האחרון של "המרוץ", כך קוראים לזה ב"מחשבות", עולה עורך-דין דותן, ובאמת אין לנו שום מילה רעה לומר על שתי החברות, ואומר לנו ככה: חבר'ה, תדעו לכם – אני צריך לצחוק כי זה מצחיק – מי שקיבל בין 55 ל-70, שלא ישלה את עצמו.
יולי תמיר: או שה-70 ייפול ל-64, או ש-55 יעלה ל-65.
יולי תמיר: ושאלנו אותו, הכיצד?
יולי תמיר: הוא אמר: תשמעו, כי פה חיים על מזל.
יולי תמיר: יש ערעורים, יש תהליכים.
יולי תמיר: אספר לכם יותר מזה, מה שאמר מקודם החבר הנכבד - - -
דוד רותם: אם הוא אמר, לא צריך לחזור.
יולי תמיר: שתדע, חבר הכנסת רותם.
יולי תמיר: אדם שאמור לגשת, קורע את עצמו, לומד לבחינות הנוכחיות, כי הוא קיבל 64 במבחן שהיה במאי.
יולי תמיר: הגיש ערעור, ולא יודע אם הוא עבר או לא עבר.
יולי תמיר: בית-המשפט פוסל יומיים או שלושה ימים לפני הבחינה את המבחן, הוא נושם לרווחה, הנה זכיתי, קיבלתי 65.
יולי תמיר: משהו פה לא תקין, משהו פה רקוב בכל דרך המבחנים האלה.
יולי תמיר: עשיתי את המבחנים של מועצת רואי החשבון, אני חבר הוועד המחוזי של הלשכה.
יולי תמיר: אני קצת מכיר את הדינמיקה.
יולי תמיר: אתם מדברים עם אנשים – אנחנו לא טירונים ורובנו אנשים עם רקע מאחוריהם.
יולי תמיר: זה מה שיש לי לומר.
ענת שיחור: יש גם בעיה שלא קוראים את ההשגות.
אורון סולומון: אני רוצה משפט אחד לגבי ההשגות.
אורון סולומון: מזה שש שנים יש לי משרד, שמה שהוא עושה, זה מגיש השגות ועתירות.
יורם חגבי חגי: יש לו ביזנס.
מירי רגב: מי לא עושה ביזנס?
אורון סולומון: נכון, זה ביזנס.
אורון סולומון: בעברי כיהנתי כיושב-ראש אגודת סטודנטים, אני בוגר שני תארים במשפטים.
אורון סולומון: סיימתי את בחינות הלשכה עם ציון 94, למרות שסיימתי במכללה.
אורון סולומון: אין מועד אחד, מעשרת המועדים האחרונים, שלא פסלנו שאלות.
אורון סולומון: חוץ ממועד אחד, בתשעה מועדים פסלנו, בכל מועד בממוצע שלוש-ארבע שאלות.
אורון סולומון: במועד האחרון, אחרי שהצלחנו לפסול בהשגות שש שאלות, חשבנו שיש מקום גם להגיש עתירה, והגשנו עתירה בבית-המשפט לעניינים מנהליים בירושלים, שהמליץ ללשכה בחום לקבל עוד חלופה.
אורון סולומון: זאת אומרת, שלדעתי עוד 25 או 26 אנשים עברו בעתירה.
אורון סולומון: לכן אני אומר, שיש בעיה עם המקצועיות של הוועדה.
אורון סולומון: יש בעיה עם הניסוח של השאלות, ואני חושב שצריך להעביר את זה לגוף אובייקטיבי כמו משרד המשפטים, זה הכול.
ענת שיחור: הם לא קוראים את ההשגות כי מוגשות אלפי השגות, ואנחנו עובדים מאוד קשה על השגות עם עורכי-דין, עם הכול.
ענת שיחור: והם מקדישים לזה זמן שלא מאפשר להם לבדוק את הכול.
ענת שיחור: יש את חוק ההנמקות במדינת ישראל, שחובה על גוף ציבורי, סטטוטורי, לענות לך תשובה על בקשה לפסול החלטה שפגעה בך.
ענת שיחור: ואפילו לזה אנחנו לא זוכים.
דוד רותם: הפתרון לזה הוא לא בבית הזה.
יורם חגבי חגי: אתה רוצה עוד לומר משהו?
עמי בן דוד: כן, דבר אחד.
עמי בן דוד: תודה לאדוני היושב-ראש, אם הוא זוכר אותי, פעם שעברה גם כן הייתי.
