GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: מיום שנתברר שהגבייה שלכם היא לא חוקית, הייתם אמורים להפסיק לגבות אגרות פרסום, כי אתם לא מפרסמים.
דוד רותם: אנחנו מפרסמים.
חנא סוייד: הדיון הזה רלוונטי?
דוד רותם: כן, כי פה אני אקבע, שלא תיגבה אגרת פרסום, כי אין פרסום.
דוד רותם: זה ישן, זה תיקון שעשינו מזמן, רק יש התחכמויות.
נעמה מנחמי: למרות שבמפורש תיקנו את החוק, כדי שלא תיגבה אגרת פרסום, משרד המשפטים ממשיך לגבות אגרת פרסום.
דוד רותם: קחו בחשבון – אתם יכולים ברגע זה לומר שאתם מבקשים למחוק את החוק.
דוד רותם: יהיה סעיף שיאמר: בצירוף האגרה שנקבע, אך לא תכלול תשלום בגין אגרת פרסום.
דוד רותם: אתם רשאים למשוך את החוק.
דוד רותם: זה מה שיתקבל.
דוד רותם: אני יודע איך מארגנים לי את הרוב פה.
שמרית גולן: זה נשמע לי לא ענייני.
דוד רותם: יכול להיות – זה מה שיהיה.
דוד רותם: אתם יכולים למשוך את החוק – זה החוק שלכם.
דוד רותם: הסעיף הזה יהיה כך.
חנא סוייד: לשם שינוי אני תומך ביושב-ראש.
נעמה מנחמי: היא צודקת במובן הזה, שלא מקובל לכתוב דברים כאלה, אבל אנחנו נאלצים לכתוב את זה, כי אחרי שתיקנו את החוק, ומחקנו בכל מקום שהיה כתוב "אגרת פרסום", עדיין ממשיכים לגבות, אז אין לנו ברירה לכתוב ברחל בתך הקטנה תיקון מבהיר, שאי-אפשר לגבות אגרת פרסום.
אסא קלינג: אדוני, רק לתקן – לפי הוראות החוק, פרסום נעשה באינטרנט.
דוד רותם: אני תיקנתי לכם את החוק רטרואקטיבית בגלל התחייבות שלכם, אחרת לא הייתי מתקן את החוק – לא רטרואקטיבית ולא קדימה.
דוד רותם: בוא נאמר, אני יודע שיש פה זהות עניינים בין משרד המשפטים ועורכי הדין שעוסקים בפטנטים.
דוד רותם: אני אדאג לציבור.
אורי מקלב: לא הציבור שיושב פה.
דוד רותם: הציבור שיושב פה – יש לו איחוד עניינים הרשם בנושא.
שמרית גולן: אולי אתם צריכים לתקן את סעיף 194, שמסמיך את שר המשפטים לקבוע את האגרות.
דוד רותם: יכול להיות שגם אתקן שם.
דוד רותם: כרצונכם.
דוד רותם: אם זה יעבור את נוסח החוק שלכם, אין לי בעיה עם זה.
נעמה מנחמי: זה יעבור, כי אם זה מה שהוועדה תחליט, זה מה שיהיה כתוב שם.
נעמה מנחמי: הבקשה תכלול את שם המבקש, מען למסירת מסמכים בישראל, פירוט ההמצאה ותיאור תמציתי של ההמצאה.
נעמה מנחמי: כמו כן, יוגש ללשכה עותק של הבקשה על גבי התקן המשמש לאחסון חומר מחשב.
נעמה מנחמי: אגב, זה צריך להיות: מנהל הרשות – כפי שיורה הרשם, לעניין זה חומר מחשב, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995.
נעמה מנחמי: לא ברור לנו למה רק בהתקן הזה, בעוד שבקשות בין-לאומיות, למשל, יכולות להיות מוגשות בצורות שונות?
נעמה מנחמי: למה להגביל רק לאופן התקן המשמש- - -
נעמה מנחמי: אנחנו לא מגבילים.
נעמה מנחמי: האם השאלה היא למה אנחנו מחייבים להגיש על התקן מחשב, או למה אנחנו לא מאפשרים הגשה באינטרנט?
דוד רותם: למה אתם מחייבים על התקן מחשב, קודם כל.
דוד רותם: דבר ראשון, התיקון הזה הוא מאוד נחוץ ואולי אף הכרחי כדי לאפשר את פרסום הבקשות.
דוד רותם: פרסום הבקשות עומד להיעשות דרך אתר האינטרנט, כלומר בצורה מקוונת על דרך של קישור למסמכי הבקשה.
דוד רותם: אם רשות הפטנטים תקבל את הבקשה בנייר, וכמו ששמענו כאן, אלה בקשות של מאות עמודים, פעולת הסריקה תהיה מוטלת עליה, והיא לא תוכל לעמוד בעומס ובלוח הזמנים שמחייבת העלאה של המסמכים לפורמט אלקטרוני ולאתר האינטרנט.
דוד רותם: אז תיקחו את החומר ממני ותעבירו אותו לאתר?
דוד רותם: התקן מחשב - היום זה יכול להיות תקליטור, זה יכול להיות USB.
דוד רותם: כלומר לא תצטרכו לעשות כלום – תכניסו למחשב, תעבירו לאתר, והנה הפרסום.
דוד רותם: יש בחינה פורמלית של הבקשה.
