GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לבנת קופרשטיין דאש: ערבות בנקאית מעצם טיבה תמיד מוגבלת עד לתאריך.
דוד רותם: כל שנה יבקשו לחדש אותה או לממש אותה.
לבנת קופרשטיין דאש: אבל החידוש הוא לא אוטומטי אלא הוא נתון לשיקול דעת הבנק.
לבנת קופרשטיין דאש: זה לא יהיה משהו שמובן מאליו.
אורן פרסקי: אם לא יחדשו, יפרעו אותה לפני שפג תוקפה.
אורן פרסקי: זאת חובתי כ שמקבל ערבות בנקאית להבטיח איזשהו דבר שהביטחון לא ירוקן מתוכן.
לבנת קופרשטיין דאש: שיהיה ברור שהחידוש הוא לא אוטומטי.
אורן פרסקי: יבוא מכתב ובבנק יחליטו או שמחדשים או שמשלמים.
אורן פרסקי: לפי הנוסח הזה בסעיף 7 כאן, אני לא אוכל לעשות את זה.
דוד רותם: בסעיף 9 אנחנו נפתור את הבעיה הזאת.
דוד רותם: הערבות והפיקדון יעמדו בתוקפם ועכשיו נקבע את השנים.
עמי ברקוביץ: אבל אתה אומר שזה לא עוזר מפני שאם הערבות פוקעת, אתה לא יכול להאריך אותה.
דוד רותם: היא לא תפקע.
עמי ברקוביץ: היא לא תפקע מכוח הכללים האלה?
דוד רותם: לא מכוח הכללים האלה.
דוד רותם: אני אגדיר את פרק הזמן בסעיף 9.
לבנת קופרשטיין דאש: זה לא יהיה משהו שהעוגן הוא המועד שבו עורך הדין חדל להיות עורך דין.
אורן פרסקי: הוא לא יכול.
אורן פרסקי: הוא חייב להשאיר את הבטוחה גם אחרי שהוא פרש.
עמי ברקוביץ: לכמה זמן תוקף של ערבות בנקאית?
אורן פרסקי: תלוי מה כותבים בה.
לבנת קופרשטיין דאש: מה שסוכם מול הבנק.
לבנת קופרשטיין דאש: בכל מקרה, זה לא יהיה משהו שתלוי במועד שבו עורך הדין חדל להיות רשום.
קריאה: כל שנה הוא יחדש את זה ויאריך לשנה נוספת.
עמי ברקוביץ: אבל אם הוא לא מאריך?
לבנת קופרשטיין דאש: אין בעיה.
אורן פרסקי: אותי מספק שאני יכול לחדש את זה מדי שנה.
עמי ברקוביץ: אורן, איך אתה תוכל לחדש את זה?
עמי ברקוביץ: אתה זה לשכת עורכי הדין?
אורן פרסקי: אני הנאמן.
אורן פרסקי: זה חלק ממה שמטריד אותנו בתור נאמנים.
אורן פרסקי: אנחנו נהיה אחראים על כל הערבויות האלה ויהיה לנו מנגנון שמקפיץ את זה למחשב חודש לפני ואנחנו נצטרך לכתוב לבנק ולומר שהתוקף עומד לפוג ואז או שייתנו לו כתב הארכה לשנה נוספת או שהכסף יהיה בחשבון של הלשכה במועד הפקיעה.
דוד רותם: נכון, כך עושים.
דוד רותם: רבותיי, אני החזקתי ערבויות בנקאיות במשך שנים.
אורן פרסקי: אתה תהיה רשלן אם לא תעשה את זה.
דוד רותם: תמיד כשהיה מגיע המועד, הייתי כותב לבנק מכתב והייתי דואג למסור אותו ידנית ולקבל חותמת שהוא התקבל.
דוד רותם: הייתי אומר שאו שהם מאריכים או שהם פורעים.
עמי ברקוביץ: פורעים, זה אומר שזה בעצם הופך לפיקדון?
דוד רותם: זה הופך להיות כסף.
דוד רותם: הבנק תמיד ישמח להאריך ולא לשלם.
אורן פרסקי: הוא תמיד מאריך.
אלעזר שטרן: בהקשר זה יש לציין דבר שהיושב ראש העלה בדיון הקודם והוא לגבי סעיף 9.
אלעזר שטרן: משך התקופה שהערבות והפיקדון ימשיכו לעמוד בתוקפם אחרי שעורך הדין הפסיק לעבוד.
דוד רותם: מכיוון שהערבות הבנקאית הזאת היא בלתי מותנית והיא אוטונומית לחלוטין, לפי דרישת
דוד רותם: כם הראשונה בכתב לא יאוחר משבעה ימים מיום שבו קיבלנו דרישה, נשלם לכם כל סכום הנקוב בדרישה ובלבד שלא יעלה על סכום הערבות, מבלי שתהיה עליכם חובה להוכיח ומבלי שתהיו חייבים לדרוש את התשלום.
