GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני רוצה להיות בטוח שזה מה שאת אומרת.
דוד רותם: מכיוון שאני עשיר אין לי בעיה ללכת 20 קילומטר ולשלם את הנסיעות של העדים ואת עורך הדין - - -
דבי גילד-חיו: הוועדה הזאת אישרה בית משפט לעשירים שעושים מסחרי, אז הטענה הזאת באמת מצחיקה קצת.
דוד רותם: הוועדה הזאת מאשרת המון דברים.
דוד רותם: אני עכשיו מדבר על הדברים שאת אומרת, לא על הוועדה הזאת.
דבי גילד חיו: זה לא לעשירים, להפך; אתה רוצה לעשות ויסות – היום אתה אומר שהאזרח הפשוט יצטרך לשאת בנטל.
דבי גילד חיו: בית המשפט מתמוטט, אין לו שופטים, אין לו מתמחים, אין לו אולמות, זה עולה לו כסף – הפתרון הוא שהאזרח ישלם את הנסיעות האלה.
דבי גילד חיו: אין לי תקציב לשופטים, אין לי תקציב לעוזרים משפטיים, אין לי כלום אז מצאתי פתרון מצוין – ש-X, Y ו-Z מהרחוב יבואו מהאוהל שלהם וישלמו את הוצאות הנסיעה.
דבי גילד חיו: אני אומרת, לא – אתה רוצה לעשות ויסות?
דבי גילד חיו: תעשה ויסות חברתי: תמנה עוד שופטים, עוד עוזרים משפטיים, אולי תשנע חלק מהשופטים.
דבי גילד חיו: למה שהציבור יישא בכל הנטל הזה?
דבי גילד חיו: תעשה בהסכמה.
דבי גילד חיו: חברות גדולות, כמו בנקים וחברות ביטוח, ממילא יש להם עורכי דין בכל בית משפט, ואין להם בעיה לנהל את התיקים בכל מקום שתגיד להם.
דבי גילד חיו: להפך, אולי אלה שיושבים בחדרה יהיו מבסוטים כי יהיו להם עוד עשרה תיקים השנה.
דבי גילד חיו: אבל לא יכול להיות שתצפה שהציבור ישלם את הכול.
דבי גילד חיו: אתה רוצה לעשות ויסות – תעשה את זה באופן שהציבור יסכים לו.
דבי גילד חיו: חוץ מזה, הנחה באגרה לא נראית לי רק לעשירים.
דבי גילד חיו: להפך, אם אתה אומר לבן אדם שיבחר ויעשה בהסכמה ובתמורה תינתן לו הנחה בשביל לעודד את העורך דין שלו לנסוע לשם – סבבה, זה לא לעשירים בלבד.
דוד רותם: מי ישלם את הנסיעות של העדים ושל העורך דין?
דוד רותם: אתם כל הזמן דיברתם על כך שמישהו צריך לשלם את זה.
דבי גילד-חיו: נכון.
דוד רותם: אז אני אתן לו 10% הנחה, ואני אקח ממנו 50% תוספת על יתר הדברים.
דבי גילד חיו: העמדה הרשמית שלנו היא שאנחנו נגד ההצעה הזאת באופן גורף- -
דבי גילד חיו: אני אומרת ככה: אם אתה רוצה לעשות אז תמצא דרכי ביניים פחות פוגעניות: תקטין את המרחק, תבקש הסכמה של הצדדים, תעודד בדרך שנותנת תמורה לעידוד הזה.
דבי גילד חיו: אל תכפה על אנשים הוצאות ותפגע בנגישות שלהם באופן גורף כדי לפתור את הבעיות של מערכת המשפט.
דבי גילד חיו: היום הם צריכים לנסוע לשם – כל הפתרונות שעולים בשנים האחרונות פוגעים בצדק החברתי.
דבי גילד חיו: בית המשפט שעוסק במסחרי זה באמת לעשירים בלבד; בוררות חובה זה בשביל לפתור את הבעיות של מערכת המשפט, ולכן מפריטים את מערכת המשפט.
דבי גילד חיו: עכשיו בשביל להוריד עומסים ולעשות ויסות – רוצים לעשות רפורמה בבתי המשפט ובמבנה שלהם?
דבי גילד חיו: בבקשה, צריך לעשות את זה בדרך המלך.
דוד רותם: ישי, בבקשה.
ישי שרון: הבעיות שעלו מהכיוון שלנו בדיון הקודם נפתרו במידה רבה ברגע שהתיקים הפליליים הוחרגו.
ישי שרון: היו נקודות ספציפיות שנגעו לתיקי תעבורה שאנחנו מייצגים, זאת לא אותה מסה של תיקים.
ישי שרון: הבנו שתיקי עצורים לא יהוו פוטנציאל לניוד, ואם יתעוררו בעיות בהמשך ביישום של העניין הזה אנחנו בתהליך הידברות עם הנהלת בתי המשפט, ואנחנו מניחים שנוכל לפתור את הבעיות.
דוד רותם: היועצת המשפטית, בבקשה.
סיגל קוגוט: אני רק אציג את הרציונל של התיקון.
סיגל קוגוט: כל ההערות התקבלו על דעתו של היושב ראש, ולכן הוא ביקש שנשב עם כל הגורמים ונביא נוסח מתוקן.
דוד רותם: - - - דעתו של היושב ראש - - -
סיגל קוגוט: אתה שלחת אותנו לעשות משא ומתן- -
דוד רותם: לא בגלל ההערות.