דוד רותם: בדרך כלל הפרסום, שעתיד להיעשות לאחר 18 חודשים, נעשה לפני שהחל תהליך הבחינה, ולכן הבקשה מתפרסמת כפי שהיא הוגשה.
דוד רותם: אז למה אני צריך לשלם לכם אגרת פרסום, בשביל להכניס את התקליטור למחשב?
דוד רותם: לא תשלם אגרת פרסום.
דוד רותם: שאלת אותי קודם, מה זה קשור משפטית, אז אני מקבל ממך את התשובה.
דוד רותם: מבחינת הנטל שזה מטיל על ציבור המגישים, כיום – אני לא יודעת אם 100 אחוז מהבקשות או קרוב לזה, מוכנות בפורמט על מחשב, כלומר לא מגישים בקשות בכתב יד, לכן אין עומס מיוחד בזה שהמבקש ישמור את הקבצים שלו על דיסק, ויגיש אותם כך ללשכה.
דוד רותם: ואם זה אדם פשוט שרוצה להגיש המצאה פשוטה - מגיש לכם שלושה עמודים – זה כל הפטנט שלי.
אסא קלינג: כל הבקשות מוגשות מודפסות, ובימינו כנראה, מוקלדות באמצעות מחשב, גם על-ידי מבקשים פרטיים.
אסא קלינג: בנוסף, יש תקנות מפורטות לגבי אופן ההגשה, איך נראה אותו מסמך - אפשר לרדת לרמת השוליים במסמך, אם זה חשוב.
אסא קלינג: הכי קל לעשות את זה היום באמצעות מחשב.
אסא קלינג: ככלל, אותם מבקשים פרטיים בודדים, באמת בודדים, הלשכה עוזרת להם בפועל גם באמצעים טכניים, אם צריך.
נעמה מנחמי: אבל אז היא עושה את זה לפנים משורת הדין.
נעמה מנחמי: יכול להיות שיש מקום לעודד אנשים להגיש בפורמט אלקטרוני או על התקן המשמש לאחסון חומר מחשב במסגרת האגרות שאתה גובה מהם.
דוד רותם: לא יהיו אגרות.
דוד רותם: זה לא קשור לאגרות.
נעמה מנחמי: אגרת הגשה יש, אז יכול להיות שאגרת ההגשה לאדם שמגיש בפורמט אלקטרוני צריך לקבל הנחה לעומת אדם שמגיש בנייר.
נעמה מנחמי: אולי אדם שמגיש בנייר, ישלם אגרת סריקה.
דוד רותם: אני לא רוצה לתת להם אותה, כי אין להם ממילא כוח אדם – הם לא עושים את מה שהם צריכים לעשות, אז אתן להם עוד עבודה?
נעמה מנחמי: היום יש להם המון כוח אדם.
נעמה מנחמי: גם בטיפול בבקשות הללו – הטיפול הזה כרוך בעבודה.
נעמה מנחמי: כאשר נוכל לאפשר הגשה מקוונת באמצעות האינטרנט, זה יהיה דבר אחר.
נעמה מנחמי: כרגע הבקשה להגשה באמצעות התקן מחשב היא כדי לאפשר, כפי שנציגת משרד המשפטים אמרה, את הפרסום לפי 16א, כפי שמתבקש כאן.
נעמה מנחמי: רשות הפטנטים לא ערוכה להציב את כל המסמכים הללו לעיון ללא מחשוב כלל המערכת.
נעמה מנחמי: בקשות PCT, למשל, שהן חלק ניכר מהבקשות שנכנסות אלינו, ממילא מוגשות- - -
נעמה מנחמי: יש אפשרות להגיש בנייר.
נעמה מנחמי: רובן בפועל מוגשות- - -
נעמה מנחמי: מה קורה בפועל זה דבר אחד, ומה שאתה מחייב את הציבור זה דבר אחר.
נעמה מנחמי: אם לפי האמנה, בקשות יכולות להיות מוגשות גם בנייר, גם בפורמט אלקטרוני וגם במתקן אחסון, לא ברור לי למה דווקא במסלול הלאומי שלנו אנחנו צריכים להגביל אנשים לפורמט אחד מתוך השלושה, לעומת מה שקורה בבקשות בין-לאומיות.
מיכל חכמי: אדוני, לגבי בקשות PCP, ידוע שמי שמגיש בצורה אלקטרונית, ושמענו את זה מד"ר ברט ביום שני כאן, משלם הרבה פחות כסף.
מיכל חכמי: ההגשה האלקטרונית ראויה לעלות פחות כסף, כי היא מקלה על כל הרשויות.
אסא קלינג: כאשר זה יהיה באמצעים מקוונים מלאים, יכול להיות שיהיה מקום לשקול את זה.
אסא קלינג: נכון לעכשיו תשומת העבודה על הרשות לא פוחתת.
אסא קלינג: התקן מחשב אינו חייב להיות דיסקים; יכול להיות גם דיסק און קי, יש הרבה אמצעים ועזרים כיום.
דוד רותם: טוב, ניתן לכם את זה.
נעמה מנחמי: מוזר לי שדווקא הרשות הלאומית מחמירה יותר – נותנת שירות גרוע יותר מאשר רשות חיפוש בין-לאומית.
דוד רותם: הוועדה החליטה.
נעמה מנחמי: יש פה הנושא של תיאור תמציתי של ההמצאה.
זבולון אורלב: נועצתי בחברתי, הגב' מיכל חכמי.
זבולון אורלב: ב-PCT יש האבסטרקט של ההמצאה – זה יכול להיות רבע עמוד או שלוש שורות – לא משנה.
