GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן פלסנר: היום יש אנשים, יש הקונסילירי שפועל, מדבר מעט, כי הוא לא חייב כלום לציבור; הוא חייב לבעלי ההון, שמפרנסים את המשרד שלו, ולאנשים הפוליטיים שממנים אותו, וזה מה שחמור, ולך, אדוני היושב-ראש, יש אחריות על זה.
יוחנן פלסנר: אני יודע שזה לא מעניין אותך, כי יש לך כאן רוב, ותעביר כל דבר, אבל הדברים נרשמים בפרוטוקול ובדברי הימים של ההיסטוריה של מדינת ישראל, ואתה נרשם כאחד האנשים שבמקום לכונן חוקה, מחריב את מערכת העקרונות והערכים והמסורות שהצלחנו לקיים פה ב-60 השנה האחרונות.
דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, בוא לא נבלבל את העובדות – היה שר משפטים, קראו לו חיים רמון.
דוד רותם: אתה זוכר מאיזו מפלגה הוא היה?
יוחנן פלסנר: הוא עדיין בקדימה וחבר מרכזי בקדימה?
דוד רותם: והוא נאלץ לעזוב את תפקידו, אני לא רוצה להזכיר למה.
יוחנן פלסנר: אתה רומז שנאמן עזב את תפקידו בשנות ה-90, ועכשיו הוא מתחשבן?
יוחנן פלסנר: זה דבר הרבה יותר רציני מאשר התחשבנויות אישיות של נאמן ושל אנשים אחרים, שיש להם חשבון עם המערכת המשפטית.
דוד רותם: ואז נכנס שר משפטים, פרידמן, שלא היה חייב דין וחשבון לאף אחד.
דוד רותם: הוא לא היה נבחר ציבור.
יוחנן פלסנר: ופרידמן מתנגד להצעות שעכשיו עומדות על סדר היום.
דוד רותם: ופרידמן קבע את התקופה של השלוש שנים, והכול בגלל אובססיה נגד בית המשפט העליון, וכולם יודעים למה.
חנא סוייד: זה מה שאמרתי.
יוחנן פלסנר: אפילו פרידמן, שרוצה לשנות, והיתה לו ביקורת על בית המשפט העליון, מתנגד לשינויים שקשורים בוועדה לבחירת שופטים.
יוחנן פלסנר: הוא לא חושב שצריך לשפוך את התינוק עם המים, עם הדמוקרטיה הישראלית, אבל התיישבה פה חבורה- - -
דוד רותם: איך אמרה זהבה גלאון: תקרא לילד בשמו – כל החוק הוא אובססיה של שר המשפטים – היא דיברה על פרידמן – נגד בית המשפט העליון.
דוד רותם: בא פרידמן, ובא עם חוק לא חכם, לא טוב, והחיל אותו מעכשיו לעכשיו.
יוחנן פלסנר: ועכשיו בא קונסילירי של ראש הממשלה, ורוצה לנקום במערכת המשפט, ורוצה להכניס פוליטיזציה לשירות הציבורי וראש ממשלה חלש.
יואל חסון: צריך לעצור את הדיון – ראש הקואליציה הגיע, אולי יש עדכונים חדשים, אולי הוראות חדשות?
דוד רותם: את כל ההוראות קיבלתי בפתק.
דוד רותם: יואל חסון, אתה לא מקבל בפתק – שלחו לך את היועץ הבכיר, שיושב פה מולי, והוא דואג לפקח עליך מקרוב, אז ליושב-ראש הקואליציה מותר.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, בוא נסכים שפרידמן היה גרוע, ונאמן עוד יותר גרוע.
דוד רותם: אני לא צריך להסכים אתך על שום דבר.
דוד רותם: חבר הכנסת דנון, בבקשה.
דני דנון: יש פה זוגות בכנסת שנוצרים, ונוצר פה זוג חדש באופוזיציה – טיבי ולבני.
יוחנן פלסנר: דנון ובן-ארי.
דני דנון: אומרים לנו: אתם ח"כים סוג ב', אתם קואליציה סוג ב', יש נושאים שאסור לכם לדבר עליהם ולגעת בהם.
דני דנון: אומר היום טיבי: מה אתם נוגעים בבית המשפט העליון?
שלמה מולה: צודק.
יואל חסון: לגבי הסוג ב' הוא צודק.
דני דנון: אנחנו נבחרנו כדי לקבל החלטות.
יוחנן פלסנר: איפה במערכת הבחירות היה כתוב, שהאג'נדה של הליכוד זה להחריב את בית המשפט?
יואל חסון: זה כתוב בפריימריז.
יוחנן פלסנר: בפריימריז של דנון כן.
דוד רותם: רבותיי, אני כבר שמעתי שאני אחראי לכל הצרות בעולם.
יוחנן פלסנר: אני מוכן לתת גם לאלקין קרדיט – גם לו יש פריימריז; גם הוא צריך את התמיכה של הימין הקיצוני בליכוד.
שלמה מולה: יש לך מניות בהפחדת שופטים – אולי אי פעם יצטרכו לשפוט מישהו- - -
יואל חסון: לך יש הפריימריז הכי קשה – מול אדם אחד.
דוד רותם: השבוע אמרה לי היושבת-ראש שלך, שהיא היתה שמחה להיות באותו מצב.
דוד רותם: תשאל אותה.
