GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פרץ סגל: היא הוסיפה גם את המעקב וגם את קביעת המועד למתן הגט.
פרץ סגל: ההצעה הזאת שעושה את הדיפרנציאציה.
דוד רותם: הצעת החוק של שנלר גם אושרה.
פרץ סגל: אני רק אומר שהתנאי שלנו לתמיכה היה שזה לא יפגע במצב החוקי הקיים.
פרץ סגל: הנוסח הזה הוא נוסח שפוגע במצב החוקי הקיים.
פרץ סגל: אין לי בעיה שנשב וננסח את זה.
פרץ סגל: זה לא יגרע.
עתניאל שנלר: לגבי מה?
עתניאל שנלר: לגבי לשון שאיננה חיוב או כפייה.
שלמה דיכובסקי: אני מדבר על המצב העובדתי , לא על המצב החוקי.
פרץ סגל: אני מדבר על המצב החוקי.
עתניאל שנלר: ואם הנוסח יהיה עד X ימים?
פרץ סגל: על שאלה של נוסח אפשר לעבוד.
דוד רותם: אתם לא רוצים לפגוע במצב הקיים, למה הסכמתם לתמוך בחוק של שנלר?
פרץ סגל: תמכנו במגבלה מסוימת.
פרץ סגל: תמכנו בחלק שאיננו פוגע במצב הקיים, כי אנחנו באמת סבורים שיכול להיות שהמערכת הזאת של המעקב תקדם את היישום של החוק.
תמי סלע: הצעת החוק בקריאה ראשונה חלה על כל פסק דין.
תמי סלע: חיוב, כפייה או לשון אחרת.
דוד רותם: כדי להחמיר ביחידת מעקב לא צריך חוק.
פרץ סגל: זאת הייתה הצעה פרטית שאם חברי הכנסת חושבים שהיא תועיל אנחנו לא נתנגד לה.
פרץ סגל: זה מה שאמרנו.
דוד רותם: לא צריך הצעת חוק.
דוד רותם: למה אני צריך שאורלב יביא את הכסף?
דוד רותם: תביאו אתם את הכסף.
דוד רותם: תקימו יחידת מעקב.
פרץ סגל: בתגובה של בתי הדין הרבניים לתמיכה להצעת החוק הם אמרו שאם יינתן התקציב הם ישמחו לקבל את הצעת החוק.
פרץ סגל: אם זאת הדרך שבתי הדין הרבניים יקבלו תקציב.
דוד רותם: זה 600 אלף.
פרץ סגל: בידם של בתי הדין אפשרות להגיש בקשה תקציבית כזאת.
דוד רותם: תכריחו אותם.
עתניאל שנלר: אם הניסוח יהיה עד 90 יום.
פרץ סגל: בתי הדין ומשרד המשפטים זה לא שני גופים, זה גוף אחד.
פרץ סגל: בתי הדין הם חלק ממשרד המשפטים.
פרץ סגל: אם בתי הדין הרבניים חושבים כך..
עתניאל שנלר: דודו, אני שאלתי עד 90 יום.
עתניאל שנלר: זה לא פוגם במה שקיים היום.
עתניאל שנלר: זה אותו דבר.
דוד רותם: זה לא פוגם במה שקיים היום בכל מקרה.
דוד רותם: מה שפוגם לדעתו של פרץ זה כאשר אתה מבחין בין כפייה ללשון החוק.
זבולון אורלב: אתה נותן ללשון אחרת יותר זמן ממה שקיים היום.
דוד רותם: אתם רק שוכחים דבר אחד, רבותיי.
דוד רותם: בקורס הבא לדיינים ילמדו אותם גם לכתוב פסקי דין.
זבולון אורלב: אני מודיע לך שבהעסקה הבאה של אנשים אחרים יחשבו איך לשחוק עוד את המעמד של בתי הדין הרבניים.
זבולון אורלב: חבר'ה, צריך להסתדר גם עם דעת הקהל, עם רצון הציבור, עם האווירה שיש ועם הרצון לפתור בעיות.
זבולון אורלב: בתי הדין הם לא איזה אי מבודד.
זבולון אורלב: הם לא נמצאים באיזה חדר סגור שהם יכולים לעשות מה שהם רוצים.
זבולון אורלב: עובדה שגם הצעות החוק שלנו, של חבר הכנסת שנלר ושלי, למה יזמנו את הצעות החוק האלו?
זבולון אורלב: כיוון שאנחנו ערים ושומעים מהקהל, מהציבור, מארגוני הנשים ומאחרים על הבעיות שקיימות.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים לעזור לחזק את מעמד בתי הדין הרבניים, שהציבור יבוא אליהם וירגיש שבתי הדין הרבניים פותרים את הבעיות.
זבולון אורלב: מה שכאן קורה זה דבר הפוך.
עתניאל שנלר: אני חושב שמה שאמרת, פרץ, אם מותר לי, לעניות הבנתי, הוא גם לא כל כך מדויק, כי לשון החוק הקיימת היא עם תום 30 יום.
עתניאל שנלר: אני צודק?
עתניאל שנלר: לשון החוק היום היא עם תום 30 יום.
עתניאל שנלר: אין היום ציווי של החוק לקבוע ביום ה-30, ה-31 או ה-40.
עתניאל שנלר: אם אני אומר עם תום 30 יום ועד 90 יום זה בעצם משביח את החוק.
רות הלפרין-קדרי: לא זאת הנקודה.
דוד רותם: אפשר לעשות דבר אחר.