דוד רותם: סיגל קוגוט: ואתה אמרת שאתה מפצל את זה מחוק ההסדרים, ואתה אמרת שהנגישות חשובה.
דוד רותם: בלי שום קשר להערות שנשמעו פה.
סיגל קוגוט: המצאת אותן בעצמך, אבל חלקן דומות.
דוד רותם: זה לא נקרא זכות הנגישות.
סיגל קוגוט: אנחנו קוראים לזה זכות הנגישות לערכאות.
סיגל קוגוט: התנאי למימוש הזכויות האחרות.
סיגל קוגוט: בסופו של דבר הוסכם על דעת כל המערכות הוא שתהיה הבניה של הסמכות – זה עיקר ההבדל בין ההצעה שהייתה בחוק ההסדרים, שגם מבחינה פרוצדוראלית לא נתנה אפשרות לעיון חוזר, השגה וערעור וגם מלכתחילה אפשרה להעביר כל סוג של תיק מכל מקום לכל מקום.
סיגל קוגוט: לכן מה שמונח פה זה הצעה עם הבדלים.
סיגל קוגוט: דבר נוסף שרצינו לעשות זה לתקן את כל הסעיפים שנוגעים בהעברת סמכויות על מנת שיהיה איזשהו רציונל שהולך בהיגיון אחיד בין כל הסעיפים האלה ולא ליצור סמכויות מקבילות שהתנאים להפעלתה של כל סמכות, שונה.
סיגל קוגוט: לכן אנחנו סברנו שיש לתקן גם את סעיף 49, גם את סעיף 78 וגם את הסעיף החדש.
סיגל קוגוט: כל הסעיפים האלה, לפי העניין, להבנות את שיקול הדעת, לאפשר לאדם להשיג או לעיין עיון חוזר – נראה תכף איך לכנות את זה – ולאפשר לו גם ולערער.
סיגל קוגוט: שקלנו, וגם היושב ראש שקל את הנושא שברור לנו שזאת תהיה ביקורת בדיעבד.
סיגל קוגוט: אבל הפעלה אמיתית של הסמכות הזאת באמת לא מאפשרת ביקורת מלכתחילה כי זה כבר מרוקן את הסמכות הזאת מתוכן.
סיגל קוגוט: כי אם רוצים להעביר 2,000 תיקים, והמנהל צריך לשבת ולהסתכל על כל תיק הוא באמת לא יפעיל את הסמכות.
סיגל קוגוט: אז אפשר לא לאשר את התיקון, אבל חשבנו שמזור מסוים, גדול למדי, יכול להימצא בכך שההחלטה הראשונית היא באמת החלטה מנהלית שעוסקת ביעילות.
סיגל קוגוט: זה שהמחוקק מגביל את זה ל-60 קילומטר אפשר כמובן שהמחוקק יחליט להפחית את הקילומטרז' הזה, אבל זה שזה מוגבל בקילומטרז' ולא מדן ועד אילת זה כבר כשלעצמו אומר למנהל שהוא לא יכול לעשות כל מה שהוא רוצה.
סיגל קוגוט: זה שהוצאנו את התיקים הפליליים כי אמרנו שהגנתו של הנאשם ומאזן הנוחות במקרה של תיקים פליליים פלוס הנזקים שיכולים להיגרם לכל המערכות, המשטרה, הפרקליטות, הסנגוריה הציבורית ושב"ס, כבר מקזזים את היעילות, זאת גם החלטה שהחליט יושב ראש הוועדה.
סיגל קוגוט: לכן יש פה שלושה סעיפים שאנחנו מתקנים.
סיגל קוגוט: אני אקרא אותם.
סיגל קוגוט: הסעיף הראשון הוא סעיף 49.
סיגל קוגוט: כאן אנחנו אומרים במפורש – ואנחנו ערים לכך שיצאה החלטה אחרת לפני זמן מה בבית המשפט המחוזי בנצרת – שנשיא בית משפט שלום יכול להעביר בתוך המחוז שלו מלכתחילה חבילה של תיקים ואת הביקורת ומאזן הנוחות של הצדדים הוא יעשה בדיעבד, לפי פנייה של צד, ולא חייב לבדוק תיק-תיק.
סיגל קוגוט: אני אקרא את סעיף 49: (א) "נשיא בית משפט השלום רשאי להורות שתיק מסוים שהובא או שיש להביאו – כאן אנחנו משתלבים בתוך הסעיף הקיים – בין שהחל הדיון ובין שטרם החל הדיון יהיה נידון בבית משפט אחר הנמצא באזור שיפוט שבו הוא מכהן כנשיא"; והתוספת: "וכן הוא רשאי להורות כאמור לגבי סוג מסוים של תיקים אזרחיים ותיקי תעבורה".
סיגל קוגוט: אני מבהירה כבר שהנוסח עוד לא הוקצה באופן סופי, אנחנו נתקן אותו ונשפץ אותו.
סיגל קוגוט: במונח "תיקים אזרחיים" נכלול גם את הערעורים שהיום בית משפט השלום יושב בהם על ועדות ערר ועיצומים כספיים - -
סיגל קוגוט: הסמכות היא של השלום, אבל לא תיקים פליליים ותיקים מנהליים שדוגמתם מופיעים בתזכיר של הרפורמה בבתי משפט שלום.