דוד רותם: עמדנו מחוץ למליאה, מישהו אמר לה שאני אומר שגם היא רוצה להיות דוצ'ה, אז היא אמרה לו: הוא צודק.
דני דנון: ב-2007 ישב פה יושב-ראש אחר – פרופ' בן-ששון, ממפלגת קדימה, חבר כנסת ראוי לכל הדעות, והוא העביר בוועדה הזאת שינוי חוק.
יואל חסון: פרופ' בן-ששון.
יואל חסון: אצלנו הוא היה בשליטה.
יואל חסון: פה אין גבולות, זה שלטון נטול גבולות.
דוד רותם: יואל, כשחבר הכנסת פרופ' בן-ששון היה יושב-ראש הוועדה, אלקין לא היה יכול לומר מילה, אבל נדמה לי שאז רוחמה היתה יושבת-ראש הקואליציה.
יואל חסון: מעולם לא היתה יושבת-ראש הקואליציה.
יואל חסון: אני הייתי.
יואל חסון: מה אמרתי?
דני דנון: ב-2007 חבר הכנסת חסון, יו"ר הקואליציה לשעבר, גייס את חברי קדימה להצביע, אבל אז היה מותר להצביע על שינוי חוק חשוב כל כך, כי אתם החכמים, ואנחנו ח"כים סוג ב' – אסור לנו לדבר על זה.
יואל חסון: צודק.
דני דנון: אתה צריך לקחת את יו"ר האופוזיציה לסדנה עם פסיכולוג, ולומר: קדימה לא ניצחה את הבחירות.
יואל חסון: מעניין מי צריך פה פסיכולוג.
דוד רותם: אני דן בחוק ולא עוסק בפריימריז שלכם.
דני דנון: ברגע שתפנים יו"ר האופוזיציה, שהיא לא ניצחה – היא אמרה לי ביום שני, בדיון שערכת, ח"כ חסון, היא אמרה לי: קדימה ניצחה את הבחירות.
דוד רותם: מה שנכון.
דוד רותם: קדימה קיבלה 28.
דני דנון: אנחנו נבחרנו לשנות חוקים, ואין לכם מנדט לומר לנו, איזה חוקים מותר לכם, איזה חוקים אסור לכם.
יואל חסון: כן.
יואל חסון: אנחנו נעמוד בשער ונילחם, ונפעל כדמוקרטיה בריאה.
דוד רותם: אתם תעמדו בשער, ולא ניתן לכם להיכנס.
יוחנן פלסנר: בייניש התמנתה ב-2006, כך שהוא לא שינה את כללי המשחק – זה היה שינוי עקרוני.
דני דנון: הדמוקרטיה היא לא חד-כיוונית.
דני דנון: חבר הכנסת טיבי שמח לראות הבוקר שנבחר נציג ערבי לוועדה לבחירת שופטים בצורה דמוקרטית – זה דמוקרטיה.
דני דנון: כשאנחנו מצביעים פה על שינוי חוק ברוב– זה לא דמוקרטי.
שלמה מולה: מה זה מפריע לך שערבי נבחר?
דני דנון: גם פה יש דמוקרטיה.
דני דנון: זה לא מפריע לי.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, הערה חשובה – בן-ששון העביר את השינויים ואת החקיקה ב-2007, בייניש התמנתה ב-2006.
יואל חסון: השינוי של בן-ששון לא הוחל מיידית.
יואל חסון: לא שינה את כללי המשחק מעכשיו לעכשיו.
דוד רותם: הוחל מיידית.
דוד רותם: גם הקדנציות של הנשיאים במחוזי ובעבודה - הוחל מיידית.
יואל חסון: זה לא שינה את כללי המשחק.
דוד רותם: בבקשה, לקרוא את החוק.
יואל חסון: אדוני, אפשר התייעצות סיעתית?
דוד רותם: דקה וחצי.
יואל חסון: זה לא ריאלי.
דוד רותם: על מה אתה רוצה להתייעץ?
דוד רותם: עוד לא קראתי את החוק.
יואל חסון: ניקח אותה בהמשך.
סיגל קוגוט: "הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 66)(תקופת כהונה מזערית כתנאי לבחירת נשיא בית המשפט העליון).
סיגל קוגוט: "בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], בסעיף 8, סעיף קטן (ג) – בטל.
סיגל קוגוט: "בחוק בית הדין לעבודה, התשכ"ט-1969, בסעיף 5, סעיף קטן (ד) – בטל".
סיגל קוגוט: תיקון גם של חוק בתי המשפט בעניין נשיא בית משפט עליון וגם של חוק בתי הדין לעבודה בעניין נשיא של בית הדין לעבודה - המשנה לנשיא.
יואל חסון: את ההסתייגויות צריך לקרוא?
סיגל קוגוט: כשיהיו הסתייגויות, אתאר אותן.
דוד רותם: היועצת המשפטית תתאר אותן, ונצביע עליהן.
דוד רותם: תסבירי את ההסתייגויות, בבקשה.
רחל אדטו: אני רוצה להוסיף הסתייגות לגבי תחולה.
דוד רותם: הגשתם הסתייגויות בכתב.
שלמה מולה: אנחנו ננמק גם פה.
יואל חסון: גם אני רוצה לנמק.
דוד רותם: אחד מכם יכול לנמק, כי הגשתם בשם כולם.