דוד רותם: אפשר לקבוע את ה-30 יום ולבוא ולומר שאם לא יסודר גט באותו יום, ידונו גם בנושא של המעקב עם הסנקציות.
רות הלפרין-קדרי: זה בדיוק הנוסח שעומד כרגע לדיון.
רות הלפרין-קדרי: בואו נראה את הנוסח שקיים היום.
רות הלפרין-קדרי: הנוסח שקיים היום, לא מה שעומד כרגע לדיון, ב4(א) אומר כך: "עם תום 30 ימים מיום מתן פסק הדין – הכוונה כמובן לכל פסק דין בכל לשון שהיא - ידון בית הדין הרבני במתן צו הגבלה".
רות הלפרין-קדרי: לפי ההבנה של פרץ, ידון זאת אומרת חייב בית הדין מיוזמתו לקיים דיון ואפילו לתת צו הגבלה.
רות הלפרין-קדרי: זה לא מה שקורה היום.
רות הלפרין-קדרי: כבוד הרב מלכא, אני לא בטוחה מה באמת נכון.
רות הלפרין-קדרי: אני חושבת שזאת שאלה של פרשנות.
רות הלפרין-קדרי: בפועל ברור שבתי הדין הרבניים לא יוזמים דיונים במתן צווי הגבלה מיוזמתם.
רות הלפרין-קדרי: זה לא קורה.
רות הלפרין-קדרי: שאלנו את בתי הדין הרבניים מספר פעמים, לא קיבלנו על כך נתונים.
רות הלפרין-קדרי: אין דיונים שמתקיימים מיוזמת בית הדין.
רות הלפרין-קדרי: יכול להיות שפרץ צודק והנוסח היום הוא כן נוסח אידיאלי.
רות הלפרין-קדרי: בפועל הוא לא מיושם, לכן צריכה לבוא הצעת החוק הזו ולהיכנס תיקון.
רות הלפרין-קדרי: עם כל הכבוד לפשרה שהסתמנה כאן בין שנלר לבין הרב דיכובסקי והיושב-ראש, בפשרה הזאת הארגון כן תומך, ובלבד שיופיעו המילים המפורשות שמעקב כולל האפשרות לדיון במתן צווי הגבלה.
תמי סלע: אני רק אולי יציג בצורה מסודרת את ההצעה שמתגבשת.
תמי סלע: ההצעה אומרת שבמקרים של פסק דין לחיוב או כפייה, בתוך 30 יום לכל המאוחר ייקבע מועד לסידור גט.
תמי סלע: במקרים של לשון אחרת, בתוך 90 יום ייקבע מועד לסידור גט.
תמי סלע: על מנת שלא ייקבעו דיוני סרק אם לא סודר הגט באותו מועד שנקבע לדיון, אז במועד הזה בית הדין יוכל בחיוב וכפייה לדון במתן צווי הגבלה.
תמי סלע: בלשון אחרת צריך לקיים דיון מעקב שבמסגרתו הוא רשאי להטיל צווי הגבלה.
יצחק הרצוג: יש לכם בעיה עם זה?
יצחק הרצוג: זה נשמע לא רע.
רות הלפרין-קדרי: מתי ייקבע המועד לדיון צו ההגבלה?
תמי סלע: אם לא סודר הגט במועד שנקבע לסידור גט, ידון בית הדין.
רות הלפרין-קדרי: זה קצת שונה מהנוסח שכרגע עומד לדיון.
תמי סלע: זה יותר דומה למה שקיים היום בחוק.
תמי סלע: מבחינת עמדת הממשלה שלא לגרוע מהמצב הקיים זה מתחבר למועד שקבוע בחוק כיום, זה לא מאריך אותו.
תמי סלע: זה כשמדובר בחיוב או כפייה.
תמי סלע: כשמדובר בלשון אחרת זה מאריך את התקופה.
תמי סלע: זאת באמת הפשרה שדובר עליה.
מיכל לאו-שורץ: אם במקרים של חיוב וכפייה קובעים 2 מועדים..
תמי סלע: לא מדובר פה על לקבוע 2 מועדים.
מיכל לאו-שורץ: אם במקרים של חיוב וכפיה קובעים 2 מועדים, האחד לסידור גט והשני כבר לדיון בצו הגבלה, אנחנו לא גורעים מהחוק הקיים.
מיכל לאו-שורץ: להיפך, אנחנו מוסיפים עליו.
דוד רותם: לא צריך 2 מועדים.
דוד רותם: אני קובע תאריך לסידור גט.
דוד רותם: אם לא יסודר הגט, אז באותו מועד ידונו בנושא של המעקב.
דוד רותם: זה מסיבה שהרב מלכא יוציא מליבו שמבזבזים את הזמן .
דוד רותם: אני אומר לו שאם לא יסודר הגט, שידון בסנקציות.
דוד מלכא: לא ידונו בסנקציות במסגרת הצו.
דוד רותם: ידונו.
דוד רותם: אני לא מדבר על המלצה.
דוד רותם: חיוב גט.
דוד מלכא: תמי אמרה קודם שאם לא יסודר גט בית הדין יהיה רשאי לדון בסנקציות באותם מקרים של לשון אחרת.
דוד מלכא: זה לא יקרה.
דוד מלכא: אני אגיד יותר מזה.
דוד רותם: זה יקרה.
דוד מלכא: הן יודעות את זה.
דוד רותם: לא איכפת לי מה שהן יודעות.
דוד רותם: אני אומר לך שזה יקרה.
דוד מלכא: אין לו לדיין אלא מהות הדין שעל פיו הוא דן ורק על פי שולחן ערוך.