זבולון אורלב: מה שהייתי אומר, שמה שמקובל על ה-PCT, צריך להיות מקובל בישראל.
זבולון אורלב: זה עיקר ההמצאה.
זבולון אורלב: לא ייתכן במדינת ישראל, שהמבקש יכתוב משהו אחר ממה שהוא כתב ב-PCT.
שמרית גולן: אנחנו לא מדברים רק על עיקר ההמצאה אלא על תיאור תמציתי של ההמצאה.
זבולון אורלב: זה אבסטרקט
אסא קלינג: תיאור תמציתי יהיה אבסטרקט וההפך, ולא עיקר ההמצאה בהכרח.
נעמה מנחמי: אולי כדאי שמשרד המשפטים יסביר את הסיטואציה, ולמה דווקא תיאור תמציתי לעומת עיקר ההמצאה.
דוד רותם: אני רוצה לשמוע את גב' חכמי.
מיכל חכמי: אם הכוונה היא למה שמכונה אבסטרקט, בחלק גדול מהמקרים אין שום קשר בין עיקר ההצעה ותמצית ומהות ההמצאה לבין מה שכתוב באבסטרקט, כך שיש פה בעיה.
שמרית גולן: המונח "עיקר ההמצאה" מופיע בחוק בשני מקומות: הראשון, סעיף 26(5), שבו נאמר שהפרסום שנעשה לאחר הקיבול כולל גם את עיקר ההמצאה, תיאור עיקר ההמצאה לדעת הרשם, ומייד לאחריו בא סעיף 27, שקובע שתיאור עיקר ההמצאה, כפי שפורסם לפי סעיף 26ב5, לא ישמש לבית המשפט או לרשם כחומר ראיה בבואם לפרש את הפירוט בכל הליך משפטי.
שמרית גולן: סעיף 49, שמדבר על זכויות בעל הפטנט, בסעיף קטן (א) נאמר:
שמרית גולן: בעל פטנט זכאי למנוע כל אדם זולתו מנצל בלי רשותו שלא כדין את ההמצאה שניתן עליה הפטנט, בין בדרך המוגדרת בתביעות ובין בדרך דומה לכך, שיש בה לנוכח המוגדר באותן תביעות עיקר ההמצאה שהוא נושא הפטנט.
שמרית גולן: יש הבחנה בין המונח של סעיף 26 למונח של סעיף 49 שבא לידי ביטוי בסייג שבסעיף 27, שקובע שמה שפרסם הרשם כעיקר ההמצאה לא משמש לפרש את עיקר ההמצאה לפי סעיף 49.
שמרית גולן: כאן אנחנו מדברים על תיאור תמציתי של ההמצאה, ובכוונה נבחר מונח אחר.
שמרית גולן: תיאור תמציתי של ההמצאה הוא הדרך שבה מגיש הפטנט בוחר לתמצת את ההמצאה שלו.
שמרית גולן: קבענו את זה כדי לאפשר בסעיף 16א המוצע – במקור קבענו את זה כדי לפרסם גם בבקשה שתפורסם לפי סעיף 16א המוצע, תפורסם תמצית ההצעה, כפי שהגיש אותה המבקש.
שמרית גולן: לצורך כך גם הוספנו סייג בסעיף 27, שאומר שגם מה שהוגש כתמצית ההמצאה מטעם המבקש לא ישמש כדי לפרש- - -
נעמה מנחמי: מה קורה במדינות אחרות?
נעמה מנחמי: לפי 16א, פרסום 18 חודש, מופיע תיאור תמציתי של המבקש או של הרשות עצמה?
נעמה מנחמי: בדרך כלל זה לפני שהחלה הבחינה, בטח לפני שהסתיימה, לכן עדיין לא הגיע מועד הקיבול.
נעמה מנחמי: האם בשלב מאוחר יותר הרשות מוציאה תמצית שלה?
אסא קלינג: לא.
רון תומר: מדוע אין מקום לתת למבקש שיתאר את המצאתו התמציתית, כמו שההמצאה?
רון תומר: אחרת מה הטעם של תיאור תמצית ההמצאה, כי היא לא מחייבת את המבקש לשום דבר?
רון תומר: אני יכול מחר להגיד X ולהסתיר את העיקר.
טל בנד: אדוני אמר כבר פעם, שמהוועדה של אדוני לא יוצאים חוקים לא ברורים, ופה הכניסו מונח חדש, לא מוגדר, שכרגע שמענו שכנראה, הוא חסר משמעות, של תיאור תמציתי של ההמצאה.
טל בנד: את המונח הזה הכניסו במהלך משולב, כמו שהסבירה עו"ד גולן, שמבטלים את החובה שמוטלת על הרשם בסעיף 26 לחוק לקבוע, לנסח בעצמו את עיקר ההמצאה – זה מה שמוחקים לנו בסעיף 26, ומטילים את הנטל הזה על מבקש הפטנט בשלב שבו הוא מגיש את הבקשה.
טל בנד: עם זה כשלעצמו אין לנו שום בעיה – מי שמגיש את הבקשה, במקום הרשם, שהוא ינסח בעצמו מה ההמצאה שלו – זה בסדר גמור.
טל בנד: לא שמעתי ממשרד המשפטים שום הסבר, איך במעבר מסעיף 26, ששם החובה היתה לומר מה עיקר ההמצאה, לסעיף 11, התחלף המונח – במקום "עיקר ההמצאה", שהוא מונח ידוע, מוגדר בחוק, יש לו משמעות, למשהו שאנחנו לא יודעים מהו?