סיגל קוגוט: כדאי שאתאר אותן, ומי שרוצה להתייחס, שיתייחס.
סיגל קוגוט: יש הסתייגויות שאי-אפשר לאשר אותן; הסתייגויות לשם החוק אי-אפשר לאשר, וגם לא את ההסתייגויות ששוללות את עצם החוק.
סיגל קוגוט: ההסתייגויות שכן מאושרות – לסעיף 1, יש כאלה שרוצים שהתיקון יחול רק על סעיף 2, כלומר לא יחול על בית המשפט העליון, אבל יחול על בית הדין לעבודה, יש ששינו את השנים – במקום 3 – 4, 3.5, ובלבד שכיהן 7 שנים לפחות, ובלבד שהוא תושב שטח שחל עליו השיפוט, המשפט והמינהל של מדינת ישראל – אלה ההסתייגויות לסעיף 1.
סיגל קוגוט: לגבי סעיף 2, הדברים שקשורים לשנות את השם של חוק בתי המשפט - אי-אפשר, אבל הסתייגויות זהות, כלומר לשנות את התקופה – במקום 3 שנים, שיהיה 4, 3.5.
סיגל קוגוט: אחרי שני הסעיפים יש הסתייגויות לגבי סעיפים של תחילה.
סיגל קוגוט: יש שאומרים שהחוק יחול החל מהנשיא הבא שיכהן בבית המשפט העליון – לא זה שעתיד להתמנות בקרוב, יש הסתייגויות שמדברות על זה שהחוק ייכנס לתוקף רק שנה אחרי פרסומו, שנתיים אחרי פרסומו, ב-2015.
סיגל קוגוט: יש הסתייגות אחת שחבר הכנסת המציע ויתר עליה, כי זה קצת סטייה מהנושא.
סיגל קוגוט: הוא ויתר, אבל ד"ר סוייד ביקש להכניס אותה בשם סיעת חד"ש, שהתיקון יחול על בתי משפט אחרים – לא רק על נשיא בית משפט עליון אלא גם על השלום והמחוזי.
סיגל קוגוט: גם העבודה – הנשיא – תיקנו, אבל לא על היותר נמוכים.
סיגל קוגוט: התפישה היתה, שיש הבדל בין נשיא בית משפט עליון לנשיאים אחרים.
דוד רותם: אני מוכן לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת סוייד, אם כולם מסכימים לזה בלי טענה של נושא חדש.
דוד רותם: ברגע שאתם אומרים לי: כן, אקבל את ההסתייגות הזאת, ואצביע בעדה.
רחל אדטו: צריך לבדוק את זה.
יואל חסון: לזה נצטרך התייעצות סיעתית של יותר מדקה וחצי.
דוד רותם: דקה ושלושת-רבעי.
שלמה מולה: רבע שעה לפחות.
רחל אדטו: יש לזה השלכות גדולות.
דוד רותם: אלה ההסתייגויות.
דוד רותם: יואל חסון, רצית לנמק הסתייגויות.
יואל חסון: אני מעדיף להעביר את הדקה הזאת בשתיקת מחאה.
דוד רותם: כולנו נתרשם מאוד, אם תשתוק דקה.
יואל חסון: אנחנו נתרשם אם אתה תשתוק הרבה יותר.
דוד רותם: אבל אני לא מקווה להרשים אתכם.
יוחנן פלסנר: נדאג להשתיק אותך בבחירות הבאות.
יואל חסון: כל האווירה הזאת תושתק בבחירות הבאות, וכל היהירות שאנחנו רואים סביב השולחן, תתגמד מהר מאוד.
יואל חסון: אני מבקש יותר מדקה.
אחמד טיבי: כאילו שמצב בית המשפט העליון היה בסדר בתקופת הממשלה הקודמת.
יואל חסון: חבר הכנסת טיבי, אני מודה לך ומבקש ממך להמשיך לבקר אותנו הרבה.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אלה הסתייגויות שבעיניי, יוצרות את האיזון הנכון במידת הצורך של החקיקה הזאת.
יואל חסון: אחד הדברים המרכזיים בעיניי, והעלו את זה פה חבריי הורוביץ ואדטו, בעניין תחילת החוק.
יואל חסון: הרי כשאנחנו מדברים על רצון – אם באמת רוצים לתקן, לשפר, אז התחולה – כך עושים תמיד, וכך עשו גם בעבר – לא קובעים את זה לעכשיו, אלא אומרים: מהנשיא הבא, מהמינויים הבאים, מעוד שנה מהיום, מעוד שלוש שנים מהיום; לא מהיום להיום.
יואל חסון: אחרת אי-אפשר לא לחשוד שיש פה מניעים פרסונליים ברורים, וכמו שאמרו קודם, שהשופט גרוניס הוא קרבן של כל הרצונות כאן לשנות, ומי יודע מה נעלם מעינינו?
יואל חסון: מי יודע בכלל, אם כל התהליך הזה של החקיקה בכלל לא קשור לגרוניס?
יואל חסון: מי יודע מה מכינים לנו מאחורי הקלעים, וכשאני יודע במי מדובר, יש לי כל הסיבות לחשוד, כי הגבולות נחצו מזמן.
זאב אלקין: זה לא קשור לגרוניס אלא לאקסלרוד.
יואל חסון: הגבולות נחצו מזמן, והדברים שנעשים הם דברים מסוכנים.