דוד מלכא: גם במקרה שנידונים.
דוד רותם: אתם כולכם דנים רק על פי שולחן ערוך.
דוד רותם: הבעיה היא שאתם מתמנים לפי החוק ומקבלים משכורת לפי החוק.
דוד מלכא: נכון, אבל.
יצחק הרצוג: העולם השתנה.
דוד רותם: אתם תדונו על פי הדין שלפיו אתם דנים.
דוד רותם: אתם תדונו רק לפי שולחן ערוך.
דוד מלכא: לדון בסנקציות במקרים של המלצה או מצווה.
דוד רותם: אני חייבתי אותך להטיל סנקציות?
דוד מלכא: יבואו טענות נגד בתי הדין: למה אתם לא מממשים את הרשות שלכם לדון בסנקציות.
עתניאל שנלר: זה לא שולחן ערוך.
תמי סלע: גם היום טוענים את זה.
דוד רותם: רבותיי, אתם לא מממשים את הרשות שלכם בהרבה דברים.
קריאה: לי אין בעיה עם השולחן ערוך.
תמי סלע: בפרט שיש מקרים שקראתי שאפילו בית הדין משוכנע שיש עילה לחיוב ואפילו לכפייה ולפעמים הוא לא..
תמי סלע: אלא לפי נסיבות אחרות, שאז הוא בטח יכול להפעיל סנקציות.
דוד רותם: תמי, תנסחי את זה כמו שדיברנו.
דוד רותם: מקובל עליך, אדון שנלר?
דוד רותם: מקובל עליך, אדון אורלב?
דוד רותם: מקובל עליך, אדון פרץ?
תמי סלע: זה באשר לסעיף קטן (א).
תמי סלע: זה מה שיופיע בו.
תמי סלע: בסעיף (א1) רוב הדברים נכנסו למה שדיברנו בסעיף קטן (א).
תמי סלע: אחת ההערות שקיבלתי היא לגבי כך שהדיון בצו ההגבלה יתקיים ככל הניתן בפני דיין שדן בתביעת הגירושין.
תמי סלע: זה היה נראה לי דבר הגיוני לשלב גם את העניין הזה.
זבולון אורלב: יש הסתייגות?
שלמה דיכובסקי: זה לא הגיוני.
שלמה דיכובסקי: אומר לך מדוע.
שלמה דיכובסקי: היו מקרים בתיקים שישבתי בהם שבית הדין האזורי דן בתביעת הגירושין ולא קיבל אותה.
שלמה דיכובסקי: אני בבית הדין הגדול קיבלתי את תביעת הגירושין וחייבתי בגט.
תמי סלע: ברור שאם זה בערעור.
שלמה דיכובסקי: עכשיו, כשבא הנושא של סנקציות, אמרו: לך לפי לשון החוק לבית הדין האזורי.
שלמה דיכובסקי: אבל מה אעשה ובית הדין האזורי הוא זה שדן בתביעת הגירושין ולא קיבל אותה?
שלמה דיכובסקי: הוא עוד יטיל סנקציות?
תמי סלע: אפשר להגיד..
שלמה דיכובסקי: לכן המילה "דן" לא נכונה.
שלמה דיכובסקי: לפני דיין שפסק..
דוד רותם: אני לא רוצה שיעשו את זה.
דוד רותם: כאשר אני עושה את זה לבתי המשפט הם קופצים מפה עד להודעה חדשה.
דוד רותם: אני אשמור על כך שמה שאני לא עושה לבתי המשפט אני לא עושה לבתי הדין הרבניים, מה שאני לא עושה לבתי הדין הרבניים אני לא עושה לבתי המשפט.
אברהם מיכאלי: זה כלל שעוד לא מיושם.
תמי סלע: יש גם בבתי המשפט מקרים שבהם יש הוראה כזאת שככל הניתן.
אברהם מיכאלי: אם נתחיל לתקן את העוולות נצטרך לעשות פה הרבה דיונים לגבי בתי המשפט.
רות הלפרין-קדרי: כל הרעיון של בתי משפט לענייני משפחה זה באמת one family, one court, אותו שופט.
עתניאל שנלר: אני חושב שהלשון "ככל שניתן" היא אולי הפתרון, למעט בערכאת ערעור.
עתניאל שנלר: ככל שניתן, למעט בערכאת ערעור.
שלמה דיכובסקי: או למשל התיק עבר מהרכב אחד להרכב שני.
שלמה דיכובסקי: הרכב אחד חשב כך, הרכב שני.
שלמה דיכובסקי: למה צריכים את זה בכלל?
שלמה דיכובסקי: למה צריכים את כל התוספת הזאת?
דוד רותם: לא צריכים את זה?
בת-שבע שרמן-שני: אני רוצה להסביר למה לא צריכים את זה.
בת-שבע שרמן-שני: אני חושבת שעדיף שזה לא יהיה רשום.
דוד רותם: אני גם חושב.
תמי סלע: מבחינת כולם זה בסדר.
תמי סלע: בסעיף קטן (א1) יוותר לדיון "במתן צו הגבלה יוזמנו בעלי הדין וכל מי שלדעת בית הדין עלול להיפגע ממנו".
תמי סלע: כבר קיים היום בחוק שלא יינתן צו הגבלה אלא לאחר שניתנה הזדמנות לכל.
דוד רותם: מי זה עלול להיפגע ממנו?
שלמה דיכובסקי: כלומר ילדים.
שלמה דיכובסקי: יהיה להם פתחון פה.
שלמה דיכובסקי: הם יטענו.