דוד רותם: מה שקורה זה שלשכת עורכי הדין רואה שבעוד חודש זה פג והיא אומרת לכם שתשלמו את הכסף, נקודה, סוף פסוק.
דוד רותם: הבנק ירצה – ישלם את הכסף.
דוד רותם: לא ירצה להאריך, ישלם את הכסף.
דוד רותם: אז זה ישכב כפיקדון בלשכת עורכי הדין.
לבנת קופרשטיין דאש: יש הערות שהעביר איגוד הבנקים.
לבנת קופרשטיין דאש: גם לגבי סעיף 9 היו הערות לגבי הדרכים לביטול ערבות בנקאית.
אורן פרסקי: מה היו ההערות?
אורן פרסקי: לא ראינו אותן.
לבנת קופרשטיין דאש: למיטב ידיעתי הן הועברו לכולם.
דוד רותם: איזה כספי פיקדון?
לבנת קופרשטיין דאש: בסעיף 9, לגבי הדרכים לביטול ערבות בנקאית.
לבנת קופרשטיין דאש: כתוב שהתנאי לביטולה הוא השבת הערבות.
לבנת קופרשטיין דאש: אבל בהערות שהעברנו ציינו שצריך גם שהמוטב – שאני מבינה שזאת לשכת עורכי הדין – צריך להודיע גם לתאגיד הבנקאי על ביטולה של הערבות ולא רק להשיב אותה.
דוד רותם: בנוסח הערבות כתוב שערבות זו תישאר בתוקפה עד יום ולאחר תאריך זה תהיה בטלה ומבוטלת.
דוד רותם: למה הם צריכים להחזיר לכם את הטופס?
דוד רותם: גם אם אני משאיר אותו אצלי, זה בטל ומבוטל.
אורן פרסקי: בסוף התקופה, לא צריך.
דוד רותם: בסוף התקופה לא צריך.
לבנת קופרשטיין דאש: אלא אם כן זה לפני.
אורן פרסקי: במקביל למימוש, צריך למסור את הערבות.
לבנת קופרשטיין דאש: לא, במועד שהיא פוקעת, אבל אם לפני כן יש ביטול שלה?
לבנת קופרשטיין דאש: משיבים את הערבות כמו שכתוב בסעיף 9.
אורן פרסקי: נניח העסקה כולה בוטלה?
לבנת קופרשטיין דאש: כן.
אורן פרסקי: ואין צורך בערבות.
לבנת קופרשטיין דאש: נכון, כי מן הסתם אם עומד פיקדון כנגד, אתה תרצה לבטל את הערבות, אם כבר אין בה צורך.
לבנת קופרשטיין דאש: בסעיף 9 כבר מעוגן המנגנון והוא אומר שתשיב את הערבות.
דוד רותם: זה לא בין הבנקים לבין לשכת עורכי הדין אלא זה בין הבנקים ללקוח שלהם.
לבנת קופרשטיין דאש: נכון, אבל במסגרת הערבות הבנקאית שמוציאים אותה לטובת לשכת עורכי הדין, המישור הוא בין הבנק לבין לשכת עורכי הדין כי הוא המוטב.
דוד רותם: הלשכה אומרת שהיא לא עובדת אצלכם אלא היא מחזיקה את זה ובסוף השנה זה יפקע.
לבנת קופרשטיין דאש: אני מדברת על מצב שבו מבקשת הלשכה לבטל את הערבות לפני תום התוקף.
דוד רותם: למה שהלשכה תבקש לבטל את הערבות?
לבנת קופרשטיין דאש: אם יעמידו את הפיקדון כנגד הערבות הבנקאית.
דוד רותם: הלשכה לא מעמידה כלום.
אורן פרסקי: הלקוח מעמיד.
דוד רותם: הלקוח מעמיד.
לבנת קופרשטיין דאש: בסדר, אבל היא רוצה את הפיקדון שלו בחזרה, אם לפני תום התקופה.
אורן פרסקי: הוא לא יכול לקבל.
דוד רותם: הוא לא יכול לקבל.
אורן פרסקי: כי הוא צריך להגן על הציבור.
אורן פרסקי: בשביל זה הוא נותן את זה.
לבנת קופרשטיין דאש: כדי שהיא תמשיך לעמוד בתוקף גם אחרי ה-רן אוף?
אורן פרסקי: כתוב לאחר מועד זה.
אורן פרסקי: זה לאחר מועד זה.
אלון קפלן: האם ברור לכולם שמדובר על בנק ישראלי?
אלון קפלן: כתוב בנק ובנק כולל גם בנק חוץ בהגדרה של פקודת הבנקאות.