יואל חסון: לכן אני אומר - היום אומרים לנו: במעטה של ערפל, זה כרגע, קשור לגרוניס, פרידמן, 2007 - הסברים יש לכם בשפע, אבל מה עומד כאן מאחורי באמת?
יואל חסון: ולכן התמימות היא – אם אפשר לדבר על תמימות מסביב השולחן הזה – אז בוא נעשה את זה תחולה מאוחרת יותר ולא מהמועד הזה.
יואל חסון: אנחנו, כמובן, גם מדברים כל הזמנים של הקדנציה וכל הנושאים האחרים, ואדוני, ההסתייגויות האלה הן הסתייגויות חשובות, ואנחנו מבקשים לקבלן.
יואל חסון: אני מבקש להירשם גם להסתייגויות דיבור.
דוד רותם: שינו את התקנון.
דוד רותם: שלמה מולה: סיגל, אני רוצה לשאול - ביקשנו במסגרת ההסתייגויות שלנו לסעיף 1 – האמור בסעיף 1 יסומן 2, לפיו יבוא המטרה.
דוד רותם: אנחנו חושבים שכן חשוב שתהיה מטרה לחוק, וביקשנו שחוק זה - מטרתו לשנות סדרי בראשית ולקבוע באמצעות חקיקה את זהות הנשיא הבא של בית המשפט העליון – זה בדיוק תכלית החוק, ומבחינתנו, ההסתייגות הזו חשובה מאוד, אם אני החשבתי, ואמרתי שיכול להיות שזה לא צריך להיות סעיף מטרה.
דוד רותם: לכן אנחנו רוצים להכניס סעיף מטרה בחוק.
סיגל קוגוט: מטרה אתה יכול.
דוד רותם: אני רוצה להצביע על ההסתייגות.
דוד רותם: יכול להיות, שאחרי ששמעו אותך, ישתכנעו, ואני לא רוצה שישכחו מה אמרת.
שלמה מולה: אז אנמק את כל ההסתייגויות, ואז תהיה הצבעה.
שלמה מולה: לגבי סעיף 1, סיגל אמרה שזה יימחק, ומכיוון שאנחנו מעריכים שהצעת החוק הזאת לא תעבור, ואני מציע שנמחק בכלל את סעיף 1.
שלמה מולה: לחילופין, אם זה לא מתקבל, אנחנו מבקשים להמשיך לפחות ארבע חלופיות – במקום: בטל, יבוא, בסעיף קטן (ג), במקום, בהמשך שלוש שנים לפחות, יבוא: במשך שלוש שנים לפחות.
סיגל קוגוט: תיארתי את זה.
שלמה מולה: לגבי סעיף 2 – כנ"ל.
שלמה מולה: אנחנו מבקשים שיהיה סעיף תחולה, ואנחנו חושבים שלפחות שיהיו שתי אפשרויות לחילופין – שנה או שנתיים או שלוש שנים – כל מה שתיארנו.
דוד רותם: אני רוצה להצביע על ההסתייגויות של מולה וחסון, כדי שלא נשכח מהדברים שהם אמרו.
שלמה מולה: אני מציע שתפסיק לדבר בציניות.
דוד רותם: זה לא ציני.
דוד רותם: אני חושב שכך זה נכון.
סיגל קוגוט: יש הסתייגויות זהות, לכן תצביע לפי הנושא.
דוד רותם: אני רוצה להצביע לפי סיעה – זה נוח לי.
דוד רותם: היועצת המשפטית אומרת לי שכולם ינמקו קודם.
דוד רותם: בבקשה, חבר הכנסת סוייד.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני בכל זאת רוצה להסביר את ההסתייגות שלי בקשר להרחבת התיקון הזה, כך שיכלול את בתי המשפט המחוזיים ובתי משפט השלום.
חנא סוייד: מאחר שהעיקרון של הסניוריטי נשמר, אני לא חושב שיש סיבה עניינית ומהותית להפריד בין בית המשפט העליון לשאר בתי המשפט, לכן אני רוצה לפנות לחבריי מהסיעות שיש להם הסתייגויות, לתמוך בהסתייגות הזו, כפי שאמרתי.
יעקב כץ: אני כמגיש החוק הגשתי את ההסתייגות הזו, אם כולם יסכימו – הגשתי את זה היום.
חנא סוייד: זה באמת תיקון אובייקטיבי, כי אנחנו לא יודעים מה קורה בבתי המשפט המחוזיים ולא בבתי המשפט.
חנא סוייד: אין לנו כאן כוונה צמודת שופט מסוים אלא כוונה כללית ועקרונית.
יוחנן פלסנר: המגבלה של השלוש שנים – ממתי היא חלה בבתי המשפט האחרים?
חנא סוייד: שיהיה אותו עיקרון.
רחל אדטו: אני מציעה שזה יגיע עכשיו לוועדת הכנסת, שתחליט אם זה נושא חדש.
דוד רותם: אני מצביע על זה, וזה נופל.
דוד רותם: אני לא רוצה ללכת לוועדת הכנסת; אני רוצה להצביע ולהפיל את זה, ואז אין לי נושא חדש.
רחל אדטו: יכול להיות שזה רעיון טוב.
דוד רותם: אז תגישו הצעת חוק.
יעקב כץ: יחד אתכם, אחרי שהחוק יעבור, אעשה חוק חדש.