שלמה דיכובסקי: ברגע שמונעים ממנו אפשרות לעבוד אין להם אפשרות להתקיים, להתפרנס.
שלמה דיכובסקי: בוא נאמר בעלי חובות של אותו אדם.
שלמה דיכובסקי: הם עלולים להיפגע.
שלמה דיכובסקי: אנחנו מרחיבים.
שלמה דיכובסקי: יהיה פה פורום ענק.
תמי סלע: בעצם גם היום החוק אומר שלא יינתן צו הגבלה אלא לאחר שניתנה הזדמנות לכל בעל דין או למי שלדעת בית הדין עלול להיפגע.
שלמה דיכובסקי: הבנקים.
תמי סלע: אני מניחה שזה מתפרש באופן סביר.
תמי סלע: לא צריך להוסיף.
דוד רותם: זה דבר לא חכם מה שכתוב בחוק.
עתניאל שנלר: אני חושב שאפשר להסתפק בכל בעל דין.
פרץ סגל: זה שיקול דעת של בית המשפט.
פרץ סגל: היום זה בשיקול דעת של בית הדין.
זבולון אורלב: תשאירו את זה ככה.
פרץ סגל: פה ההוראה היא לחייב את בית הדין, בעוד שהמצב הקיים זה בשיקול דעת של בית הדין.
תמי סלע: תשאירו את המצב הקיים.
דוד רותם: אני רואה פה לפניי חבורת נשים שתגיד לך שבית הדין ימצא כל תירוץ כדי לא לעשות שימוש בחוק הזה.
דוד רותם: כשאתה אומר לו: אדוני היקר, מי שלדעת בית הדין עלול להיפגע, אז הרב מלכא כשזה יגיע אליו – אני מבטיח לך – הולך ואומר לבעל: תפרסם, בבקשה, מודעה בעיתון, תביא את כל המחותנים שלך, את כל הבנקים.
קריאה: המחותנים עלולים להיפגע גם כן.
יצחק הרצוג: קבוצת נאט"ו.
יצחק הרצוג: זה ישראבלוף.
דוד מלכא: חבר הכנסת רותם, אני לא מדבר עם הצדדים.
דוד רותם: בוודאי שאתה לא מדבר עם הצדדים.
דוד רותם: הצדדים לא חשובים לך.
דוד מלכא: אני לא נותן להם עצות.
בת-שבע שרמן-שני: זה לא הרב מלכא יגיד, זה הטוען הרבני של הבעל.
קריאה: עו"ד.
שלמה דיכובסקי: לשון החוק פה היא מוגזמת.
שלמה דיכובסקי: מזמינים את כל עם ישראל בעצם.
שלמה דיכובסקי: כל ישראל מחותנים, כל ישראל חברים.
זבולון אורלב: כל עם ישראל ערבים זה לזה.
פרץ סגל: הנוסח שהוועדה הציעה מרחיב מעבר לחוק הקיים, משום שהוא מחייב את בית הדין, בעוד שהיום רק שיקול דעת.
פרץ סגל: הרי בית הדין ביוזמתו.
תמי סלע: המטרה של הנוסח הייתה.
דוד רותם: הנוסח החדש אומר: "וכל מי שלדעת בית דין עלול להיפגע ממנו".
דוד רותם: זה נותן לבית הדין שיקול דעת אדיר.
בת-שבע שרמן-שני: אנחנו מסכימים שלא להרחיב.
פרץ סגל: זה הנוסח הקיים.
דוד רותם: לכן למה צריך את זה?
דוד רותם: שלא..
דוד רותם: להוריד את זה.
תמי סלע: ההצעה כרגע היא להסיר גם את מה שקיים ולהסתפק בשיקול הדעת שיש לבית הדין להזמין את מי...
פרץ סגל: לא שמעתי שהייתה בעיה בעניין הזה.
פרץ סגל: לא ידוע לי שהייתה בעיה בעניין הזה.
תמי סלע: עלולה להיות.
דוד רותם: כי עד היום לא קבעו את התאריכים האלה.
רות הלפרין-קדרי: פרץ, עלולה להתעורר עכשיו בעיה כיוון שאנחנו באמת נותנים פה מנגנון שהחוק אכן ייושם.
רות הלפרין-קדרי: עד היום לא התעוררו בעיות בגלל שפשוט לא היו דיונים.
רות הלפרין-קדרי: עכשיו יהיו דיונים.
בת-שבע שרמן-שני: אני מכירה מקרה של סרבן גט שהסנקציה נדחתה בחודש כדי שהוא יוכל לעבור לגור ליד מקום העבודה.
עתניאל שנלר: אולי צד אחד.
בת-שבע שרמן-שני: שלילת רישיון הנהיגה שלו נדחה בחודש כדי שהוא יוכל לעבור לגור ליד..
דוד רותם: מה צד אחד?
בת-שבע שרמן-שני: סנקציה מאוד חזקה.
דוד רותם: מה עמדתכן, גבירותיי?
רות הלפרין-קדרי: אני בהחלט מקבלת את החשש שבאמת הנוסח הקיים היום, שעד היום לא עורר בעיות משום שלא היו דיונים, באמת עלול לעורר כעת בעיות משמעותיות, לכן יש מקום להוריד את המילים האלה של..
דוד רותם: לכן אני מציע שאנחנו נכתוב: "לדיון במתן צו הגבלה יוזמנו בעלי הדין".
תמי סלע: אולי כן חשוב להוסיף את מה שקיים בסעיף 1 בהקשר אחר: "לא יתייצב צד לדין אף שזומן כדין, ככל שהצו יינתן.