סיגל קוגוט: מה שיש היום – ערעורים על עיצומים כספיים בוועדות ערר שונות.
סיגל קוגוט: (ב) (1) "בעל דין שרואה עצמו נפגע מהחלטת נשיא בית משפט השלום רשאי להשיג על ההחלטה בפניו".
סיגל קוגוט: ייתכן שננקוט בביטוי "עיון חוזר", נדבר עם נסחית החוק.
סיגל קוגוט: הכוונה היא שזה יהיה הליך מהיר, יעיל, בלי אגרות גבוהות.
סיגל קוגוט: אפשר יהיה גם בתקנות סדר הדין האזרחי שכידוע, לא מובאות כאן לאישור, להתייחס לזה.
סיגל קוגוט: אבל אין הכוונה שתהיה פה פרוצדורה ממושכת ומשפט זוטא בתוך הדבר הזה.
סיגל קוגוט: (2) "בהשגה לפי פסקה (1) ישקול נשיא בית משפט השלום את מידת הפגיעה הצפויה בבעלי הדין כתוצאה מההעברה, את המרחק בין בית המשפט ממנו הועבר ההליך לבית המשפט אליו הועבר ואת הצורך בהבטחת נגישותם של בעלי הדין לבתי המשפט"; (3) "על החלטה כאמור בפסקה (2) ניתן לערער לפני נשיא בית משפט מחוזי".
סיגל קוגוט: זה משמר את הדין היום – גם היום אפשר לערער על ההחלטה הזאת, לפי נסיבות בית משפט מחוזי.
סיגל קוגוט: פה אנחנו לא מדברים על קילומטרז', אנחנו מדברים על מחוז שיפוט, ולכן אנחנו ערים לכך שבמחוז הדרום יכולה להיות בעיה.
סיגל קוגוט: בשעתו מנהל בתי המשפט אמר שאין לו התנגדות שנדבר כאן על אילת, אבל ממילא הבנו ששיקול הדעת הוא לא להעביר בצורה סיסטמתית תיקים לאילת, אז לא כללנו את המילים המפורשות "למעט אילת" בחוק.
סיגל קוגוט: אנחנו מקווים שאף אחד לא מתגרש מהשכל הישר, ושדברים כאלה כן ייעשו בתיאום אם יש באמת תועלת רבה בהם.
סיגל קוגוט: עברנו לסעיף 78.
סיגל קוגוט: סעיף 78 כיום מאפשר לנשיא בית המשפט העליון להעביר תיק מסוים ממקום למקום.
סיגל קוגוט: אנחנו ערים לכך שהייתה פסיקה והייתה מחלוקת בפסיקה.
סיגל קוגוט: האם מדובר בחבילת תיקים או בתיק בודד?
סיגל קוגוט: עד היום הפעלת הסמכות בדרך כלל הייתה על תיקים הבודדים.
סיגל קוגוט: אני אקרא את הסעיף, כפי שאנחנו מציעים אותו.
סיגל קוגוט: יש לכך התייחסות גם של נשיאת בית המשפט העליון.
סיגל קוגוט: 78.
סיגל קוגוט: (א) "תיק מסוים שהובא או שיש להביאו לפני בית משפט מחוזי או בית משפט שלום במקום אחד, רשאי נשיא בית המשפט העליון או" – כאן הסמכנו שניתן יהיה להסמיך שופט אחר של בית המשפט העליון שהוא הסמכיו לכך כדי שהוא לא יצטרך לדון בכל התיקים האלה באופן אישי – "להורות שיהיה נדון בבית משפט של אותה דרגה במקום אחר; ובלבד שלא תינתן הוראה לפי סעיף זה לאחר התחלת הדיון אלא בהסכמת השופט שהחל לדון בו".
סיגל קוגוט: (ב) "בהחלטה לפי סעיף קטן (א) יביא בחשבון נשיא בית המשפט העליון או שופט אחר של בית המשפט העליון שהוא הסמיכו לכך, לפי העניין, את מידת הפגיעה הצפויה בבעלי הדין כתוצאה מההעברה, את המרחק בין בית המשפט ממנו הועבר ההליך לבית המשפט ואת הצורך בהבטחת נגישותם של בעלי הדין לבתי המשפט"; (ג) "בית המשפט שאליו הועבר עניין כאמור לא יעבירנו עוד".
סיגל קוגוט: זה הוספנו גם בסעיף החדש שאני תכף אקרא על מנת שאם ישתמשו באחד הסעיפים האלה לא ישתמשו בסעיף מקביל על אותו תיק; פעם הנשיא מעביר תיק, אחר כך המנהל מעביר אותו למקום אחר.
סיגל קוגוט: אם ישתמשו והעבירו תיק מסוים הוא יישאר באותו מקום.
סיגל קוגוט: כאן בפירוש החלטנו לקחת את אותה מחלוקת שיש בפסיקה, ושהמחוקק יכריע בה.
סיגל קוגוט: מאחר שעכשיו אנחנו נותנים סמכות למנהל בתי המשפט שהוא הגורם המנהלי שאמור לנהל את המערכת, ולו אנחנו נותנים את הסמכות להעביר חבילה של תיקים ועוד מבהירים שנשיא של בית משפט שלום יכול במחוז שלו – כי אנחנו ערים לכך שגם נשיא של בית משפט שלום מנהל תיקים במחוז שלו – בפירוש הכרענו במחלוקת שהייתה בפסיקה והלכנו בעקבות הנוהג שנעשה בשנים האחרונות שנשיא בית המשפט העליון מעביר תיק ספציפי ולא חבילה של תיקים.