יוחנן פלסנר: תבקש מנאמן שינסח לך חוק חדש.
יעקב כץ: יוחנן, אתה לא הגון.
יעקב כץ: אני אומר שוב, כמי ששירת כמוך בסיירת - אני ניסחתי את החוק בעצמי.
רחל אדטו: מה הביא אותך לכתוב את החוק הזה?
יעקב כץ: היתה עליי רוח הקודש.
יוחנן פלסנר: של מי היה הרעיון?
שלמה מולה: אני מבקש גם הסתייגויות דיבור בשם כל סיעת קדימה.
סיגל קוגוט: לפי התקנון החדש, מי שמגיש הסתייגות מהותית, לא יכול לבקש הסתייגות דיבור.
סיגל קוגוט: יש לכם מספיק הסתייגויות – תוכל לדבר הרבה מאוד.
זאב אלקין: אני מבקש הסתייגות דיבור במליאה.
דוד רותם: אני עובר להצבעה על ההסתייגויות- - -
יואל חסון: בעניין ההסתייגות של חבר הכנסת סוייד, שאלת אם מסכימים - על זה נצטרך התייעצות סיעתית של זמן סביר – לפחות רבע שעה.
דוד רותם: אני לא יכול לתת לך.
דוד רותם: אז נצביע נגד, וזה לא יהיה נושא חדש.
זאב אלקין: נצביע נגד.
יואל חסון: מה קרה, חבר הכנסת אלקין?
יואל חסון: אתה לא יודע מה זה מושגים בסיסיים של התייעצות?
יואל חסון: אצלכם יש הוראות והנחיות - אצלנו לא.
דוד רותם: יואל, אתה רוצה שאקרא לך לסדר?
דוד רותם: אני עובר להצבעה על ההסתייגויות של סיעת קדימה.
דוד רותם: הצבעה
דוד רותם: חבר הכנסת דורון אביטל – בעד.
דוד רותם: חבר הכנסת אורי אורבך – נגד.
דוד רותם: חבר הכנסת כצל'ה במקום בן-ארי – נגד, חבר הכנסת דנון במקום חוטובלי- - -
זאב אלקין: הוא חבר ועדה - הקריאו אותו במליאה אתמול.
שלמה מולה: אני ניהלתי את הישיבה אתמול, ולא הוקראה הודעה כזאת.
דוד רותם: דנון מצביע במקום חוטובלי או במקום עצמו – נגד.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי – בעד.
דוד רותם: חבר הכנסת אלקין במקום יריב לוין – נגד.
דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי – נגד.
דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוייד – בעד.
דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר – בעד.
דוד רותם: חבר הכנסת שאמה – נגד.
דורית ואג: שמונה נגד, ארבעה בעד.
דוד רותם: אני עובר להסתייגות של חבר הכנסת חנא סוייד וסיעת חד"ש.
דוד רותם: מי בעד ההסתייגות – בהרמת יד, אבל אני מבקש שיצביעו רק אלה שקראתי בשמותיהם - שלא יהיו פה יותר מדי קולות.
יואל חסון: אמרת שצריך הסכמה, שלא לדרוש נושא חדש.
יואל חסון: אנחנו כן נדרוש נושא חדש.
דוד רותם: אז אני מפיל את ההסתייגות.
דוד רותם: אתה תצביע נגד, כי אתה חושב שזה נושא חדש.
זאב אלקין: אני מציע, היות שאני רואה שאין פה הסכמה, נאלץ להצביע נגד.
זאב אלקין: לפני ההצבעה במליאה על אותה הסתייגות נשקול את זה שוב.
דוד רותם: יכול להיות שהם יסכימו, נכון.
יואל חסון: יש סעיף בתקנון שאומר בצורה מפורשת: הוועדה לא תסיים את הדיון בתיקון המוצע אלא לאחר החלטת ועדת הכנסת בטענת נושא חדש.
יעקב כץ: אני הגשתי את ההסתייגות, ואני הסרתי אותה.
דוד רותם: מישהו אחר חידש אותה.
דוד רותם: אני לא אסיים את הדיון, אלא אני מצביע נגד ההסתייגות, ואז ההסתייגות הולכת למליאה.
סיגל קוגוט: אי-אפשר להגיש הסתייגות על נושא חדש.
סיגל קוגוט: הסתייגות, משמעותה היא תיקון החוק, ואי-אפשר לתקן את החוק בעניין של נושא, בין אם זה בדרך הראשית ובין אם זה בדלת האחורית, לכן אם זה נושא חדש – אני לא חשבת שזה נושא חדש, אבל אם זה נושא חדש, ועדת הכנסת תחליט – גם הסתייגות אי-אפשר להגיש- - -
יואל חסון: ועדת הכנסת מחליטה.
דוד רותם: אם היועצת המשפטית שלי אומרת- - -
יואל חסון: זה לא בסמכותה; זו דעתה.
דוד רותם: אם היא אומרת לי שזה לא חדש, אני מצביע.
יואל חסון: גברתי היועצת המשפטית, בסמכות מי זה להחליט, אם זה נושא חדש או לא?
סיגל קוגוט: ועדת הכנסת.
יואל חסון: ועדת הכנסת חייבת להתכנס עכשיו.
יואל חסון: התקנון ברור.
יואל חסון: חבל לבזות את התהליך.
יואל חסון: אלקין, תתקשר ליריב, תכין את הקרקע, נלך לשם, נחזור לפה.