תמי סלע: ."
רות הלפרין-קדרי: בהחלט.
רות הלפרין-קדרי: הרי לא ניתן יהיה לסכל את מתן הצו.
תמי סלע: אני מתחילה את (א1) מהמקום שבו נאמר: " לא יינתן צו הגבלה אלא לאחר שניתנה הזדמנות לכל בעל דין להשמיע טענותיו; לא יתייצב צד לדיון אף שזומן כדין, יכול שהצו יינתן בידו".
שלמה דיכובסקי: מה למשל אם יש צו..?
פרץ סגל: עדיין בסמכות בית הדין להזמין.
תמי סלע: ברור.
תמי סלע: כל בית משפט ובית דין מוסמך להזמין.
שלמה דיכובסקי: אחד מצווי ההגבלה הוא עיכוב יציאה מן הארץ.
שלמה דיכובסקי: אם בית הדין ירצה לעכב את יציאתו של אותו אדם מהארץ הוא יצטרך להזמין אותו קודם?
שלמה דיכובסקי: הוא יברח עד אז.
תמי סלע: הוא יודע כבר כשניתן פסק הדין שבמועד של סידור הגט אם לא יסודר הגט יכולים להינתן צווי הגבלה.
אדי פרידמן: תמיד אפשר לבקש במעמד צד אחד.
בתיה כהנא-דרור: זה לא מתוקף חוק הסנקציה.
דוד מלכא: מביאים את הצו, נותנים לו דיון קרוב.
אדי פרידמן: מכיוון שדובר קודם על דיון לסידור גט שאם לא יתקיים ישר יתחילו לדון בהגבלות, בסנקציות, אז חייבים עכשיו בהזמנה לסידור גט להוסיף - כי אחרת לא תהיה הזמנה לדין - שבמידה ואנחנו נדון גם.
אדי פרידמן: .
תמי סלע: האמת היא שזה קיים ב-(א), פשוט לא קראתי את זה.
תמי סלע: השמטתי.
תמי סלע: יש בסיום הסעיף המוצע: "בית הדין יידע את הצדדים בכתב או בעל-פה בדבר סמכותו ליתן צו הגבלה אם הגט לא יסודר".
אדי פרידמן: צריך להיות חלק מההזמנה.
דוד מלכא: אם קובעים מועד לסנקציות, אז זה עצמו יותר מאשר ליידע.
דוד מלכא: קובעים מועד לסנקציות.
דוד מלכא: מה צריך ליידע?
דוד רותם: צריך להודיע לו..
תמי סלע: זה מועד לדיון שבו הוא רשאי.
דוד מלכא: דיון בסנקציה צריך תיק.
דוד רותם: אנחנו מדברים פה על דבר פורמאלי, טכני.
דוד מלכא: בהזמנה יהיה כתוב.
דוד רותם: נכון, בהזמנה יהיה כתוב זה דבר טכני.
דוד רותם: אומר לי מנהל בתי הדין שאין לו בעיה עם זה.
שלמה דיכובסקי: נוסיף עוד שורה.
שלמה דיכובסקי: כתוב בהזמנה כל מיני דברים.
שלמה דיכובסקי: תהיה עוד שורה.
קריאה: נחסוך בג"ץ.
תמי סלע: סיום של (א1): "בית הדין ייתן את החלטתו לא יאוחר מ-15 ימים ממועד הדיון; החליט בית הדין על מתן צו הגבלה, ייכנס הצו לתוקף במועד ההחלטה.
דוד מלכא: 15 יום צריכים לפחות להיות אחרי שהצדדים הגישו סיכומים.
דוד מלכא: אי אפשר לקבוע ממועד מתן פסק הדין 15 יום.
בת-שבע שרמן-שני: סיכומים לגבי סנקציות?
בת-שבע שרמן-שני: מעולם לא נתבקשנו להגיש סיכומים
דוד רותם: זה אחד הדברים שנורא לא מוצאים חן בעיני, משום שאנחנו אף פעם לא קובעים לבית משפט או לבית דין תוך כמה זמן הם יתנו פסק דין.
תמי סלע: יש מקרים.
תמי סלע: בחוק האימוץ קבענו 15 יום.
תמי סלע: זה דברים שהם..
אברהם מיכאלי: חוק האימוץ.
זבולון אורלב: בחוק האימוץ קבענו.
דוד מלכא: שיעשו את זה במערכת האזרחית כולה.
דוד רותם: הרב מלכא, את בתי המשפט תשאיר לי.
בת-שבע שרמן-שני: צריך להזכיר שאנחנו מדברים על סנקציות לגבי פסק דין שכבר ניתן.
בת-שבע שרמן-שני: בחוק ההוצאה לפועל כן קבועים מועדים.
בת-שבע שרמן-שני: אנחנו מדברים עכשיו על הוצאה לפועל של פסק דין שניתן, כי אין הוצאה לפועל בבית הדין הרבני.
בת-שבע שרמן-שני: אני כן רואה הבדל, לכן יש היגיון רב בקביעת מועדים.
תמי סלע: בסעיף קטן (ב) אין הצעה לתיקונים.
תמי סלע: סעיף קטן (ג) זה סעיף שעוסק בסמכות לשנות צו הגבלה.
תמי סלע: התוספת בעצם רק מתייחסת לדחיית מועד כניסתו לתוקף של צו הגבלה ואומרת: "ואולם בית הדין לא ידחה את מועד כניסתו לתוקף של צו הגבלה שנתן, אלא אם ראה שהדבר נדרש בשל נסיבותיו המיוחדות של העניין שבפניו".