עמי בן דוד: וכמו פעם שעברה, אני פה לא כדי לשטוח דברים, אני פה כדי לבקש מהוועדה להורות לוועדת הבחינות כיצד לעבוד.
דוד רותם: אני הרבה שנים עסקתי בעריכת דין.
דוד רותם: היו לי הרבה מתמחים במשך השנים.
דוד רותם: וגם עסקתי בהוראה.
דוד רותם: כשבאים עם בקשות הן צריכות להיות רציניות.
דוד רותם: באיזה חוק יש לי סמכות לבוא היום ולהגיד להם: תבדקו אחרת, תעשו אחרת?
אמיר קרן: החוק שותק בעניין הזה.
דוד רותם: החוק לא שותק.
מייק קיסוס: איפה בחוק ללשכת עורכי-הדין מותר לפסול שאלה?
דוד רותם: אם כבר מישהו שואל את השאלות, אז אני שואל אותך.
עמי בן דוד: לוועדת הבחינות אין סדר עבודה, אין כתב מינוי.
עמי בן דוד: אנחנו לא יודעים מי הם, מי מינה אותם, מה התפקידים שלהם, מה השעות שהם נדרשים לתת, מה הם הנושאים, מה מועדי ההגשות, מול מי לתת אותם, ולמה המידע הזה לא מופץ, לא שקוף.
עמי בן דוד: אני לא יכול לטעון כנגד אחד מהחברים שם שהוא פסול, לא יכול כלום.
עמי בן דוד: סדר העבודה אינו קבוע.
עמי בן דוד: מה שקבוע, וזה קבוע בתקנות – שהם יעשו מבחן.
עמי בן דוד: אף אחד לא קבע שהוא יהיה 100 שאלות, אף אחד לא קבע שזה יהיה שלוש שעות וחצי, אף אחד לא קבע שצריך שאלה שהיא התשובה הנכונה ביותר, שזה כשלעצמו תרתי דסתרי.
עמי בן דוד: אף אחד לא קבע כלום.
עמי בן דוד: מה שקבוע זה למנות את הוועדה, ושהוועדה תעשה מבחן בכתב ובעל-פה.
עמי בן דוד: זהו.
עמי בן דוד: כל השאר, הכול באוויר.
עמי בן דוד: אפילו קבוע שהם רשאים לעשות קטע ניסוח משפטי, שהקטע הזה יבוא למבחן בעל-פה, ויהווה בסיס משקלי ראוי, בסיס חיוני – הוא לא נעשה אף פעם.
עמי בן דוד: אין שום הוראה שאומרת, מה היא העבודה של הלשכה.
עמי בן דוד: היות שאין שום הוראה, הואיל ושר המשפטים בכבודו ובעצמו מסרב לטפל בזה – שלחתי לו בקשה להפעיל סמכות, הוא סרב –הוועדה נמצאת פה.
עמי בן דוד: הוועדה, כפי חוק הפרשנות, רשאית לקחת את הסמכות של ועדת הבחינות.
דוד רותם: לפי איזה חוק?
עמי בן דוד: חוק הפרשנות.
דוד רותם: איפה בחוק הפרשנות יש סמכות לוועדה של הכנסת לקחת סמכות של ועדה סטטוטורית?
עמי בן דוד: כל סמכות שניתנת לרשות, אפשר לקחת אותה ממנה.
דוד רותם: מי נתן לרשות?
דוד רותם: אני נתתי לרשות סמכות?
עמי בן דוד: לא, שר המשפטים נתן.
דוד רותם: אז שר המשפטים יכול לקחת.
עמי בן דוד: אבל הוא לא פה.
דוד רותם: הוא לא פה, לכן אמרתי, רבותי, כשטוענים טענה היא צריכה להיות רצינית.
דוד רותם: הוא לא פה, אז בגלל זה אני יכול לקחת לו את הסמכות?
עמי בן דוד: אבל לא לקחת שום סמכות, רק להורות איך לעבוד.
דוד רותם: אבל זה כתוב בחוק, לא אני נותן לו הוראות.
עמי בן דוד: זה לא כתוב.
דוד רותם: טוב, אוקיי.
אורון סלמון: רק לעניין הסמכות, ככל שאני יודע, היתה כבר פעם אחת, במלחמת לבנון, שנתנו עוד מועד באותה שנה.
אורון סלמון: להבנתי, לפחות בנושא הזה, יש סמכות.
מייק קיסוס: למועדים בטח שיש סמכות.
מייק קיסוס: שר המשפטים יכול לעשות הכול.
ענת שיחור: החוק גם שותק בקשר לפקטור.
ענת שיחור: מותר להם.