יוחנן פלסנר: גברתי היועצת המשפטית, אני חבר ועדה, ואני טוען לנושא חדש.
דוד רותם: רבותיי, אעביר את זה לוועדת הכנסת.
דני דנון: לא יעזור לכם, פלסנר.
דוד רותם: ואז יהיה לכם מספיק זמן להתייעצות סיעתית, ותוכלו להתייעץ עם כל הסיעה.
דוד רותם: זה ילך לוועדת הכנסת.
דוד רותם: זה יעבור באותה מהירות, זה רק עניין של רבע שעה.
רחל אדטו: גם למראית עין יש משמעות.
דוד רותם: רבע שעה מעכשיו.
יואל חסון: גם אם זה מעכב בדקה, בשתי דקות – כל דבר שנוכל כדי לעצור את מחול השדים הזה, אנחנו כקדימה נעשה את זה.
דוד רותם: אתם כקדימה לא תוכלו לעצור שום דבר.
דוד רותם: פורמלית עוד לא הגשתם את התקנות לגבי תעודה אלקטרונית לאימות, התשע"ב-2011, נכון?
עירית ויסבלום: לא.
עירית ויסבלום: נדרשת עוד החתימה של השר.
דוד רותם: מכיוון שזה לא הוגש לאימות, אני רוצה שתסבירו לי איך אתם חושבים שאתם יכולים להתייחס לזה בתקנות שאתם רוצים שאני אאשר.
עירית ויסבלום: אפשר לאשר את התקנות האלו, לתת אישור עקרוני על תנאי זה שהתקנות ההם יאושרו.
דורית ואג: שייכנסו לתוקף ביוני.
דוד רותם: אני לא יודע מה יהיה הנוסח של התקנות ההן כי לא קיבלתי אותו.
עירית ויסבלום: לא קיבלת?
עירית ויסבלום: אנחנו שלחנו את זה לתמי סלע.
דורית ואג: לא הגיע מכתב פורמלי עם מכתב מהשר ועם בקשה להתקין את התקנות.
עירית ויסבלום: נדרש אישו של שני שרים וההליך הפורמלי הזה עוד לא הושלם.
עירית ויסבלום: לכן זה לא הוגש באופן פורמלי.
עירית ויסבלום: מבחינתנו זה הנוסח שיעלה לוועדה בעוד שבוע או שבועיים.
דוד רותם: או שכן, או שלא.
דוד רותם: מי אלה השרים שצריכים לאשר?
עירית ויסבלום: שר האוצר ושר המשפטים.
עירית ויסבלום: אתה נוסחים שכבר מוסכמים על משרד המשפטים.
דוד רותם: אם זה היה מוסכם, הוא היה כותב לכם מכתב שזה מוסכם עליו.
עירית ויסבלום: זה נוסח שיהיה בפני הוועדה.
דוד רותם: אנחנו נאשר את הכול יחד.
עירית ויסבלום: ההפניה לאופן שמירת הפרטים בשלב שתיקבע.
עירית ויסבלום: כלומר, אנחנו לא קובעים כאן הוראה מהותית שיכול להיות שהיא תשתנה בגלל התקנות.
דוד רותם: אני עוד לא רואה שיש שבב.
דוד רותם: אתם כבר בטוחים שיש שבב, אבל לי עוד אין שבב.
עירית ויסבלום: גם לנו היום עוד אין שבב.
דוד רותם: אני גם לא בטוח שיהיה לכם.
עירית ויסבלום: יש את חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים והוא עבר בכנסת ב-2009.
עירית ויסבלום: יש תקנות וצו.
דוד רותם: יש עוד פעם תקנות שצריך להביא אותן עכשיו לוועדה המשותפת אבל עוד אין ועדה משותפת.
דוד רותם: מיכאלי, נכון שיש תקנות שצריך להביא לוועדה המשותפת?
תמי סלע: לגבי קובץ אחד, באמת ההפניה היא רק לעניין הגדרה מסוימת אבל בתקנות של הרישומים ההפניה לתקנות האלה היא גם לעניין דרך שמירת הפרטים בשבב.
תמי סלע: בעניין הזה החוק כן מחייב שכאשר השר מתקין את התקנות לגבי איזה פרטים יהיו בשבב, הוא גם יקבע במקביל את דרך השמירה.
תמי סלע: הסעיף אומר: פרטים נוספים שיקבע שר הפנים בתקנות.
תמי סלע: אני בטוחה שאתם מכירים את הסעיף אבל אני אומרת אותו לפרוטוקול.
תמי סלע: אלה הפרטים הנוספים שהתקנות מונות.
תמי סלע: "בתקנות לפי פסקה זו יקבע שר הפנים, בהתייעצות עם שר המשפטים, את אופן שמירת הפרטים שקבע בשבב".
תמי סלע: זה בעצם לא מופיע בתקנות שבפנינו אלא בתקנות האחרות שכרגע אנחנו לא מתבקשים לאשר.
תמי סלע: כאן יש בעיה מבחינת החוק לאשר את זה בלי שיש את דרך שמירת הפרטים.
תמי סלע: אני חושבת שאפשר לדון ואחר כך לאשר.
עירית ויסבלום: לאשר על תנאי.
דוד רותם: לא, לא נאשר על תנאי.