תמי סלע: בסעיף קטן (ד)..
דוד מלכא: זה משתמע מתוך הסעיף.
דוד מלכא: הרי תמיד נותנים נימוקים.
דוד מלכא: פה זה נימוקים מיוחדים.
דוד מלכא: אפשר לחשוב שבית הדין צריך לעמוד באיזו שהיא ביקורת שמישהו יכול להגיד: למה לא נימקת בנסיבות מיוחדות?
דוד רותם: מה קרה, אני לא מבין.
דוד רותם: בתי הדין..
דוד רותם: לביקורת?
זבולון אורלב: קלעת בדיוק.
דוד רותם: אנחנו רוצים ביקורת על בתי הדין.
דוד רותם: מותר.
דוד מלכא: אז יש ביקורת.
זבולון אורלב: רוצים עוד ביקורת.
דוד מלכא: לא בתוך הוראה חוקית.
עתניאל שנלר: יש בזה בעיה?
זבולון אורלב: אתה כל הזמן משדר שאתם רוצים לעשות קומבינות כאלו.
דוד מלכא: בתי הדין עובדים מצוין.
דוד רותם: בתי הדין עובדים משהו יוצא דופן.
תמי סלע: סעיף קטן (ד) מדבר על המעקב לגבי ההחלטה הראשונית.
תמי סלע: סעיף קטן (ד) אומר: "החליט בית הדין ליתן צו הגבלה, יקבע מועד לדיון מעקב בתוך 60 ימים ממועד החלטתו כדי לבחון אם יש צורך בשינוי הצו או בהטלת מגבלות נוספות כדי להביא לקיום פסק הדין אם לא קוים עד לאותו מועד".
תמי סלע: כמובן שהשאיפה היא שבעקבות ההגבלות כן יקוים עד אותו מועד.
תמי סלע: "החליט בית הדין שלא ליתן צו הגבלה, יקבע מועד לדיון מעקב בתוך 30 ימים ממועד החלטתו כדי לבחון שוב את הצורך בהטלת צו הגבלה וכדי להביא לקיום פסק הדין אם לא קוים עד לאותו מועד.
תמי סלע: בית הדין יוסיף ויקבע דיוני מעקב כאמור בסעיף קטן זה עד לקיום פסק הדין".
בתיה כהנא-דרור: רציתי לנקוט פה בלשון החמרה של צווי ההגבלה כי אנחנו יודעים על המדרגים.
בתיה כהנא-דרור: אנחנו יודעים שיש צווי הגבלה שהם לא אפקטיביים בכלל, כמו למשל רישיון נהיגה לאנשים שאין להם רישיון נהיגה, או אנשים שנוהגים ממילא בלי רישיון נהיגה.
בתיה כהנא-דרור: יש צווי הגבלה כמו מאסר.
בתיה כהנא-דרור: לפי כל לשון החוק והתיקון אין לנו פה שום אבחנה בתוך צווי ההגבלה.
דוד רותם: את רוצה שאני אכתוב בחוק שאם הוא לא נתן גט אחרי שלקחו לו את רישיון הנהיגה חייבים להכניס אותו.
בתיה כהנא-דרור: לא חייבים, אבל אני רוצה שהלשון תהיה החמרה.
יצחק הרצוג: זאת התערבות בשיקול דעת.
דוד רותם: זה בחוק אחר.
שלמה דיכובסקי: ארגז הכלים פתוח לבית הדין.
שלמה דיכובסקי: הוא יכול להשתמש.
בתיה כהנא-דרור: ארגז הכלים זה הנושא.
תמי סלע: כשאת מדברת על הטלת מגבלות כדי להביא לקיום פסק הדין.
עתניאל שנלר: עצם הדיון החוזר ונשנה יגרום לכך שבית דין יימאס עליו.
בתיה כהנא-דרור: אנחנו לא יודעים.
זבולון אורלב: אני מסכים איתך, אבל.
יצחק הרצוג: כמה מאסרים.
יצחק הרצוג: .?
שלמה דיכובסקי: מעט מאוד.
בת-שבע שרמן-שני: אם אנחנו ממילא קובעים פה מנגנון של מעקב וכו', אז למה אנחנו צריכים בסעיף (א) להתייחס לזה?
בת-שבע שרמן-שני: נקבע בסעיף (א) שאם יש חיוב, סידור הגט והדיון בסנקציות ייקבעו תוך 30 יום.
בת-שבע שרמן-שני: אם זה לשון אחרת, סידור הגט והדיון בסנקציות ייקבעו תוך 90 יום.
בת-שבע שרמן-שני: ההמשך יהיה בסעיף (ד).
תמי סלע: זה מה שקורה.
עתניאל שנלר: זה בדיוק הסיפור.
תמי סלע: זה הנוסח של הסעיף.
פרץ סגל: אני מבקש שהנוסח לא יהיה "החליט בית הדין ליתן צו הגבלה", אלא "ניתן צו הגבלה".
אדי פרידמן: רק תיקון לפרוטוקול או הערה.
אדי פרידמן: לפי תקנות סדר דין אזרחי, סעיף 191, על בית המשפט לתת החלטתו תוך 30 יום מסיום הדיון .
אדי פרידמן: לא שהם עושים את זה, אבל זה כן כתוב בתקנות.
דוד רותם: זה בדיוק מה שאני לא רוצה שיקרה לי פה.
תמי סלע: כשדנו בחוק האימוץ שמענו שזה השפיע.