דוד רותם: רבותי, לשכת עורכי-הדין.
יורם חגבי חגי: ממלא מקום יושב-ראש ועדת התמחות ארצית, יושב-ראש ועדת התמחות מחוז תל-אביב והמרכז.
דוד רותם: בקיצור, אתה המכשילן הגדול.
דוד רותם: אם הייתי יודע את זה לפני 40 שנה, הייתי מכשיל אותך.
יורם חגבי חגי: קודם כל, למתמחים שעברו ואולי שיעברו, ועדת הבחינות היום יושבת על 300 השגות.
יורם חגבי חגי: אלה ההשגות שהוגשו, כבוד היושב-ראש.
יורם חגבי חגי: מי יודע?
יורם חגבי חגי: אולי מחר כולכם תהיו בין אלה שעברו את הבחינה.
יעקב אדרי: מה הממוצע של ההשגות כל שנה?
יורם חגבי חגי: 250.
יורם חגבי חגי: זה אותו דבר פחות או יותר.
מירי רגב: כמה אחוז מתוך ההשגות אתם מקבלים בדרך כלל?
יורם חגבי חגי: זה לא אנחנו.
מירי רגב: בוועדות.
מירי רגב: כמה בדרך כלל מההשגות בעבר התקבלו?
רחל אופיר: המספר משתנה.
מירי רגב: ממוצע.
רחל אופיר: בדרך כלל, בין שתיים לחמש.
יורם חגבי חגי: מאחר וכולנו משפטנים, וגם אתם משפטנים לעתיד, בעזרת השם - - -
קריאה: אנחנו כבר משפטנים בהווה, רק לא עורכי-דין.
יורם חגבי חגי: סליחה, לא עורכי-דין.
יורם חגבי חגי: מאחר ורובנו, או כולנו, משפטנים כיום, ותהיו עורכי-דין בעתיד בעזרת השם, אין לנו, חברת הכנסת מירי רגב – כללי המשחק זה החוק.
יורם חגבי חגי: לשכת עורכי-הדין פועלת על-פי החוק.
יורם חגבי חגי: ואחד החוקים הרלוונטיים הוא קודם כל חוק לשכת עורכי-הדין.
יורם חגבי חגי: אני מניח שלמדתם את זה באתיקה לבחינה.
יורם חגבי חגי: סעיף 40 לחוק קובע כהאי לישנא: הבחינות – אלה שהם עברו, לפי סעיף 38 לחוק, בתום תקופת התמחות יש בחינות – יהיו בפני ועדה בוחנת, עליה דיברתם, של שלושה, שהם: שופט, והוא היושב-ראש, שני עורכי-דין, מהם אחד חבר השרות המשפטי.
יורם חגבי חגי: ועדה בוחנת מורכבת בקיצור משלושה עורכי-דין מהמגזר הפרטי, שלושה עורכי-דין מהמגזר הציבורי ושלושה שופטים.
יורם חגבי חגי: הוועדה הזאת, על-פי חוק לשכת עורכי-הדין, אין לה כל קשר ללשכת עורכי-הדין.
יורם חגבי חגי: הוועדה היא ועדה עצמאית על-פי חוק.
מירי רגב: מי ממנה אותה?
רחל אופיר: אני אסביר.
רחל אופיר: רשימה של שמות הבוחנים מאושרת על-ידי שר המשפטים.
יעקב אדרי: מי ממליץ לשר המשפטים את השמות?
רחל אופיר: לשכת עורכי-הדין ממליצה לשר המשפטים את מי לאשר כבוחנים.
דוד רותם: לא הבנתי את החיוך פה, אני מוכרח לומר.
יניב לנקרי: בשתי מילים: מעגל סגור.
יעקב אדרי: חבר'ה, אל תתנו פרשנויות.
דוד רותם: לא מעגל סגור – חוסר הבנה.
יניב לנקרי: הלוואי ואני אצא לא מבין.
רחל אופיר: רשימת הבוחנים מאושרת על-ידי שר המשפטים.
רחל אופיר: ועדת הבחינות מונה תשעה חברים.
רחל אופיר: זה הרכב משולש של הוועדה הסטטוטורית הגרעינית.
רחל אופיר: בראשות הוועדה יושבת שופטת של בית-משפט מחוזי.
רחל אופיר: ההרכב הספציפי הזה נקבע על-ידי הוועד המרכזי של הלשכה.
רחל אופיר: מי בדיוק בוועדה הזאת?
רחל אופיר: לא שר המשפטים הוא זה הקובע, אלא הוועד המרכזי של הלשכה.