סיגל קוגוט: כאן יש לנו הנמקה נוספת לעשות את זה מאחר שאם אנחנו מבנים את שיקול הדעת של המנהל – לא רק שהוא הגורם המנהלי שאחראי על הנושא הזה, אלא הוא צריך את אישור נשיאת בית המשפט העליון כל אימת שהוא מפעיל את הסמכות, ולכן ממילא נשיאת בית המשפט העליון מעורבת בעניין הזה באמצעות מנהל בתי המשפט, חשבנו שאין מקום לתת סמכות מקבילה שתנאיה שונים.
דוד רותם: מי כאן ממשרד המשפטים?
לירון בנית ששון: אני.
דוד רותם: את ראית את העמדה של הנשיאה?
לירון בנית ששון: לא הספקתי.
סיגל קוגוט: היום בבוקר קיבלנו עמדה של הנשיאה.
דוד רותם: היום בבוקר קיבלתי עמדה של הנשיאה שהיא מבקשת שגם לה תהיה סמכות מקבילה כמו שיש לנשיא בית המשפט.
סיגל קוגוט: אגב, לא לשנות את הסעיף זה לא סמכות מקבילה.
דוד רותם: אני מבקש שתשקלו ששר המשפטים יגיש הסתייגות בנוסח הדברים של הנשיאה.
סיגל קוגוט: שהשר יחליט.
סיגל קוגוט: אני רק רוצה להעיר לפרוטוקול שאין מדובר בסמכות מקבילה.
דוד רותם: שהשר יחליט; רק תגידי לשר שאני ביקשתי.
סיגל קוגוט: אין מדובר בסמכות מקבילה בהותרת הסעיף על כנו, אלא בתנאים שונים להעביר תיקים מדן ועד אילת.
סיגל קוגוט: מזה המחוקק רצה להימנע.
סיגל קוגוט: כמו כן המחוקק מכיר בזה שמנהל בתי המשפט הוא שמנהל את המערכת, ועקרונות יסוד חוק השפיטה יישמרו בכך שהמנהל עצמו מביא את העניינים לנשיא בית המשפט העליון.
סיגל קוגוט: זה כתוב בסעיף של הפעלת הסמכות שלו.
סיגל קוגוט: כל עוד הפעלת הסמכות שלו חייבת להיות תחת תיאום בינו לבין נשיא בית המשפט העליון נשמרים העקרונות של חוק יסוד השפיטה, אבל אז הוא זה שמנהל, והמחוקק הבנה לו את שיקול הדעת.
סיגל קוגוט: אם נשאיר את סעיף 78 בנוסחו הקיים יצרנו לא סמכות מקבילה, אלא סמכות אחרת שכל התנאים שהמחוקק קבע לא חלים עליה וגם העשייה שלה באמצעות מי שמופקד על הניהול, שהוא מנהל בתי המשפט.
סיגל קוגוט: לכן חשבנו שלא צריך לעשות את זה, אבל כפי שהיושב ראש אמר לך שר המשפטים רשאי להסתייג.
דוד רותם: שר המשפטים מתבקש להסתייג.
סיגל קוגוט: שכחתי קודם להגדיר את ההגדרה.
סיגל קוגוט: יש גם תיקון אז אני אקרא אותה: "לעניין סעיף זה – התחלת הדיון, לרבות קדם משפט – תיקי תעבורה – "תיקים ששופט תעבורה מוסמך לדון בהם לפי סעיף 25 לפקודת התעבורה המצויים בטיפולו של תובע משטרתי, לפי הוראות סעיף 60 לחוק סדר הדין הפלילי, נוסח משולב התשמ"ב".
סיגל קוגוט: פה היו שני תיקונים: אחד מהם בנושא של תיקי תעבורה.
סיגל קוגוט: הבנו שיש תיקי תעבורה שנידונים על-ידי תובעים שאינם תובעים משטרתיים, אלא של משרד התחבורה, ולא לפי סעיף 25, אלא לפי חקיקה אחרת.
סיגל קוגוט: אבל עדיין ישי שרון יכול להיות רגוע – לא מדובר לא בתיקים שמטופלים על-ידי הפרקליטות, לא גרימת מוות ברשלנות, לא הפקרה אחרי פגיעה, לא תיקים של מעל שבע שנות מאסר.
סיגל קוגוט: אנחנו ננסח את זה ככה שתובעי התחבורה יישארו בפנים, אבל לא דברים אחרים.
סיגל קוגוט: בהתחלת הדיון הייתה כאן הערה של מנהל בתי המשפט שהיושב ראש צריך להכריע בה כי לא ידעתי כל כך איך לנסח אותה.
סיגל קוגוט: מנהל בתי המשפט הסכים ששופט שכבר למד את התיק והחליט בקדם משפט החלטות הנוגעות לתיק עצמו, לרבות שאלונים וצו לגילוי מסמכים ההצעה לא תחול על התיקים האלה כי כבר התחיל משהו אמיתי בדיון.
סיגל קוגוט: יחד עם זאת הוא העיר שיש קדמי משפט הקרויים "קדם משפט", אך למעשה עוסקים רק בתאריכים, תיאומים או בקשות למשאים ומתנים, והוא לא רצה שייאסר להעביר גם אותם.