טל בנד: המטרה מאחורי הפרסום הראשון הזה זה לא סתם אלא כדי שציבור המתחרים יבינו מה מחכה להם, מה בעצם עומד בפניהם, מה ההמצאה הזו – הסבר ראשוני.
טל בנד: אומרת לנו גב' חכמי שהאבסטרקט הזה לא קשור- - -
מיכל חכמי: לפעמים.
טל בנד: לא צריך להיבהל.
טל בנד: אז במקום להכניס מונח שאין לו שום משמעות, שלא ילמד את הציבור ואת המתחרים על התוכן האמיתי של ההמצאה, יתכבד מבקש הפטנט כמו שהטילו עליו, וייתן את אותו עיקר ההמצאה.
טל בנד: אם יש בזה קושי, אולי נשמע ממשרד המשפטים, מה משרד המשפטים מגדיר תמצית, ומה ההבדל בין תמצית לעיקר ההמצאה, ולמה צריך עכשיו להפחית את הרף של המידע שנמסר לציבור, ובמקום לומר לו באמת על מה מדובר, לומר לו משהו כללי ובלתי מחייב.
טל בנד: תודה.
ערן ברקת: יעזור לוועדה להבין את ההבדל בין עיקר ההמצאה לבין תיאור תמציתי.
ערן ברקת: המונח "עיקר ההמצאה" מופיע בחוק שלנו בסעיף 49, כשמדברים על הפרת פטנט.
ערן ברקת: כשבית המשפט בא לאכוף פטנט של ממציא, הוא רוצה לתת הגנה על ההמצאה האמיתית.
ערן ברקת: הבעיה היא שההמצאה שייכת לעולם הטכנולוגיה – לכימיה, לפיזיקה, לאלקטרוניקה, ופטנט זה מסמך של נייר, שכותבים אותו עורכי דין, ואפשר לכתוב אותו כך או אחרת.
ערן ברקת: הבעיה שבתי המשפט מנסים להתמודד אתה, וסעיף 49 בא לעזור להם, הוא המתח שבין ההמצאה האמיתית מבחינה טכנולוגית ובין הלינגוויסטיקה.
ערן ברקת: זו המטרה של עיקר ההמצאה בסעיף 49.
ערן ברקת: בחוק הקיים, בסעיף 26, מוטלת חובה על הרשם לפרסם את עיקר ההמצאה, ואני מוסיף, ניסוח לא מדויק של המהות של מה שמטילים על הרשם לפרסם, ואני מוסיף זאת, כי מייד בא סעיף 47 ואומר: זה שהרשם יפרסם את מה שהוא חושב שהוא עיקר ההמצאה, לפי סעיף 26, לא אומר שזה עיקר ההמצאה לעניין סעיף 29, כלומר המטלה שהטילו על רשם הפטנטים לעניין סעיף 26 היתה לתת תיאור תמציתי ולא משהו רלוונטי לעניין סעיף 49, לעניין היום שבו בית המשפט ישמע עדויות מומחים ויבין מה ההמצאה האמיתית שצריך להגן עליה, מה שראוי להגנה - יגנו, ומה שלא – לא, ובית המשפט לא כבול בנוסח המילולי של התביעה של הפטנט.
ערן ברקת: מה מטרת הפרסום בין סעיף 26 לבין, כפי שמוצע היום, לפי סעיף 16א, לאחר 18 חודש – המטרה היא לא שהמפרסם, בין אם זה משרד הפטנטים ובין אם זה המבקש, יעשה שיעורי בית עבור המתנגד; המטרה היא להסביר במה באופן כללי מדובר, ואם מתנגד רוצה להתנגד, יקרא את הפטנט - לא תיאור תמציתי – אף אחד לא מסתמך על זה.
ערן ברקת: כדי להבין במה מדובר, כדי להחליט אם להתנגד או לא, אף אחד לא מסתכל על האבסטרקט אלא קוראים את הבקשה, לכן ההצעה, כפי שאני מבין אותה, אומרת:
ערן ברקת: בואו נעביר את שלב הפרסום כאבסטרקט שהוא לא משפיע על הנושא של קביעת עיקר ההמצאה אחר כך לשלב הפרסום המוקדם.
ערן ברקת: יש לזכור את ההשלכות של התיקונים שאנחנו עושים בשלב הראשון למה שקורה אחר כך.
ערן ברקת: אם היום יטילו חובה חדשה לפרסם את עיקר ההמצאה כמשמעו בסעיף 49, שזה לא הדין היום ולא הכוונה, אחר כך אנשים יגידו: ביום ההוא, כשהגשת את התיאור של עיקר ההמצאה, בעצם לא דייקת, הטעית את משרד הפטנטים, וייפתח ים של הידיינויות על הדברים האלה.
ערן ברקת: אחד המסרים שאני משתדל לחזור עליהם – בואו נשאיר את השיטה פשוטה.
ערן ברקת: כמה שיותר פשוט זה יותר טוב לכולם – נגד האינטרס של עורכי הדין, אבל יותר טוב לציבור.
רועי מלצר: מזווית היסטורית – האבסטרקט נוצר, כשיצרו אותו, לאפשר למשרדי הפטנטים למיין - לאיזה תחום זה מגיע.