מירי רגב: של לשכת עורכי הדין?
רחל אופיר: כן.
מירי רגב: זאת אומרת שלשכת עורכי-הדין היא זאת שממנה את ועדת הבחינות.
רחל אופיר: אבל הרשימה עצמה, מתוך מה היא ממנה?
רחל אופיר: מתוך רשימה שקובע אותה שר המשפטים.
מירי רגב: אבל מי נותן לשר המשפטים את הרשימה?
מירי רגב: גם אתם.
יעקב אדרי: הוא צריך רק לאשר אותה, זה הכול.
מירי רגב: רחל, היה לנו אותו סיפור פה בוועדת העבודה והרווחה עם בית-דין לערעורים לקצינים בצבא.
מירי רגב: אני וחיים כץ אמרנו: זה שאין לצבא יכולת התארגנות, זה לא אומר שקצין בקבע לא יכול לערער על החלטת ראש אכ"א.
מירי רגב: ועובדה, שבחקיקה השגנו את מה שרצינו.
מירי רגב: אני מבקשת לא לשחק איתנו משחקים.
מירי רגב: תעני לי על השאלה כמו שאני שואלת: מי ממנה?
מירי רגב: תגידי לי שאת ממנה, אין לי בעיה עם זה.
דוד רותם: היא לא ממנה.
מירי רגב: יש לי בעיה עם זה.
מירי רגב: אני אטפל בה בדרך אחרת.
מירי רגב: שאלתי, מי ממנה את ועדת הבחירות.
מירי רגב: מי מייעץ להם.
מירי רגב: זה ששר המשפטים קובע מתוך הרשימה – מצוין.
מירי רגב: מי העביר לו את הרשימה, אתם?
מירי רגב: העברתם לו עשרה אנשים, מתוך העשרה הוא אישר את כולם.
מירי רגב: אתם קובעים מתוך העשרה את הארבעה שאתם רוצים מהשופטים, את השלושה עורכי-דין פרטיים ואת השלושה ציבוריים.
מירי רגב: מתוך קאדר שאתם הבאתם, נכון?
יורם חגבי חגי: זה החוק היום.
מירי רגב: בסדר, זה החוק.
מירי רגב: נשנה את החוק.
מירי רגב: אתה לא צריך להתעסק עם החוק.
מירי רגב: אל תיתן לי תשובה, שזה החוק.
דוד רותם: אז תשני.
מירי רגב: נכון, נשנה.
יורם חגבי חגי: כשהחוק ישתנה, נפעל על-פי החוק.
מירי רגב: נכון, ננסה לשנות את החוק.
מירי רגב: ואם לא נצליח, לצערי ואולי לשמחתי, יש את בג"ץ, שיעזור לנו לשנות חוקים, ולתקן עוול שלא יכול להמשיך כך.
מירי רגב: ההבדל ביני לבינך, שאני לא עורכת-דין.
דוד רותם: זה המזל שלך.
מירי רגב: ולי יש אמונה.
מירי רגב: אני מאמינה שצריך להילחם כדי לעשות צדק.
מירי רגב: גם אם זה ייקח עוד שנה, נעשה את הצדק.
מירי רגב: אני לא צינית ולא רוצה להיות צינית.
יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, אני מאוד חושש שאתה כבר לקחת צד.
ענת שיחור: ממבקר המדינה קיבלנו מיפוי מיידי תוך שעה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לבקש ששופט אחד בבית-המשפט העליון לא יהיה עורך-דין.
אורי מקלב: שיהיה לפחות שופט אחד שיהיה רק משפטן ולא עורך-דין, אולי נוכל לקבל סעד.
יעקב אדרי: מר חגבי, אתם ממשיכים?
אורי מקלב: רק רציתי לשאול שאלה: לוועדה הזאת יש פרוטוקולים?
רחל אופיר: לא, הוועדה לא מנהלת פרוטוקולים.
אורי מקלב: אבל היא יושבת בישיבה.
אורי מקלב: יש פרוטוקולים?
אורי מקלב: אולי עלה שם - - -
יורם חגבי חגי: תשמעו את התשובה.
מירי רגב: אצל שופטים צריך פרוטוקולים, אבל לבחינות אין שקיפות.
יעקב אדרי: למה פה לא?
אורי מקלב: אין שום פרוטוקול?
דוד רותם: אתם עכשיו רוצים להתחיל איתי?
מירי רגב: לא, אנחנו רוצים שיהיה איזון.
יעקב אדרי: דרשתם בהגינות, וזה נכון אגב העמדה הזו.