סיגל קוגוט: אני לא ידעתי איך להגדיר קדם משפט אמיתי לעומת קדם משפט לא אמיתי.
דוד רותם: מנהל בתי המשפט יכול לפתור את הבעיה הזאת; שייתן הוראה לשופטים שלו - -
סיגל קוגוט: הוא אמר שהוא נתן הוראה כזאת.
דוד רותם: הוא לא מנהל קדמי משפט "כאילו", אלא כשקובעים קדם משפט זה קדם משפט.
משה גל: אין לו רוב.
משה גל: במסגרת הבניית תוכניות העבודה בהחלט יש מקום שקדמי משפט יתנהלו בצמצום ולא ירבו בקדמי משפט.
משה גל: צריך לקיים קדם משפט אחד או שניים ובמקרים חריגים שלושה – לא צריך מעבר לזה.
סיגל קוגוט: מה אתה מציע שנעשה את זה?
משה גל: אני מציע שזה יהיה "לרבות קדם משפט ענייני".
דוד רותם: אנחנו נכניס את זה גם לחוק ניהול ההליך הפנימי.
דוד רותם: גם לשם נכניס את קדמי משפט.
דוד רותם: סיגל קוגוט: אבל אתה לא רצית שזה יהיה שם.
דוד רותם: אני הבנתי שאין כמעט קדמי משפט בהליכים אזרחיים.
סיגל קוגוט: לא, מה פתאום, אנחנו ננסה להגדיר מה זה קדם משפט.
דוד רותם: זה צריך להיות "קדם משפט ענייני".
דוד רותם: לשם שינוי מנהל בתי המשפט צודק.
דוד רותם: זה לא קורה לו הרבה, אבל במקרה הזה כן.
סיגל קוגוט: אבל אנחנו ממש נכתוב את זה, זה יהיה מאוד לא אלגנטי.
סיגל קוגוט: כדי שיהיה ברור.
סיגל קוגוט: עכשיו אנחנו בסעיף החדש.
סיגל קוגוט: אני אקרא אותו קודם ואסביר: 78א.
סיגל קוגוט: (א) "מנהל בתי המשפט רשאי להעביר כמות מסוימת של תיקים אזרחיים ותיקי תעבורה שהוגשו לבית משפט מסוים, ואשר טרם החל הדיון בהם" – זה כפוף לקדם המשפט האמיתי – "לבית משפט אחר או לבתי משפט אחרים של אותה דרגה באותו אזור שיפוט או באזור שיפוט סמוך המצוי בטווח של לא יותר מ-60 קילומטרים מבית המשפט שבו הוגש ההליך על מנת ליצור איזון בחלוקת עומס הדיונים בין בתי המשפט, אם נשיא בית המשפט העליון הסמיך אותו להעביר את אותם ההליכים, וההסמכה אושרה בידי שר המשפטים".
סיגל קוגוט: הרישא הוסכמה על-ידי כולם.
סיגל קוגוט: אני הערתי שאם המחוקק מבנה את שיקול הדעת ואומר שזה לא יהיה יותר מטווח מסוים, ואם זה מאושר על-ידי נשיאת בית משפט עליון, אז מה בדיוק ישקול פה שר המשפטים?
דוד רותם: שר המשפטים אחראי על המערכת.
סיגל קוגוט: אבל הוא ייקח את אלף התיקים האלה ויתחיל לבדוק אותם?
דוד רותם: אני לא יכול להכתיב לשר המשפטים מה לעשות, כידוע לך.
סיגל קוגוט: אוקיי, בסדר.
סיגל קוגוט: הבנו שלשר המשפטים הסמכות חשובה, אז לא נמחק אותה, אבל - -
דוד רותם: די בהסתייגות אחת של שר המשפטים, לא צריך שתיים.
סיגל קוגוט: (א1) "העברת תיקי תעבורה כאמור בסעיף קטן (א) תיעשה תוך" – תכף נגיד מה – התייעצות או תיאום – "עם המפקח הכללי של המשטרה או מי שהוא הסמיך לעניין זה.
דוד רותם: התייעצות.
סיגל קוגוט: מישהו מתנגד להתייעצות?
סיגל קוגוט: התייעצות.
סיגל קוגוט: (ב) "מנהל בתי המשפט יפרסם הודעה באתר האינטרנט" – כאן ביקש המנהל שנוסיף גם "ברשומות" אז זה יתוסף.
סיגל קוגוט: יהיה פרסום ברשומות אבל גם באתר האינטרנט לצורך הנגישות של הציבור.
דוד רותם: אתם מבזבזים את כל - - -
משה גל: העניין הוא שבאמת אתר האינטרנט לא תמיד נגיש.
סיגל קוגוט: הרשומות הרבה פחות נגישות.
סיגל קוגוט: אבל לא משנה, כל עוד זה בנוסף אז לא משנה.
משה גל: הרשומות נגישות יותר מאשר אתר האינטרנט, וכל עורך דין יכול לראות.
סיגל קוגוט: בסדר, יהיה ברשומות ובאתר האינטרנט.
משה גל: באתר האינטרנט לא יכול להיות פרסום פורמלי רשמי.
סיגל קוגוט: אגב, הייתה עמדה בדיוק הפוכה במשרד המשפטים בחוק הפטנטים.
משה גל: הנהלת בתי המשפט זה לא משרד המשפטים.
סיגל קוגוט: אוקיי, לא אכפת לנו להוסיף.