עתניאל שנלר: ברגע שהפכנו את זה לסנקציה וזה הוצאה לפועל..
אברהם מיכאלי: הלוואי והיו מקיימים את כל סדרי הדין לפי נוסחם.
רות הלפרין-קדרי: האם ברגע שהופיע בסיפה "בית הדין יוסיף ויקבע דיוני מעקב כאמור בסעיף קטן זה", המילה "כאמור" כוללת גם את התוך 30 יום?
רות הלפרין-קדרי: זה ברור שהדיונים יהיו תקופתיים מידי 30 יום.
תמי סלע: אפשר לכתוב את המילים "במועדים כאמור בסעיף קטן זה".
רות הלפרין-קדרי: כדאי.
עתניאל שנלר: כדאי לכתוב.
דוד רותם: צריך להוסיף שבמועדים האלה אפשר יהיה גם להחמיר את הסנקציות.
עתניאל שנלר: זו מהות הסעיף.
דוד רותם: לא רק מעקב.
תמי סלע: נכתוב אם יש צורך בשינוי הצו, בהחמרתו או בהטלת.
שלמה דיכובסקי: מעקב כולל הכל: "ואתה תשופנו", "וידו אוחזת בעקב".
תמי סלע: להוסיף?
תמי סלע: התיקון בסעיף 4א מתייחס לערעור כיוון שבהגשת ערעור יש שיקול דעת לבית הדין לעכב את ביצוע צו ההגבלה.
תמי סלע: זה יכול להשפיע על כל השימוש בצווי ההגבלה.
תמי סלע: סעיף קטן (א), שבעצם לקוח מהחוק הקיים, נמצא ב4(ד) היום.
תמי סלע: (א) הוגש ערעור על פסק הדין או על צו ההגבלה, לא יעוכב ביצוע צו הגבלה שניתן, ואולם בית הדין הרבני הגדול רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להורות על עיכוב ביצוע צו ההגבלה עד להכרעה בערעור;
בת-שבע שרמן-שני: צריך הגדרה חדשה לפסק הדין.
דוד רותם: אנחנו צריכים לדעת מה זה מטעמים מיוחדים שיירשמו.
תמי סלע: זה אומר שתהיה הנמקה מסודרת בכתב.
דוד רותם: מטעמים מיוחדים זה גם בבתי המשפט.
דוד רותם: טעמים מיוחדים זה מה שאני רוצה.
תמי סלע: אפשר להגיד מטעמים שיירשמו.
תמי סלע: אם רוצים שזה יהיה בכתב ומנומק אפשר להסתפק גם מטעמים שיירשמו.
תמי סלע: זה לאו דווקא סיבות מיוחדות.
תמי סלע: כן חשוב שזה יהיה החלטה בכתב.
יצחק הרצוג: השאלה היא בכמה ערעורים כאלה מוציאים צו מניעה.
תמי סלע: הבנתי שיש לא מעט.
יצחק הרצוג: בכמה מתוכם יש עיכוב ביצוע?
יצחק הרצוג: בכולם יש לך עיכוב ביצוע?
שלמה דיכובסקי: יש ערעור בכמעט כל מקרה של חיוב.
תמי סלע: פה יש שיקול דעת לעיכוב ביצוע.
שלמה דיכובסקי: כמעט שאין פסק דין שאין עליו ערעור.
יצחק הרצוג: זה יכול להיות לך שנים.
תמי סלע: בסעיף קטן (ב) קצבנו את התקופות כדי שזה לא יהיה שנים.
יצחק הרצוג: השאלה אם זה ריאלי מבחינת העומס.
תמי סלע: כשנגיע לתקופות.
יצחק הרצוג: אתה תעמוד בעומס הזה?
יצחק הרצוג: אני אומר שצריך טעמים מיוחדים שיירשמו כדי שידעו שזה חריג.
דוד מלכא: כשאין צו עיכוב ביצוע פירושו של דבר שהצו קיים.
דוד מלכא: כאשר מוגשת בקשה לעיכוב ביצוע, אז כדי לברר תהליך.
דוד רותם: שיהיה טעמים מיוחדים שיירשמו.
דוד מלכא: כשטוענים טעמים מיוחדים זה דורש.
שלמה דיכובסקי: בלי מיוחדים זה בסדר גמור.
דוד רותם: גם טעמים מיוחדים זה מיותר.
פרץ סגל: הכל מיותר, מכיוון שאם למשל יוגש ערעור על פסק הדין, ברור שצריך לדון בו..
תמי סלע: גם היום זה לא אוטומטי.
דוד רותם: מה, יכניסו אדם לכלא?
דוד רותם: זה לא מידתי.
תמי סלע: תלוי איזה צו הגבלה ואם יש ממש בערעור.
בת-שבע שרמן-שני: אם מגישים ערעור על פסק הדין זה צריך להיעשות תוך 30 יום לפני סידור הגט והדיון בסנקציות.
דוד רותם: מי יעכב את הביצוע?
בת-שבע שרמן-שני: עוד אין עיכוב ביצוע.
רות הלפרין-קדרי: על פסק הדין או על צו ההגבלה.
תמי סלע: הורדתי את המילה "מיוחדים".
תמי סלע: (ב) בית הדין הרבני הגדול ידון בערעור בתוך שלושים ימים ממועד הגשתו; החלטת בית הדין הרבני הגדול בערעור על פסק הדין תינתן בתוך תשעים ממועד הדיון בערעור, החלטת בית הדין הרבני הגדול בערעור על צו ההגבלה תינתן בתוך שלושים ממועד הדיון בערעור.