רועי מלצר: מאחר שיש פרסום של המסמך כולו, וההמצאה, גם התביעות שמגדירות מה למעשה נתבע, כבר אין צורך באבסטרקט, וראה באירופה, שכבר לא משתמשים, כלומר זה נשאר בעקבות ההיסטוריה.
מיכל חכמי: באופן מעשי הפרסום של עיקר המצאה, על-פי סעיף 26, לאחר קיבול הבקשה, הוא פרסום של התביעה ראשונה, ואם יש לנו תביעה בלתי-תלויה, שחשובה לא פחות מהתביעה הראשונה, היא לא מפורסמת, כך שאנחנו מדברים פה על מונחים מאוד שונים.
מיכל חכמי: כמו שאני רואה ומתייחסת להערה של עו"ד רועי מלצר, אחד התפקידים החשובים של האבסטרקט – התקציר, כמו שאני קוראת לו, ולא תיאור תמציתי - הוא שהוא גם כלי לחיפוש, כשמחפשים לקבוע התקדמות המצאתית וכו', וברור שכל הפרסום של 18 חודש נועד לאפשר למי שמעוניין לראות את כל בקשת הפטנט, ואני לא חושבת שמישהו עד כדי כך תמים, שהוא לא ילך לראות לפחות את התביעות, ויסתפק בתקציר.
זבולון אורלב: עד לפני כמה שנים פרסום 26 כלל את תביעה מס' 1 – העתיקו מה היתה תביעה מס' 1, כי התביעה הזו היתה תביעת הגג.
זבולון אורלב: אני סבור שכדי למנוע את כל הוויכוח הזה יש לחזור לפרסום תביעה מס' 1, וכמו שאמרה גב' חכמי, שאם יש תביעות בלתי-תלויות בתביעה מס' 1, גם אותן יש להכניס.
זבולון אורלב: זה דבר טכני לחלוטין.
זבולון אורלב: מבקש הפטנט ייתן למשרד הפטנטים מה לפרסם, מה התביעה מס' 1 שלי, מה התביעות הבלתי-תלויות- זה יפורסם.
אסא קלינג: לאור התיקון המוצע, סעיף 16א, כל הבקשה תהיה פתוחה לעיון, והחיפושים ייערכו על כל הבקשה, לכן איני רואה בלהתחיל לפרסם רשימות ארוכות של תביעות, בין אם תלויות, בין אם בלתי תלויות, מאחר שהן בין כה מצויות לעיון הציבור באופן מלא, ואין פה ערך מוסף, גם לא לציבור וגם לא לציבור המקצועי אליו ממוען בקשת הפטנט, ולא כפי שאמרו כאן – לא הציבור הרחב ובהחלט לא הציבור הלא מקצועי.
עדי לויט: כמו שאמרתי, אני היחיד כאן שהוא הציבור.
עדי לויט: דיברנו על בקשות פטנט של 500 עמודים, ושמענו מנציגת משרד המשפטים, שאכן כך הם פני הדברים.
אסא קלינג: אם אדוני ייתן לי סטטיסטיקה, של כמה בקשות של 500 עמודים, כמה בקשות של 700 תביעות יש – אשמח לראות.
אסא קלינג: אני חושב שכדאי שנעסוק בעניינים לגופם ולא באיזוטריה.
עדי לויט: אני הציבור, ואני לא מעסיק אצלי אנשים שיושבים וקוראים בקשות שלמות של פטנטים.
עדי לויט: אמר עו"ד ברקת, שמה שיקבע בסופו של דבר בית המשפט, אחרי שיבחן את עיקר ההמצאה, היא מהי ההמצאה האמיתית באמת.
עדי לויט: אדוני, אני מבקש פטנט ממדינת ישראל, מהציבור, ואני אומר לציבור: אני המצאתי המצאה אמיתית, היא חדשה, יש בה התקדמות המצאתית – אני רוצה עליה פטנט.
עדי לויט: אני רוצה שהפטנט יגן קצת יותר מאשר ההמצאה האמיתית באמת שלי; אני רוצה שהוא יגן גם על אפליקציה אחת, אם המצאתי טלפון סלולרי, גם אם יש בו מצלמת וידאו, גם אם הוא יודע לעשות GPS, גם אם הוא יודע לעשות עוד כל מיני דברים, אבל אני רוצה לבוא אליך, משרד המשפטים, ולקבל פטנט על מה שבאמת המצאתי.
עדי לויט: איך יכול להיות, שבקשות פטנט לא אומרות מהי ההמצאה האמיתית, וצריך שנים של ליטיגציה כדי להבין מהי?
עדי לויט: ברגע שניתנת בחוק אמירה שאומרת: תמצית ההמצאה – תהיה גבר, אדוני, מבקש הפטנט, תציג לנו את ההמצאה האמיתית באמת שלך.
דוד רותם: לכן יהיה כתוב: פירוט ההמצאה ותיאור תמציתי של ההמצאה.
שמרית גולן: התיקון הבא הוא עוד תיקון קטן בסעיף 16א לחוק.
שמרית גולן: פרסום שהוא לא הפרסום נושא הדיון הוא פרסום שנעשה מייד אחרי הגשת הבקשה.
שמרית גולן: אנחנו מוסיפים לפרסום הזה את מספר הבקשה.
שמרית גולן: בפועל זה נעשה כבר היום – כשבקשה מוגשת, היא מקבלת מספר, אבל אין לו מעמד בחוק, ומכיוון שאנחנו רוצים מאוחר יותר לעשות את הפרסום לפי מספרי בקשות פטנט, אנחנו נותנים למספר הבקשה מעמד.