סיגל קוגוט: "ברשומות ובאתר האינטרנט".
דבי גילד-חיו: "לא תישלח הודעה פרטית אישית לבעלי הדין שהתיק שלהם הועבר - -
סיגל קוגוט: אני מניחה שכן.
דבי גילד-חיו: - - או שזה ההליכים הרגילים?
משה גל: הם מקבלים הזמנה לדיון במקום אחר.
משה גל: ההעברות האלה כבר נעשות.
משה גל: יש היום חוקים שמאפשרים העברות.
משה גל: כאשר מוקם בית משפט חדש יש למנהל בתי המשפט סמכות להעביר תיקים, והועברו תיקים במאות ואולי אפילו באלפים, ולא הייתה צעקה.
סיגל קוגוט: ברור שהלקוחות יקבלו הודעה.
דוד רותם: עוד מעט - - - עוד אינתיפאדה ואי אפשר יהיה להגיש בנצרת.
משה גל: אמנם החוק מדבר על 60 קילומטר, אבל באמת מדובר לתת כלים לנהל קצת יותר טוב כדי שהשירות יהיה יותר טוב.
משה גל: צריך באיזשהו מקום להגביל את זה.
משה גל: אנחנו רצינו שבכלל לא תהיה הגבלה, לא מכיוון שחשבנו להעביר ממטולה לאילת – הרי זה ברור לגמרי; הכוונה היא לפתור בעיות ולא ליצור בעיות.
משה גל: הפתרון של בעיות הוא שירות יותר טוב לאזרח בסופו של דבר.
משה גל: למשל בתי דין לעבודה, למזלנו, נבנו שלא בכל עיר מחוז יש בית דין לעבודה, אלא רק בעיר המרכזית של המחוז.
משה גל: שווי בנפשך שהיו בתי דין לעבודה בכל מקום שיש בית משפט שלום, והיינו רוצים לרכז אותם כמו המצב היום, שהוא לא מצב רע – מיד הייתה קמה צעקה שאין נגישות.
משה גל: לא כל דבר שיש בו טענה – והיא טענה נכונה, כי בוודאי יש פה בעיה של נגישות, בסופו של דבר צריך לבחון את ההיבט הכולל – האם התועלת עולה על הפגם שנגרם.
משה גל: אני גם לא מסכים שהאזרח הקטן הוא שנפגע, כי באמת אם לאזרח הקטן יש בעיה קונקרטית, והוא יגיש בקשה הדעת נותנת שעניינו יתקבל.
משה גל: מדובר דווקא באלה שמגישים מאות תיקים, דווקא המוסדות הגדולים שבוחרים את מקום השיפוט לפי נוחיותם ולפי נוחיות עורך דין שלהם, ולא לפי נוחיות הצרכן הרגיל.
דבי גילד-חיו: אז למה שהחוק לא יתייחס באופן מפורש?
דבי גילד-חיו: להפך, יגידו שהם אפילו לא יוכלו להגיש השגה.
משה גל: צריך דבר אחד שלא רגילים לו במערכת המשפט – צריך לנהל מערכת, וכדי לנהל צריכים כלי ניהול.
משה גל: כלי הניהול האלה מופעלים בשיקול דעת בתיאום עם לשכת עורכי הדין.
משה גל: הלשכה כבר הסכימה להצעה הזאת.
משה גל: היה דיון עם הלשכה והוסכם הנושא של העברת התיקים.
משה גל: היום התחלפו דברים, אבל עדיין צריכה להיות איזושהי רציפות.
יעל גויסקי: הלשכה לא הסכימה.
משה גל: הסכימה.
יעל גויסקי: - - - בנוסח הקודם.
דוד רותם: הלשכה עדיין לא דנה לעומק בעניין.
יעל גויסקי: בעבר היו כמה התייחסויות, אבל הם אף פעם לא היו קבלה.
משה גל: קיבלנו מסמך כתוב מראש לשכת עורכי הדין לפני שנה וחצי או שנתיים - -
יעל גויסקי: ראש לשכת עורכי הדין, ממה שאני יודעת, כשזה יצא בתוך חוק ההסדרים, כתב במכתב שהוא מתנגד לנוסח שהיה אז.
משה גל: זה נכון.
משה גל: הוא התנגד לחוק ההסדרים, אבל לא להצעה בסופו של דבר.
יעל גויסקי: לא - -
משה גל: בסדר, תבדקו את זה בלשכה.
משה גל: אבל לא חשוב, זה לא משנה.
סיגל קוגוט: המשך הקראה: (ג) (1) "החלטה כאמור בסעיף קטן (א) ניתנת להשגה בפני מנהל בתי המשפט.
סיגל קוגוט: (2) בהשגה ישקול מנהל בתי המשפט את מידת הפגיעה הצפויה בבעלי הדין כתוצאה מההעברה ואת הצורך בהבטחת נגישותם של בעלי הדין לבתי המשפט; (3) על החלטה כאמור בפסקה (2) ניתן לערער לפני נשיא בית המשפט העליון או שופט אחר של בית המשפט העליון שהוא הסמיך לכך.
סיגל קוגוט: (ד) (1) תיק שהועבר לפי סעיפים 49 או 78, מנהל בתי המשפט לא יעבירנו עוד.
סיגל קוגוט: (2) תיק שהועבר לפי סעיף זה, מנהל בתי המשפט אן בית משפט אחר שאליו הועבר לא יעבירנו עוד.