דוד רותם: כשתגישו את התקנות ההן ואנחנו נאשר אותן, אז נאשר את כולן יחד.
אברהם מיכאלי: מה הסיבה שהתקנות האלה עוד לא הוגשו?
אברהם מיכאלי: חוץ מהפורמליה.
עירית ויסבלום: זה רק העניין הפורמלי.
אברהם מיכאלי: שר המשפטים לוקח עט, לוקח נייר וחותם.
דוד רותם: עכשיו יהיה לכם בית ספר על הנושא של השבב ושל התקנות.
דוד רותם: אני מודה לך כבוד השר על שהגעת.
דוד רותם: תקנות מרשם האוכלוסין (תקופת תוקפן ופקיעת תוקפן של תעודות זהות), התשע"ב-2011 תסבירו לנו את התקנות.
עירית ויסבלום: בתקנות האלה אנחנו מבקשים להסדיר את העניין של - זה עניין שבעצם מוסדר לראשונה - תוקפן של תעודות זהות בישראל.
עירית ויסבלום: אין כאן הבחנה בין תעודות הזהות הרגילות לבין תעודות הזהות הביומטריות.
עירית ויסבלום: הכוונה היא שכל תעודות הזהות תהיינה בנות תוקף לעשר שנים.
עירית ויסבלום: הסיבה לכך היא - במסגרת חשיבה שנערכה בתקופה האחרונה והיו די הרבה דיונים, מביאים לרפורמה בכל נושא תעודות הזהות – שראוי שתעודות זהות תהיינה מוגבלות בתוקף מסיבות שונות, הן סיבות שתעודות זהות הן מסמך שמתבלה לעתים והן נושאות תמונה לא מעודכנת ולא משקפת את מראה פניהם לעת הזאת.
דוד רותם: זה מצוין לגבי תעודות זהות שיש בהן תמונה.
דוד רותם: ברגע שאתם שמים את זה על השבב וזה הולך להיות ביומטרי, זאת כבר לא תמונה.
עירית ויסבלום: תהיה תמונה.
אברהם מיכאלי: תמיד תהיה תמונה.
דוד רותם: אלה נתונים.
עירית ויסבלום: נתונים על גבי התעודה.
עירית ויסבלום: עדיין תהיה תמונה.
דוד רותם: איפה תהיה תמונה?
עירית ויסבלום: תהיה תמונה שתשולב בכרטיס הפלסטיק.
דוד רותם: אבל הזיהוי?
עירית ויסבלום: הזיהוי לא יהיה רק על ידי התמונה.
דוד רותם: הזיהוי הוא לא זיהוי של תמונה אלא הוא זיהוי של מכונה, של תווי פנים וכל מיני דברים כאלה.
אורי מקלב: אדוני צודק.
אורי מקלב: הרי לא יחליפו את התמונה.
אורי מקלב: אם הבעיה היא שהפנים משתנות, בביומטרי לא יחליפו את התמונה והיא תישאר.
דוד רותם: לא, היא לא תישאר.
מיכאל איתן: יש כאן מומחה שיכול להסביר את זה.
דוד רותם: מי מומחה?
מיכאל איתן: יורם.
דוד רותם: יורם, תסביר לנו.
יורם אורן: בתעודת הזהות – ראשית מודפסת על פני התעודה, ושנית שמורה כקובץ בשבב – יש תמונת פנים.
יורם אורן: זה משהו שכאשר מחליפים תעודה, גם זה מתחלף ומתעדכן בהתאם.
דוד רותם: כאשר מזהים על פי תווי פנים, האם זה מזהה תמונה או התמונה הופכת לאלגוריתמים ואחר כך זה מזהה?
יורם אורן: המנגנון שעובד מאחור הוא תלוי בטכנולוגיה הספציפית שנבחרת.
דוד רותם: אבל זה זיהוי כמו בתמונה?
דוד רותם: כלומר, כשאני מזדקן צריך לשנות את התמונה?
יורם אורן: יש דברים שכן ויש דברים שלא.
יורם אורן: זאת אומרת, יוכלו לראות עדיין שזה אתה אבל תמיד נכון יותר לשמור תמונה עדכנית שלך.
מיכאל איתן: ברגע שבא בעל תעודה ביומטרית, שואל היושב ראש, אם אני מבין אותו נכון, מה זה משנה אם הוא בן עשר או בן מאתיים?
מיכאל איתן: אפילו אם הוא יהיה בן מאתיים ויש שם תמונה של ילד, ההתאמה בין מה שאומר השבב לבין מה שיימצא במאגר תוכיח שזה אותו נושא תעודה ולא משנה התמונה.
יורם אורן: אם מישהו יודע לעשות את זה, אני עוזב כל עיסוק שלי ונכנס אתו לשותפות על הרעיון הזה.
מיכאל איתן: זה לא רעיון נכון?
יורם אורן: הרעיון הוא נכון אבל אין לנו את זה.
מיכאל איתן: אני מחזיק בתעודה שהוצאתי אותה לפני עשרים שנים ושם כתוב מיכאל איתן ואני בן 14.
מיכאל איתן: עכשיו אני בן שמונים.
מיכאל איתן: אני מחזיק תעודה שבגיל 14 מיכאל איתן, זה אני, ואני מחזיק היום את התעודה והם בודקים ואומרים שזה נכון, זה מיכאל איתן בגיל ההוא.
מיכאל איתן: זה גם בסיס לזיהוי.