יעקב אדרי: קל וחומר פה.
אורי מקלב: אנחנו שלושה שאינם עורכי-דין.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדאוג לעצמנו.
יעקב אדרי: אין לנו את הידע שלך, דוד, מה לעשות.
רחל אופיר: הוועדה מתכנסת למשך לפחות ארבע ישיבות לפני כל מועד ומועד.
רחל אופיר: הוועדה מקבלת מכותבי שאלות, שהיא נעזרת בהם, שאלות שמוצעות לה כשאלות מתאימות לבחינה.
רחל אופיר: האחריות היא של הוועדה.
רחל אופיר: היא זו שדנה באותן שאלות, היא זו שמאשרת את השאלות.
רחל אופיר: גם אם השאלה מגיעה ממקור חיצוני לוועדה, הוועדה היא זו שמאשרת אותה.
רחל אופיר: חברי הוועדה עצמם הם גם כאלה שמחברים חלק מהשאלות.
רחל אופיר: הוועדה מתכנסת לפחות ארבע פעמים, כל ישיבה נמשכת לפחות ארבע שעות, ובאותה ישיבה דנים בכל שאלה ושאלה, בכל משפט ובכל מילה.
יעקב אדרי: איך קרה שנפסלו כל כך הרבה שאלות?
רחל אופיר: מה לעשות?
רחל אופיר: אין עבודה מושלמת.
דוד רותם: מי היתה הוועדה?
דוד רותם: הרכב של שמות.
דוד רותם: מי היו השופטים?
רחל אופיר: כעת יושבת בראש הוועדה השופטת אסתי דודקביץ, שופטת בית-המשפט המחוזי בפתח-תקווה; השופט משה ברעם, שופט מחוזי בירושלים; השופט מיכאל קרשן, שופט שלום בכפר-סבא.
רחל אופיר: שלושה פרקליטים משרות המדינה: עורך-דין ענר הלמן ממחלקת הבג"צים, מיכל שרביט מפרקליטות המדינה, ג'ויה שפירא מפרקליטות המדינה.
רחל אופיר: ושלושה עורכי-דין פרטיים.
יעקב אדרי: השופטים נכחו בישיבות?
יעקב אדרי: בכל הישיבות?
יעקב אדרי: הבעיה היא שכשאין פרוטוקולים ממילא אפשר להגיד הכול.
רחל אופיר: בוודאי.
רחל אופיר: הישיבה מתכנסת במליאתה בתשעה חברים.
רחל אופיר: אני היא זו שמרכזת את פעילות הוועדה, לכן אני נמצאת שם, ואני יכולה להעיד מכלי ראשון מה הוועדה הזאת עושה.
רחל אופיר: הוועדה משתדלת תמיד להוציא מוצר מוגמר, שלם וראוי, בלי תקלות.
רחל אופיר: וככל שחלות תקלות, פתוח הליך ההשגות, שכעת מתקיים בפני הוועדה.
אורי מקלב: אחרי כזה כשלון, הוועדה התכנסה?
יורם חגבי חגי: היום היא דנה.
אורי מקלב: את כל התשובות האלה הדוברות הוציאה.
אורי מקלב: מי ענה את התשובות האלה, כפי שהגיעו מהלשכה – בגלל שזה מכללות?
אורי מקלב: הוועדה או איזה דובר?
אורי מקלב: אחרי כזה כשלון הייתי מצפה שהוועדה תשב, תנתח ותעמוד מאחורי השאלות.
מירי רגב: סליחה, עם כל הכבוד, דובר לא ממציא תשובות.
מירי רגב: אם דובר נתן תשובה, זה אומר שמישהו בוועדה אמר לו לתת את התשובה.
יורם חגבי חגי: ברשות היושב-ראש, אנחנו רוצים להמשיך, כבודו.
דוד רותם: מה את רוצה, שנחליף את לשכת עורכי-הדין או את הדובר?
מירי רגב: אני רוצה לדעת מי נתן תשובה – המנכ"ל, רחל, הוועדה או היושב-ראש עצמו?
יורם חגבי חגי: יושבים לפנייך גורמים מוסמכים: מנכ"לית הלשכה, מ"מ של יו"ר ועדת התמחות ארצי, ונמצאת פה הסמנכ"לית לענייני מתמחים בלבד.
יורם חגבי חגי: כל שאלה שתשאלי, תקבלי תשובה.
מירי רגב: מצוין.
יורם חגבי חגי: אני לא רוצה לקרוא מה שיש לי פה ביד, איך אומרים?
יורם חגבי חגי: לולא דמסתפינא.