סיגל קוגוט: ההגדרות יהיו זהות לגבי תחילת הדיון ותיקי תעבורה.
סיגל קוגוט: הנושא האחרון שנשאר לדון בו זה נושא האגרה.
סיגל קוגוט: היום בקשה, לפי סעיף 78, נשיאת בית המשפט העליון פטורה מאגרה.
סיגל קוגוט: מה שחשוב לנו שלא יתייחסו להשגה או לערעור על דבר כזה כמו על ערעור לגופו של עניין של מאות רבות של שקלים אם לא למעלה מזה.
דוד רותם: זה יהיה פטור מאגרה.
סיגל קוגוט: בית המשפט העליון זה 1,700 שקל.
דבי גילד-חיו: רציתי להעיר משפט אחרון.
דבי גילד-חיו: אני רואה שאחד השיקולים המרכזיים שבגללם תיקים פליליים לא יידונו זה ההוצאות שיושתו על משטרה, שב"ס, פרקליטות.
דבי גילד-חיו: וזה בסדר גמור - -
סיגל קוגוט: גם זכויות הנאשם.
דבי גילד-חיו: גם זכויות הנאשם.
דוד רותם: חוק חשוב.
דבי גילד-חיו: אין ספק שהעלויות האלה זה אחד השיקולים המרכזיים.
דבי גילד-חיו: אותם שיקולים של העלויות האלה צריכים להילקח גם כשמדובר באזרחים הרגילים, ויותר מזה, אני שבה ומבקשת לשקול את עניין 60 הקילומטרים.
דבי גילד-חיו: זה נראה לי הכי קריטי בבקשה הזאת.
דבי גילד-חיו: מה עוד שמהדברים של מנהל בתי המשפט עולה שוב ושוב שהמסה העיקרית של התיקים שהם רוצים להעביר זה בכלל לא במרחקים האלה.
משה גל: בשלום, לא במחוזי.
משה גל: במחוזי זה מתחייב.
דבי גילד-חיו: אז אולי צריך להפריד בין הסעיפים, ולהגיד שבשלום זה לא יהיה יותר מ-20 קילומטרים.
דוד רותם: 60 זאת הייתה הצעה שלי?
משה גל: נכון, זאת הייתה פשרה.
סיגל קוגוט: הם רצו 80, והיושב ראש נאבק מאבק - -
משה גל: לא, אנחנו רצינו ללא הגבלה.
סיגל קוגוט: כן, הם רצו ללא הגבלה; אחר כך היה 80, והוא נלחם שיהיה 60.
דבי גילד-חיו: אבל אולי אפשר להפריד בין שלום לבין מחוזי ולכתוב שלגבי שלום זה יהיה 20 קילומטר.
דבי גילד-חיו: אז אפשר יהיה לעשות את האיזון.
דוד רותם: למה 20?
דבי גילד-חיו: כי 20 זה תופס - -
דוד רותם: בין ירושלים לבית שמש.
משה גל: מהשלום לירושלים אי אפשר להעביר לשום מקום.
משה גל: גם עניין הסמכות המקומית זה דברים שנקבעו באקראי.
משה גל: לנו יש מחקר שרוב המידיינים באשדוד ובאשקלון הם תושבי אזור תל-אביב.
משה גל: זאת אומרת מבחינת התל-אביביים אשדוד ואשקלון זה יותר מחוז תל-אביב מאשר נתניה, למשל.
משה גל: כלומר יש דברים במחוזות שהם מאוד שרירותיים, שאנחנו מקדשים אותם כי כך עשינו 60 שנה.
משה גל: אפשר לחשוב אחרת ולנסות לנהל את המערכת הזאת אחרת.
משה גל: אם היום המערכת הייתה נותנת לאזרחים מענה מצוין, והיינו כולנו מרוצים אז באמת לא היה מה לתקן.
משה גל: אבל כולנו יודעים שהשירות שהאזרח מקבל הוא לא מספיק טוב.
משה גל: צריך לשפר אותו ולייעל אותו, ויש לזה מחיר מסוים, אני לא אומר שזה בא רק בייעול.
משה גל: בעניין הזה יכולה להיות תשובה הרבה יותר טובה לאזרחים, כמו בדוגמה שנתנו שבית משפט אחד קובע את אותו סוג בהפרש של שנה מבית משפט אחר.
משה גל: אין לזה שום הצדקה – לא ציבורית, לא עניינית, לא לעורכי הדין ולא לאחרים.
דוד רותם: יהודה, אתה רצית להגיד משהו.
יהודה סקר: אני אזרח.
יהודה סקר: יש לי רק אישור שהייתי בהנהלת בתי המשפט.
יהודה סקר: השופט גל חתם עליו.
יהודה סקר: 12 שנה הייתי במערכת.
יהודה סקר: כבר בשנות ה-80 הנושא הזה עלה וירד, עלה וירד.
יהודה סקר: אני אתן רק דוגמה אישית: אני לא רואה פה את עניין בית המשפט לענייני משפחה.
יהודה סקר: אני ממושב קדרון והגשתי בקשת התנגדות שהוגשה ברמת גן.
יהודה סקר: שם הייתי צריך להמתין שש שנים לתחילת הדיון.
יהודה סקר: הוחלט לפתוח בית משפט לענייני משפחה בראשון לציון, ולדעתי, הוא כבר עבר לשם.