דוד רותם: מה זה "סמוך ככל האפשר לאחר הגשת הבקשה בלשכה"?
אסא קלינג: בפועל זה נעשה ביומן הראשון מייד לאחר הגשת הבקשה, כלומר היומן הממוחשב.
נעמה מנחמי: את רוצה לקרוא את סעיף 16א שלכם?
שמרית גולן: 16א – סעיף שאנו מציעים להוסיף – סעיף (א): הרשם יפרסם הודעה באינטרנט, כאמור בסעיף 166א, סמוך ככל האפשר לאחר המועד הקובע, ובה רשימת בקשות שכל המסמכים הנוגעים להן יהיו פתוחים לעיון הציבור באופן שיורה ממועד הפרסום ואילך.
שמרית גולן: בסעיף זה – הודעה, ואולם לא יפרסם הרשם בהודעה כאמור: (1) בקשה שסורבה או בוטלה לפני המועד הקובע; (2) בקשה שדבר קיבולה פורסם לפי סעיף 26 לפני המועד הקובע.
נעמה מנחמי: אני מבינה שהכוונה היא להעלות את כל המסמכים לאתר, אז למה זה לא מופיע, אלא רק רשימה של הבקשות שיועלו לאתר?
נעמה מנחמי: אנחנו לא מדברים על קובץ או נייר שבמסגרתו תפורסם הבקשה במלואה אלא תפורסם הודעה עם רשימת בקשות שיהיו פתוחות לעיון הציבור החל מרגע זה, כלומר גם הבקשה וגם כל מסמך אחר בתיק הבחינה שיתוסף אחר כך לתיק עם הבקשה.
נעמה מנחמי: הפורמט שבו הכוונה לעשות את זה, והוא לא כתוב במפורט בחוק, כי טכנולוגיה היא משתנה, ואנחנו לא יודעים מה יהיה עוד כמה שנים - הכוונה היא להעלות לאתר האינטרנט רשימה של מספרי בקשות או אולי גם שמות בקשות, שדרך קישור ניתן יהיה להקליק על המספר ולהיכנס לתיק הבקשה, ולכן מה שיפורסם באתר הוא רשימה של הבקשות הפתוחות ולא הבקשות במלואן; הבקשות במלואן יפורסמו על דרך ההפניה אבל לא בעמוד הפותח.
אסא קלינג: אולי לא יפורסמו, אבל ניתן יהיה לעיין בהן על דרך ההפניה – אפשרות לעיין באופן ממוחשב.
אסא קלינג: אציין, למשל, זה אופן העיון במשרד המשפטים בארצות הברית – יש להם כלי דומה, ואליו אנחנו פחות או יותר מכוונים.
מיכל חכמי: אני סבורה שפרסום כזה אינו פרסום ראוי.
מיכל חכמי: כפי שאמרתי, הבקשות שמתפרסמות, כל בקשה שמתפרסמת תהווה ידע קודם לגבי איזושהי המצאה שנולדה אחריה, ובתור שכאלה הבקשות האלה צריכות להופיע במלואן, ובקשות אמריקאיות מתפרסמות כמסמך שלם, עם כל הפירוט, עם שרטוטים, עם הרצפים, עם התביעות , ופה אם יהיה לי לינק, כפי שאני הבנתי, ואולי הבנתי לא נכון, אני אצטרך לחפש, כמו היום, כשאני צופה במסמכי בקשות, יהיה פירוט, יהיו שרטוטים, או זה יהיה מסמך רך, ראוי לחיפוש?
אסא קלינג: בימים אלה אנחנו בעיצומה של הקמת המערכת.
אסא קלינג: כפי שציינתי, אנחנו בהחלט מכוונים למערכת דומה ביכולות שלה למערכת של משרד הפטנטים האמריקאי, שגם שם את צריכה לחפש, לעבור מסמך-מסמך ולראות מה את רוצה.
אסא קלינג: אם את רוצה מסמך לפרסום, להשתמש בו כראיה, את מוזמנת גם שם להזמין אותו ולקבל אותו.
אסא קלינג: גם בארץ תוכלי לקבל כל רשומה מסודית שרק תרצי בנהלים הקבועים.
אסא קלינג: אני חושב שהכלי הזה אמור להיות יפה ולאפשר את החיפושים הנדרשים.
מיכל חכמי: אני מתכוונת למסמך שאנחנו מחזיקים אותו הרבה פעמים, כמו מאמר מדעי, שהוא פרסום שכתוב – פרסום כך וכך מתאריך X שמופיע על גבי הפרסום וכולל את כל הפירוט.
דוד רותם: רבותיי, מכיוון שאני רואה שלא נגמור את הדיון היום, אפסיק אותו עכשיו, אבל יש לי בקשה - את כל הנושאים הטכניים אל תביאו אלינו.
דוד רותם: אני בטוח שבשיחות ביניכם תוכלו לפתור את כל הבעיות.
דוד רותם: אלה דברים טכניים.
ערן ברקת: כבוד היושב-ראש, נפסיק את הדיון לפני שסיימנו את הדיון בסעיף 4 של החוק, נכון?
דוד רותם: אני מפסיק את הדיון ב-16א, לפני שהדיון בו הסתיים.
דוד רותם: את הנושאים האחרים תסיימו ביניכם.
אסא קלינג: נשמח לענות לכל שאלה שתועלה בפנינו.