יורם חגבי חגי: יש לי פה במדויק את תוצאות הבחינה האחרונות בפילוח שלהם.
יורם חגבי חגי: אם היושב-ראש יבקש ממני, אני אקרא אותן.
יעקב אדרי: למה לא?
יעקב אדרי: הכול גלוי.
קריאה: יותר גרוע כבר לא יכול להיות.
יורם חגבי חגי: אלה תוצאות, אדוני, מדויקות, שאני מודיע אותן עכשיו לכבוד הוועדה.
אברהם מיכאלי: זה כבר פורסם במליאה.
אברהם מיכאלי: שר המשפטים הקריא את זה.
אברהם מיכאלי: זה לא סוד.
מירי רגב: זו התשובה שנתתם לשר להקריא.
יורם חגבי חגי: מ"אוניברסיטת תל-אביב" ניגשו סך הכול 94 נבחנים.
יורם חגבי חגי: אחוז העוברים – 84%.
יורם חגבי חגי: ציון ממוצע 71.9.
יורם חגבי חגי: מ"האוניברסיטה העברית" ניגשו 106 נבחנים.
יורם חגבי חגי: ציון ממוצע 72.8.
יורם חגבי חגי: מ"אוניברסיטת בר-אילן" ניגשו 69, אחוז העוברים – 78%, ציון ממוצע 69.5.
יורם חגבי חגי: ישראלים שלמדו בחו"ל: ניגשו 119 נבחנים, עברו 6%, ציון ממוצע 46.2.
יורם חגבי חגי: מ"אוניברסיטת חיפה" ניגשו 90, אחוז העוברים – 77%, ציון ממוצע 71.3.
יורם חגבי חגי: ב"מכללה למנהל" מספר נבחנים הוא 152, אחוז העוברים – 57%, ציון ממוצע 65.3.
יורם חגבי חגי: עולים חדשים: ניגשו 44, אחוז העוברים – 23%, ציון ממוצע 55.
קריאה: בהשוואה למה?
יורם חגבי חגי: מ"שערי משפט" ניגשו 189, אחוז העוברים – 31%, ציון ממוצע 58.2.
יורם חגבי חגי: מ"המרכז הבינתחומי" ניגשו 269, אחוז העוברים – 75%, ציון ממוצע 69.2.
יורם חגבי חגי: מ"הקריה האקדמית אונו" ניגשו 556, אחוז העוברים – 35%, ציון ממוצע 58.9.
יורם חגבי חגי: מ"מכללת נתניה" ניגשו 140, אחוז העוברים – 43%, ציון ממוצע 62.1.
יורם חגבי חגי: מ"מכללת רמת-גן" ניגשו 166, אחוז העוברים – 30%, ציון ממוצע 57.6.
יורם חגבי חגי: אני מקריא לך את הנתונים.
מירי רגב: אבל אנחנו מכירים את הנתונים.
מירי רגב: השר הקריא את זה ואמר: המכללות הוכשלו.
יורם חגבי חגי: לשכת עורכי-הדין, רבותי, מצפה – את המתמחים לא מכשירים, אנחנו מכשירים חברות היום – שההכשרה תהיה לימודים אקדמאיים ברמה נאותה והתמחות נאותה.
יורם חגבי חגי: אי אפשר לבנות, רבותי, על קורס של חודשיים, ובחודשיים כאלה להשלים לימודים של ארבע שנים.
יורם חגבי חגי: זאת עמדת לשכת עורכי-הדין.
יעקב אדרי: לא הבנתי את זה.
יעקב אדרי: איזה חברות?
דוד רותם: אי אפשר לבנות על קורס של חודשיים.
דוד רותם: צריך לבנות על מאמנים רציניים.
דוד רותם: זו חובתה של הלשכה – לבדוק ולטפל.
אברהם מיכאלי: ועל התמחות בתנאים נורמליים, ולא תנאי עבדות.
יורם חגבי חגי: זה התפקיד שלי בלשכה עכשיו.
יעקב אדרי: מי מאשר אותם?
יעקב אדרי: אתה מאשר אותם.
מירי רגב: אז תעשה את זה.
מירי רגב: במקום להגיד, אני אבדוק את זה.
יורם חגבי חגי: לא, החברות הן חברות פרטיות.
דוד רותם: תגידי, את התחלת להיכנס לי לדברים?
קריאה: סליחה, "מתמחה" זה לא חברה פרטית, זה של לשכת עורכי-הדין.
יעקב אדרי: נכון, זה מה שאני אומר.