יהודה סקר: אני ממתין כבר שלוש שנים בראשון לציון, גם שם נוצר צוואר בקבוק, וזה לא מועיל.
יהודה סקר: עוד הערה קטנה: מדובר בנחלה של 10 מיליון שקל, ומשיכת כספים שלא כדין של מיליון שקל.
יהודה סקר: אני בינתיים ממתין.
יהודה סקר: תודה.
דוד רותם: אם אתה חושב שיעבירו מסות של תיקים ממקום למקום ויקלו בכך את העומס – אתה טועה.
דוד רותם: אין שופטים לא עמוסים במדינת ישראל, ואין בתי משפט לא עמוסים; לכן אני מאמין שאם החוק הזה יופעל זה אולי כאשר יהיה בית משפט חדש.
דוד רותם: רק לזה לא יעבירו תיקים.
משה גל: אני מאוד מקווה שנפתיע אותך.
דוד רותם: אתה תפתיע אותי?
משה גל: דרך אגב - - -
דוד רותם: אז תמצא לי איפה יש בתי משפט לא עמוסים.
משה גל: העומס הוא יחסי, כולם עמוסים מאוד.
משה גל: מה שאמר האדון הנכבד נוגע לנושא אחר שאני מקווה שיום אחד יובא לפני הוועדה בעניין המבנה של מערכת בתי המשפט.
משה גל: למשל בית המשפט לענייני משפחה הוא בית משפט מאוד בעייתי כי הוא בנוי בשיטה קונטיננטלית בתוך שיטה אנגלו-אמריקנית.
משה גל: אי אפשר לנהל בשתי שיטות.
משה גל: לא היו כלים ניהוליים, אין ראייה ניהולית, ולכן בתי המשפט למשפחה – אני מבין את המצוקה שלהם.
משה גל: בית משפט לענייני משפחה הם בשיטה קונטיננטלית בתוך שיטה אמריקנית – סלט אחד גדול.
משה גל: יום אחד אני אבק מהוועדה הזאת להקים ערכאת ערעור ויחד עם זה גם לשנות דברים נוספים במבנה.
משה גל: היושב ראש כבר הביע את הסכמתו, אז אין בעיה.
דוד רותם: אני הבעתי את הסכמתי.
דוד רותם: אני מציע שקודם כול תפתור את הבעיות, ואחר כך נדבר על הערעור.
דוד רותם: יחד עם הערעור נקים גם את בית המשפט לחוקה.
משה גל: אני מסכים.
משה גל: מה בית המשפט לחוקה יעשה מבוקר עד ערב – יישב ויבטל את החוקים שאתה עושה היום.
דוד רותם: מה שעושה היום בג"ץ מבוקר עד ערב.
דבי גילד-חיו: בהצעה שלו כתוב שאסור להם לבטל חוקים.
דוד רותם: גם לא יבטלו.
משה גל: אם יהיה בית משפט לחוקה – אפילו יישבו בבית המשפט לחוקה רק אנשי פוליטיקה ולא שופטים, מה הם יעשו?
משה גל: בבוקר הם יבואו לעבודה, מה הם יעשו?
משה גל: יתחילו לבטל חוקים.
משה גל: מה קורה בכל המדינות שבהן יש בתי משפט לחוקה?
משה גל: מבטלים חוקים.
משה גל: של מי?
דוד רותם: את החוקים שצריך לבטל – שיבטלו.
משה גל: אין בעיה, זה מה שהם יעשו.
משה גל: תראה בגרמניה, תראה ב - - -
סיגל קוגוט: מתי אתם מביאים לנו את תיקון האגרות?
משה גל: היועצת המשפטית של משרד המשפטים אחראית לזה.
לירון בנית ששון: מונחת - - - בתחילת אוגוסט.
משה גל: - - - אגב, אני בגלל - - - הודעתי שהנהלת בתי המשפט לא מתייחסת לנושא האגרות, זולת עם יש לאגרה משמעות בריבוי הליכים.
משה גל: אנחנו לא עוסקים בהכנסות.
משה גל: זה עניין של משרד המשפטים - -
סיגל קוגוט: אבל אם אנחנו מאשרים את זה ומפרשים את זה עכשיו כערעור – 1,700 שקל – זה יהיה אסון טבע.
סיגל קוגוט: אף אחד לא יוכל להגיש את זה.
דוד רותם: לא, לא, אתם צריכים להביא לי פטור מחובת הנחה.
משה גל: היועצת המשפטית של משרד המשפטים נמצאת כאן.
לירון בנית ששון: אני רוצה לשאול לגבי סעיף 49: היום זה כבר קיים.
לירון בנית ששון: כלומר יש אפשרות לערער ומשולבת אגרה.
לירון בנית ששון: אתם מתכוונים שאתם מעוניינים שגם בסעיף הזה ייקבע פטור?
דוד רותם: לא משולמת אגרה.
סיגל קוגוט: גם ב-78 לא משולמת, אבל לא יכול להיות שזה יהיה ערעור לגופו של עניין.
סיגל קוגוט: אתם יכולים לקבוע אגרה סבירה כמו אגרה על איזו בקשה.
סיגל קוגוט: אבל שופט שרק בודק מאזן נוחות – אי אפשר לשלם את אותה אגרה שבודקים ערעור לגופו של תיק.
משה גל: צריך לראות מה האגרות על הליכים מנהליים, זאת החלטה מנהלית פשוטה.