אסא קלינג: אני רק רוצה להודות ליושב-ראש על הדברים החמים שנאמרו במליאה, תיקון 11 לרשות הפטנטים – אמרת שהתיקון חשוב לפעילות הרשות.
אסא קלינג: אדוני, נאמרו פה דברים באשר לפעילויות הרשות ויכולות הבוחנים, ואני בטוח שאף אחד מהדוברים לא התכוון לפגוע באף אחד מהבוחנים.
דוד רותם: התכוונו לפגוע רק במשרד המשפטים, שלא נותן לכם מספיק כוח אדם.
ערן ברקת: לאחרונה אנחנו נתקלים בהרבה מצבים שבהם איכות הבחינה של משרד הפטנטים הישראלי עולה על זו של האירופאי.
דוד רותם: זה ה-OECD.
דוד רותם: לא, היה שינוי דרמטי באיכות הבחינה בישראל.
דוד רותם: תוקף תקנה 16 עד יום י"א בתשרי, 19 בספטמבר 2010.
דוד רותם: ואז מה יקרה כשנבטל את התקנה הזאת?
אפרת חקאק: תקנה 16 תהיה תקנה לצמיתות, ללא הגבלת זמן.
דוד רותם: איך שומרים את המאגר היום?
אשירה זמיר: את הכרטיסים עצמם?
אשירה זמיר: בחדר שיש בו ארון מסוג "קומפקטוס" נעול עם מקודד.
דוד רותם: איזה סוג ארון?
אשירה זמיר: "קומפקטוס" – ארון שפותחים אותו כמו "גרמושקה", כדי לחסוך מקום.
דוד רותם: ארון שהכי קל לפתוח את המנעול שלו.
אשירה זמיר: לא, הכול בתוך חדר.
אשירה זמיר: הדלת סגורה עם מנעול ומקודד שרק אנחנו יודעים את המספר, מחליפים אחת לכמה זמן את הקוד.
דוד רותם: תוך כמה זמן זה ידלוף?
אשירה זמיר: כשאני בתפקיד זה לא ידלוף.
דוד רותם: את זה גם אמרו לי על משרד הפנים, שהמאגר בחיים לא ידלוף.
אשירה זמיר: לא יודעת, אדוני.
דוד רותם: הפקה חוזרת זה עוד פעם להפיק את ה-DNA מהכרטיס, נכון?
אשירה זמיר: נכון.
אשירה זמיר: אנחנו עובדים על מאות דגימות ביום.
אשירה זמיר: אנחנו מאפיינים כל דגימה פעם אחת.
אשירה זמיר: כאשר יש לנו התאמה בין חשוד לבין מוצג מזירת עבירה, לפני שאנחנו מודיעים על הגילוי הזה, אנחנו מוציאים שוב, רק כדי לוודא שאכן זאת הדגימה, לא טעינו במיקום, לא טעינו בשם, הכול בדיוק כמו שנקבע בהתחלה.
אשירה זמיר: ורק כשמקבלים בדיוק אותו פרופיל פעם שנייה, יכולים להודיע על התאמה ליחידה החוקרת.
אשירה זמיר: אנחנו עובדים עם רובוטים ועם ציוד מאוד מתקדם, ותמיד יכולה להיות טעות, למרות שיש לנו מערכת בקרה.
דוד רותם: זה שאתם עובדים עם רובוטים, זה בסדר.
דוד רותם: במשטרה יש הרבה רובוטים.
אפרת חקאק: תוכלי לתאר לנו את כל המקרים של הפקה חוזרת שאתם עושים?
אפרת חקאק: כי זה רק חלק אחד מההפקות החוזרות.
אשירה זמיר: אנחנו עושים הפקה חוזרת כאשר יש גילויים וצריך לאשר אותם.
אשירה זמיר: אנחנו קוראים לזה אימות גילוי.
אשירה זמיר: כל סוף שנה אנחנו מחויבים על-פי החוק לעשות בדיקה לאבטחת איכות של עד אחוז אחד מהדגימות.
אשירה זמיר: יש לנו מערכת ממוחשבת שקובעת איזה דגימות בדיוק.
אשירה זמיר: אנחנו לא בוחרים אותן בעצמנו.
אשירה זמיר: השנה עשינו את זה בעוד שני דברים שחשבנו שאנחנו צריכים: אחד, כי בדקנו ערכה חדשה לזיהוי DNA.
אשירה זמיר: הלכנו למכרז, היינו צריכים לבדוק שלוש חברות, אז היינו צריכים לקחת את אותה דגימה כמה פעמים מאותו כרטיס.
אשירה זמיר: שניים, בדקנו ערכה לאנליזה של כרומוזום Y. גם במקרה הזה בדקנו כרטיסים שנבדקו כבר לדגימות הרגילות.
דוד רותם: מה זה כרומוזום Y? תסבירי לי.
אשירה זמיר: זה כרומוזום שיש רק לגברים.
אשירה זמיר: משתמשים בו בתיקי חקירה, למשל אם יש עבירת מין.
אשירה זמיר: בדרך כלל בעבירת מין יש תערובת DNA של האישה ושל החשוד.
אשירה זמיר: לפעמים זה יותר משני אנשים.
אשירה זמיר: אם מפעילים את כרומוזום Y הוא תופס רק את ה-DNA של הזכר.
אשירה זמיר: הוא מתעלם לגמרי מה-DNA של האישה, ולפעמים זה נחוץ לתיק עצמו.