דוד רותם: בימים הטובים, גמרת את ההתמחות, ולמחרת היום יכולת לגשת לבחינות.
דוד רותם: לא היית צריך קורסים ולא היית צריך השתלמויות.
יורם חגבי חגי: ההתמחות היתה ראויה.
דוד רותם: היית צריך רק דבר אחד.
דוד רותם: היית צריך לקרוא את זוסמן על דיון אזרחי וללכת לבחינה.
דוד רותם: היום המתמחים לא מקבלים התמחות.
אברהם מיכאלי: עובדים כעבדים, אדוני היושב-ראש.
אברהם מיכאלי: תדגיש את זה.
יורם חגבי חגי: כבוד היושב-ראש, רבותי, אין לנו ויכוח, שצריך לשנות את הבחינה.
יורם חגבי חגי: אנחנו פונים למשרד המשפטים.
יורם חגבי חגי: ביקשנו לשנות.
יורם חגבי חגי: הכנו הצעת חוק, תזכיר.
יורם חגבי חגי: אנחנו קוראים איתכם, יחד עם כולם, למשרד המשפטים, לשנות את מתכונת הבחינה וההתמחות ללימודים.
מירי רגב: מה שאמרת זה דבר חשוב.
מירי רגב: אני רוצה רגע להבין את זה.
דוד רותם: לא, זה לא דבר חשוב.
דוד רותם: תפסיקו לקשקש.
מירי רגב: הוא אומר לשנות את המתכונת.
מירי רגב: הכוונה במבחן הנוכחי או במבחן הבא?
יורם חגבי חגי: לגבי המבחן הנוכחי, חברי המתמחים, המשפטנים ועורכי-דין לעתיד.
יורם חגבי חגי: אני מאוד שמח שבאים ללשכה, ואני לא אומר את זה בציניות.
יורם חגבי חגי: אני 35 שנה עורך-דין, רבותי.
יורם חגבי חגי: אני גם מלמד בנתניה בכיתת המצוינות, ואני יו"ר ועדת ההתמחות, ואני רוצה שיבואו התלמידים הטובים ביותר.
יורם חגבי חגי: כי אני מודה ומתוודה, המצב היום, שיש עורכי-דין עם פלאפון, וזה המשרד שלהם – אנחנו לא אוהבים את זה בלשכה.
יורם חגבי חגי: ולכן רבותי, בנושא הזה לפחות, אני רוצה לומר לכם – אולי אתם לא יודעים, אבל בתגובה כתבנו לכם את זה – שלאחרונה ביוזמת ראש הלשכה, עורך-דין דורון ברזילי, ומשרד המשפטים, הוקמה ועדה בראשות מנכ"ל משרד המשפטים, ד"ר גיא רוטקופף, שתבחן את מתכונת בחינת ההסמכה לשם קבלת רישיון עריכת דין, כצורך בגיבוש המלצות לשינוי או תיקון הבחינות במתכונתן הנוכחית.
יורם חגבי חגי: בחינה בעל-פה, אני אומר לך, היא הכי לא שוויונית.
יורם חגבי חגי: אני בוחן בעל-פה.
יורם חגבי חגי: בחנתי עד היום כבר 15 פעם.
קריאה: רע מאוד שאתה אומר את זה .
יורם חגבי חגי: לכן אנחנו רוצים לשנות את הבחינות האלה.
יורם חגבי חגי: אנחנו גם לא מרוצים מהמצב הקיים.
מירי רגב: אבל מה עכשיו?
יורם חגבי חגי: לגביכם עכשיו.
יורם חגבי חגי: אתם משפטנים, ואנחנו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יורם חגבי חגי: מה נעשה, רבותי, שהחוק לא מרשה לנו ליצור פקטורים?
יורם חגבי חגי: בבקשה, היום יהיו השגות.
דוד רותם: החוק מאפשר לשר המשפטים לעשות פקטור?
מירי רגב: אני אגיד לך לפי איזה סעיף.
קריאה: 15.
יורם חגבי חגי: סעיף או תקנה?
מירי רגב: תקנה 15א.
מירי רגב: תכתוב לו מכתב שאתה מבקש, והוא יאשר את זה.
יורם חגבי חגי: בתקנה 15 כתוב:
יורם חגבי חגי: בחינות הלשכה במקצועות מעשיים ייערכו פעמיים בשנה במועדים שתקבע הלשכה.
יורם חגבי חגי: אומרת תקנה 15א: מועד בחינות מיוחד – על אף האמור בתקנה 15, רשאי שר המשפטים, בהתייעצות עם המועצה הארצית של לשכת עורכי-הדין, לקבוע מועד נוסף לבחינות במקצועות מעשיים, מסיבות מיוחדות שירשום בהחלטתו.