דוד מלכא: גם פה יש תוספת שנכנסה לגבי פסק הדין עצמו.
דוד מלכא: פה כאילו קובעים זמן מתי יינתן פסק דין על ערעור.
תמי סלע: זה מה שהיה בקריאה הראשונה.
שלמה דיכובסקי: על צו ההגבלה, לא על פסק דין.
דוד רותם: לא היה, עכשיו יהיה.
דוד רותם: הדיינים בבית הדין הרבני הגדול יכתבו פסקי דין תוך 30 יום.
דוד מלכא: זה לא קיים בשום.
דוד רותם: זה לא קיים?
דוד רותם: זה קיים בבתי משפט.
רות הלפרין-קדרי: תוך 90 יום, לא 30 יום.
דוד מלכא: תוך 60 יום הגשת הסיכומים.
שלמה דיכובסקי: לא כתוב ערעור על פסק דין לחיוב.
שלמה דיכובסקי: פסק הדין לחיוב שריר וקיים.
דוד מלכא: בהצעה של חבר הכנסת שנלר היה מדובר בערעור בצווי ההגבלה.
דוד מלכא: נתנו לבית הדין הגדול, בגלל לוח הזמנים שלו, 90 יום .
דוד רותם: 30 יום.
דוד מלכא: להחלטה 90 יום.
יצחק הרצוג: רותי אומרת 60 יום.
רות הלפרין-קדרי: לא.
רות הלפרין-קדרי: אני רק אמרתי שיש פה אבחנה בין הערעור על פסק הדין לבין צו ההגבלה.
דוד רותם: בוודאי לגבי צו ההגבלה.
שלמה דיכובסקי: על צו הגבלה זה ערעור.
רות הלפרין-קדרי: על צו ההגבלה זה צריך להיות 30 יום.
שלמה דיכובסקי: ..
שלמה דיכובסקי: מידתי, לא מידתי, ראוי, לא ראוי.
דוד רותם: נכון, זה 30 יום.
עתניאל שנלר: אם נצא מתוך הנחה שנמנה דיינים לבית הדין הגדול בקרוב 30 יום יהיה בסדר.
עתניאל שנלר: אם לא נמנה אתה צודק, לא יהיה.
דוד מלכא: גם כשהיו 7 דיינים, 9 דיינים, לא..
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני עדיין לא מבין.
אברהם מיכאלי: אף פעם לא ראיתי שבית המשפט העליון נתן מועדים להליכים מסוימים.
אברהם מיכאלי: מתי?
דוד רותם: בערעורי בחירות נתתי להם 48 שעות לכתוב החלטה.
אברהם מיכאלי: אתה משווה תהליך של ערעור בחירות לדיונים.
אברהם מיכאלי: .?
דוד רותם: ערעורי בחירות זה דבר רציני.
עתניאל שנלר: דודו, האם תהיה לך התנגדות שנהיה יותר גמישים ונגיד עד 60 יום?
דוד רותם: אין עד 60 יום.
שלמה דיכובסקי: מקסימום תכתוב 45 יום.
עתניאל שנלר: אני מנסה לגלות טיפה גמישות בעניין הזה.
עתניאל שנלר: זה לא דרמטי.
דוד רותם: זה לא דרמטי, אבל בוא נאמר שלא צריך לכתוב עד תאריך, אלא לכתוב שפסק הדין יינתן בתוך X ימים.
דוד מלכא: למה פסק הדין על הערעור קשור לחוק הסנקציות?
דוד רותם: כי בינתיים הסנקציות לא מתבצעות.
שלמה דיכובסקי: תכתוב 45 ימים.
שלמה דיכובסקי: זה מדובר בצו הגבלה.
דוד מלכא: יש ערעור על חיוב הגט.
דוד מלכא: בן אדם אומר: לא מגיע לחייב אותי בגט.
דוד מלכא: אתה רוצה שינתן פסק דין תוך 90 יום.
דוד מלכא: הרב דיכובסקי ישב הרבה שנים בבית הדין הגדול.
דוד מלכא: בקשה, יאמר לנו הרב שכשהיה הרכב מלא בבית הדין הגדול, תוך כמה זמן ניתן פסק דין?
דוד רותם: תלוי מי כתב אותו.
דוד מלכא: לא קשור למי שכתב אותו.
דוד מלכא: תלוי מתי התקיימו הדיונים.
יצחק הרצוג: אני אומר לך מה אתה צריך לעשות.
יצחק הרצוג: אתה צריך לתת יד קשה על צו ההגבלה ולתת יותר מרחב לשופטים על ערעור, כי מה לעשות שערעור לוקח זמן.
יצחק הרצוג: בוא לא נשקר פה אף אחד.
יצחק הרצוג: אין סיכוי שהם יעמדו בלוח הזמנים.
דוד מלכא: ודאי שאי אפשר.
דוד רותם: לכתוב החלטה בפסק דין?
יצחק הרצוג: אתה לא מכיר את עם ישראל?
יצחק הרצוג: יש לך שופטים שגם לוקח להם שנים, אתה יודע את זה.
קריאה: לא בתחום הזה.
יצחק הרצוג: אני חושב שעל צו הגבלה 30 יום מקסימום, כי צו הגבלה זה.
יצחק הרצוג: .
עתניאל שנלר: בוז'י, זה בדיוק העניין.
דוד רותם: בוז'י, אתה מבין מה יקרה?
דוד רותם: אוטומטית יגישו ערעור על פסק הדין ויבקשו לבטל את צו ההגבלה.