עירית ויסבלום: אבל לא בכל מצב.
מיכאל איתן: לא בכל מצב, אבל זה כן בסיס לזיהוי.
עירית ויסבלום: במרבית המקרים הזיהוי שייעשה על ידי תעודת הזהות יהיה זיהוי.
מיכאל איתן: דבר ראשון, אני רוצה שננטרל את הפוליטיקה מהעניין, את העמדות שלנו לגבי עצם העניין הביומטרי.
מיכאל איתן: אני לא מדבר על העניין הביומטרי כעת בעד או נגד.
מיכאל איתן: אני חושב שהיושב ראש העלה כאן שאלה שאנחנו צריכים להבין אותה יותר טוב בהיבט הטכני.
מיכאל איתן: כלומר, מה קורה במעבר הזה למאגר הביומטרי.
מיכאל איתן: בתעודות הישנות, זה ברור, אדם שהצטלם בגיל עשר או בגיל חמישים, אי אפשר לזהות אותו.
מיכאל איתן: השאלה היא האם זה בדיוק אחד לאחד אותו מצב עם תעודה ביומטרית או שמא דווקא יש כאן יתרון שאומרים שמאחר שההתאמה נמצאת על השבב ויש מאגר שהוא כולל את התמונה, אומרים שנושא תעודה זאת בתקופה ההיא היה בדיוק אותו אדם שנתן גם את המאגר.
מיכאל איתן: אז הזיהוי שלו הוא יותר טוב מאשר סתם על תמונה שאתה לא יכול לזהות, שאין מאחוריה שום דבר ואין יכולת גישה להשוואה דיגיטאלית.
יורם אורן: אני אסביר כי אני חושב שאני מבין את הפער.
מיכאל איתן: אני מתנצל.
מיכאל איתן: אני צריך לצאת אבל אני אחזור.
יורם אורן: אני אסביר כי אני חושב שהבנתי מה הפער ואיפה הדברים לא ברורים.
יורם אורן: מערכת ביומטרית שעושה השוואה בעצם נותנת לי ציון עד כמה מה ששמור בצד זהה למה שקורה עכשיו.
יורם אורן: הציון הזה יכול להיות מאה בשביל התאמה מוחלטת והוא יכול להיות שישים בשביל התאמה חלקית או שלושים בשביל חוסר התאמה כזה או אחר.
יורם אורן: ככל שאני אתרחק מתמונת המקור שלי בציר הזמן, קרי, אני אזדקן, הציון שלי, ציון ההתאמה שלי, ילך ויפחת.
יורם אורן: כאשר הוא יפחת מתחת לסף שנחשב זיהוי, אני לא אזוהה יותר.
יורם אורן: מתי זה קורה.
יורם אורן: כל אחד והגנטיקה והאירועים שמלווים אותו במשך החיים.
דוד רותם: אני בא בגיל 14, שם את טביעות האצבע שלי, מצלמים לי את הפנים וזה נכנס למאגר השבבים או למאגר הביומטרי.
דוד רותם: בגיל שמונים אני מציג תעודת הזהות שלי.
יורם אורן: הפנים שלך שונות מאוד.
יורם אורן: טביעות האצבע שלך קרובות.
דוד רותם: הפנים לא חשובות כי הרי מה זה משווה?
דוד רותם: האם זה לא משווה את התעודה שלי שאני מחזיק את התעודה האומרת שאני דוד רותם?
דוד רותם: זה ישווה את התמונה שיש לי מגיל 14 לתמונה מגיל 14 ששמורה אצלכם.
יורם אורן: לא.
יורם אורן: החוק לא מרשה להגיש שאילתה כזאת.
נעמה פלאי: לעניין החוק הביומטרי.
נעמה פלאי: חוק הביומטריה קובע שבתעודת הזהות ישולבו אמצעים ונתונים ביומטריים.
נעמה פלאי: זאת אומרת, תמונה ביומטרית, טביעות אצבעות ביומטריות ושהנתונים האלה יועברו ויישמרו במאגר הביומטרי.
נעמה פלאי: אבל החוק קובע באופן מפורש ומגביל ביותר מתי יהיו המצבים בהם תיעשה בדיקה מול המאגר, מתי יהיו מצבים בהם תיעשה בדיקה מול התעודה ומתי יהיו מצבים שאי אפשר יהיה לעשות בכלל בדיקה על הביומטריה כביומטריה ולא כמשהו חזותי.
נעמה פלאי: זאת אומרת, במצב שבו אני יכולה לבדוק מול המאגר, מבחינת רשות האוכלוסין זה מצב אחד.
נעמה פלאי: כשאני רוצה להנפיק תעודה חדשה, אני יכולה.
נעמה פלאי: אני לוקחת, כי אני צריכה לשלב את זה בתעודת הזהות ובדרכון, ואני שולחת את זה למאגר ושואלת אותו האם המאגר קיים בזהות הזאת או לא קיים בזהות הזאת.
נעמה פלאי: זה המצב היחיד שרשות האוכלוסין בהנפקת מסמך חדש או בחידוש תיעוד שולחת שאלה למאגר ומקבלת תשובה האומרת כן או לא.
נעמה פלאי: היא לא מקבלת כמובן את המידע עצמו אלא מקבלת תשובה של כן או לא.
נעמה פלאי: זה המצב היחיד מהבחינה הזאת.