יורם חגבי חגי: רבותי, סיבות מיוחדות – זה לא המקרה.
יעקב אדרי: אחוז נכשלים גבוה זאת סיבה.
מירי רגב: אז מה הסיבות?
מירי רגב: מלחמה?
מירי רגב: חרום?
מירי רגב: הסורים על הגדרות?
שרית שפיגלשטיין: כן.
מירי רגב: אני אכפיף אתכם למשרד הביטחון.
מירי רגב: אל תעשו צחוק מאיתנו – הסורים על הגדרות.
מירי רגב: זה החרום שלכם.
יורם חגבי חגי: פקטור ודאי שאי-אפשר.
דוד רותם: שאלתי שאלה: האם לשר המשפטים יש סמכות לקבוע פקטור בציונים?
יורם חגבי חגי: התשובה היא לא, כי זה נוגד את סעיף 39 לחוק לשכת עורכי-הדין, שקובע את תוכנית הבחינות לפי סעיפים ספציפיים.
יורם חגבי חגי: אי-אפשר לשנות אותם.
יורם חגבי חגי: יש בחוק הוראות ברורות, טכניות.
מירי רגב: המועצה הארצית יכולה לתת פקטור?
יורם חגבי חגי: זה מועד אחר.
יורם חגבי חגי: אין בחוק שום סמכות למשרד המשפטים.
יורם חגבי חגי: גם לא לבית-משפט, לדעתי.
דוד רותם: לבית-המשפט יש תמיד סמכות.
יורם חגבי חגי: נכון, לכל דבר.
דוד רותם: אני שואל, אם יש למישהו סמכות לתת פקטור.
דוד רותם: אמרו לי פה שיש.
דוד רותם: אז אני שואל, למי יש.
יורם חגבי חגי: התשובה היא: לא.
מייק קיסוס: יש פה הטעיה.
מייק קיסוס: אני אסביר למה יש פה הטעיה.
דוד רותם: אל תסביר למה יש פה הטעיה.
דוד רותם: תגיד לי מאיזה כוח, מאיזה סעיף בחוק, יש סמכות?
דוד רותם: רק תגיד לי מספר סעיף.
דוד רותם: אני לא רוצה הרצאה.
מייק קיסוס: זה לא בסעיף.
מייק קיסוס: גם בחוק לשכת עורכי-הדין אין הגדרה מפורשת, אם מותר לפסול שאלה.
מייק קיסוס: זה עמד במבחן משפטי בפסיקה, ובתי-המשפט קבעו, שבסמכות לשכת עורכי-הדין, ועל אף שזה לא מצוין בחוק, לפסול שאלות.
דוד רותם: שאלתי, אם יש סעיף, שאתה יכול להפנות את תשומת ליבי, למי יש סמכות לתת פקטור.
מייק קיסוס: אין סעיף, אבל גם אין סעיף לציון 60 עובר.
דוד רותם: אמרת לי קודם שיש סעיף.
בן קרפל: הבנתי.
בן קרפל: לא רוצים פה להקשיב.
מירי רגב: איך שונה הציון מ-60 ל-65?
דוד רותם: אני שואל, איזה סעיף.
בן קרפל: לא, אין שום דבר.
דוד רותם: אין שום דבר.
מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה: כבוד היושב-ראש אמר שבעבר ציון עובר היה 60, ועכשיו החליטו שהוא 65.
מירי רגב: מי החליט על 65?
רחל אופיר: שר המשפטים.
מירי רגב: בהמלצה של מי?
יעקב אדרי: שלהם.
יעקב אדרי: ברור.
קריאה: המועצה הארצית.
מירי רגב: זאת אומרת שאתם יכולים, כמועצה ארצית, לבוא לשר המשפטים.
מירי רגב: זה לא היה חריג, הסורים לא היו על הגדרות, ובכל זאת החלטתם מ-60 ל-65.
מירי רגב: למה שיניתם מ-60 ל-65?
לינדה שפיר: כל השינויים במתכונת הסמכה בציון המעבר, בתוכנן של המקצועות שמהווים את הבחינה, הם בסמכות שר המשפטים.
לינדה שפיר: מעולם לא נעשה שינוי רטרואקטיבי.
לינדה שפיר: שינוי חקיקה נעשה מכאן ואילך.
לינדה שפיר: לכן, אכן הלשכה קוראת למשרד המשפטים לשנות את מתכונת ההסמכה, לשנות את הבחינה.