דוד רותם: זו בדיקה מפלה.
אשירה זמיר: זו בדיקה שמפלה את הגברים.
דוד רותם: הדרת נשים – אתם מבינים?
אשירה זמיר: יש גם אפיון של כרומוזום X, אבל אנחנו עוד לא עושים אותו, ודווקא חשבתי להיכנס לזה.
אשירה זמיר: שלא יגידו שאנחנו מפלים.
דוד רותם: שאתם מדירים את הנשים.
אפרת חקאק: בנתונים העדכניים ששלחתם – איזה פרט מדבר על הפקה חוזרת לצורך קבלת מידע חדש?
אשירה זמיר: 3 ו-4.
אפרת חקאק: אז אנליזה חדשה זה מידע חדש?
דוד רותם: לא, 4 זה ה-Y.
אשירה זמיר: 4 זה Y ו-3 זה האתרים הנוספים.
אשירה זמיר: חמישה אתרים נוספים על האתרים שבדקנו עד כה, וקיבלנו עליהם אישור ועדה.
אשירה זמיר: גם על כרומוזום Y יש אישור ועדה.
דוד רותם: רק דבר אחד אני כן רוצה להשאיר.
דוד רותם: אני רוצה להשאיר את הדיווח לוועדת חוקה על הפקות חוזרות.
דוד רותם: תקנה 18(ב) – אם אני מבטל אותה, אני מבטל גם את חובת הדיווח.
רפי עציון: לא היתה חובת דיווח.
דוד רותם: לא היתה חובת דיווח?
רפי עציון: מכיוון שההסדר הזה היה הסדר זמני על מנת לשקול, בעת שאנחנו עומדים או קצת מוקדם יותר, אם להפוך את זה לתקנת קבע, המתקן בזמנו ביקש דיווח חד-פעמי שנה קודם לפקיעת התקנה, והדיווח הזה נעשה.
רפי עציון: הוא לא נקבע כדיווח עתי.
רפי עציון: הוא נקבע כדיווח חד-פעמי על מנת לבחון מה קורה עם ההסדר הזה של הפקה חוזרת .
רפי עציון: הדיווח הזה נעשה.
רפי עציון: הוא נעשה בצורה מעמיקה באופן חד-פעמי, כפי שהחוק דרש, על מנת להחליט אם הגיעה העת להפוך את ההסדר של הפקה חוזרת, שנהיה הסדר חיוני, למשהו קבוע.
אבי חימי: בוקר טוב, לי קוראים אבי חימי, ואני נציג של לשכת עורכי-הדין.
דוד רותם: מתי נבחרת להיות נציג של לשכת עורכי-הדין?
אבי חימי: אני אמור לעמוד בראש הפורום הפלילי, אבל מבחינה פורמלית זה יהיה רק בימים הקרובים.
אבי חימי: קבענו בינינו, על-פי הוראתו של יושב-ראש הלשכה, שנקפיד להיות בכל דיון ודיון משום שהנושא חשוב.
אבי חימי: אנחנו נעשה את כל המאמצים לעמוד בכך.
אבי חימי: באשר לעמדה בסוגיה הזו – חברתי אמרה שהצורך לבדיקות נוספות, בדרך כלל, הוא בגלל איזה שהם ליקויים, שהם עושים עשרות ומאות בדיקות וכן הלאה.
דוד רותם: מרבית הבדיקות החוזרות הם כשמצאו התאמה, ואז הם רוצים לוודא שאין פגם.
אבי חימי: הערת אגב:
אבי חימי: לפעמים התחושה של הציבור מעימות נוסף היא לא נוחה, כי לפעמים אדם סבור שיש למישהו אינטרס כזה או אחר להטות את תוצאת הבדיקה.
אבי חימי: אנחנו גם למדים מהמסמכים שחברי הגישו, שרק במרץ 2011 הוסיפו חמישה אתרים לבדיקה.
אבי חימי: כלומר יש פה שינויים ועדכונים טכנולוגיים חדשות לבקרים, ואני חושב שלא יקרה כלום, אם הוועדה – כמו הרציונל בוועדה לפני כחמש שנים – תמשיך ותעקוב עוד חמש שנים, משום שהנושא הזה הוא דינמי ומתפתח.
אבי חימי: הרי יום אחד נגיע למצב שכמו טביעת אצבע – שהבדיקה היא אבסולוטית, ולא צריך לעשות בדיקות חוזרות וכן הלאה – עושים השוואה וזה נגמר.
אבי חימי: ואני חושב שאין שום צורך להזדרז, והדיווח שהוועדה קיבלה הוא דיווח ראוי ונכון.
אבי חימי: עד עכשיו נראה שהם עושים את העבודה שלהם בסדר גמור, והם ראויים לכל שבח, אבל זה לא אומר שצריך להסיר את הפיקוח.
דוד רותם: תיזהר, אל תשבח אותם יותר מידי, זה משטרה.
אבי חימי: לצד התשבחות, נגביל את זה לחמש שנים נוספות.
אבי חימי: יבואו עוד חמש שנים, הטכנולוגיה תשתפר, אפשר יהיה לעשות בדיקה מהירה חד-פעמית, בלי לחשוש להטיות כאלה ואחרות.
דוד רותם: אדוני סנגור, לא?
אבי חימי: נכון.
דוד רותם: כשהם אומרים, אנחנו עושים בדיקה וקובעים פרופיל – מגיעה יחידה חוקרת, משווים ואומרים: זה האיש.