אלעזר שטרן: כתוב תאגיד בנקאי.
אלעזר שטרן: תאגיד בנקאי כהגדרתו בחוק הבנקאות (רישוי).
אלון קפלן: בחוק הבנקאות כתוב גם בנק חוץ.
אלעזר שטרן: שם הוא מוגדר כבנק חוץ.
אלון קפלן: אם ברור שזה בנק ישראלי, בסדר.
קארין פורמן שמעון: יש לנו עוד הערות טכניות לגבי היערכות הבנקים, בתוספת הראשונה להיערכות בנקאית.
קארין פורמן שמעון: נדמה לי שבדיון הקודם דיברו על כך ואני מצטערת אם אני חוזרת לכך.
קארין פורמן שמעון: קודם כל, למעלה, זאת ערבות אוטונומית.
קארין פורמן שמעון: ולא בנקאית.
אלעזר שטרן: אם כי משרד המשפטים אמר בדיון הקודם לגבי הסוגיה הזאת, לפי הבדיקה שהם ערכו או משרד האוצר, שמבחינתם ערבות בנקאית, השם הזה מספיק.
לבנת קופרשטיין דאש: שזה יהיה ערבות אוטונומית.
דוד רותם: תהיה ערבות אוטונומית.
אלעזר שטרן: השארנו את הניסוח הזה.
קארין פורמן שמעון: לגבי לכל מאן דבעי.
דוד רותם: פקודת לשכת עורכי הדין.
קארין פורמן שמעון: לגבי הסכום של שני מיליון שקלים.
קארין פורמן שמעון: מדובר כאן בסכום מינימאלי, כפי שאנחנו מבינים, של שני מיליון שקלים.
קארין פורמן שמעון: אם זה סכום מינימאלי, לא צריך לנקוב בנוסח הערבות את הסכום אלא אנחנו מציעים שהוא יישאר ריק ובהערת שוליים אפשר לציין כי הסכום המינימאלי הוא שני מיליון שקלים.
דוד רותם: כשכתוב בצו שני מיליון, אף אחד לא ייתן שני מיליון ואחד.
אורן פרסקי: ביזנס גדול לא יהיה בבנקים.
דוד רותם: הבנקים לא ירשו את זה.
דוד רותם: אף אחד לא ייתן יותר משני מיליון שקלים.
קארין פורמן שמעון: לנו זה לא מפריע אבל נוקבים כאן בסכום.
דוד רותם: לא, זה לא מינימאלי.
דוד רותם: זה מינימאלי-מקסימאלי וזה הסכום.
קארין פורמן שמעון: גם לגבי מנגנון ההצמדה.
קארין פורמן שמעון: בנוסח הראשוני שקיבלנו היה מנגנון הצמדה, אבל כאן הוא הושמט ונשאר רק בתוספת הפרשי הצמדה בלי להגדיר מה המנגנון.
לבנת קופרשטיין דאש: אם רוצים הצמדה, אין לנו שום בעיה אבל שזה יהיה מוגדר.
לבנת קופרשטיין דאש: אם לא רוצים הצמדה, לגמרי להוריד את זה.
דוד רותם: צריך הצמדה.
דוד רותם: תכתבו את נוסח ההצמדה.
פיני שחר: אנחנו בעד להוריד הצמדות.
דוד רותם: תקראו את סעיף 3 במכתב איגוד הבנקים.
דוד רותם: רבותיי, זה שם אתכם בבעיה מסוימת מבחינת איך אתם מכריחים את הלשכה לפתוח חשבונות.
עמי ברקוביץ: לפי מה שהבנו זה נגזר מחוק הנאמנות.
קריאה: לנהל את הכספים בנפרד.
דוד רותם: שים לב למה שכתוב כאן, שזה מחייב את הלשכה לפתוח חשבון נאמנות מיוחד לכל זר בנפרד ואתה יודע מה מפחיד אותי בזה.
דוד רותם: בא עכשיו עמי ברקוביץ שרוצה להירשם, אומר שהוא רוצה להירשם, יש לו כסף לשים בלשכה.
דוד רותם: אני אומר לו שאין שום בעיה, תבוא אלי בעוד חודש וחצי-חודשיים ואני אפתח לך חשבון.
דוד רותם: אם אתה לא מגיע אתם להסכמה, הם יטרטרו לך את הקליינטים שבחיים לא יהיו דברים כאלה.
דוד רותם: אתה יכול להכריח אותם.
עמי ברקוביץ: את הקליינטים, אתה מתכוון לציבור עורכי הדין.
דוד רותם: לציבור עורכי הדין הזרים.
עמי ברקוביץ: אבל יש דברים יותר חמורים שהם יכולים לעשות גם מכוח הסמכויות שהוועדה הזאת נתנה להם בחוק.
דוד רותם: איזה סמכויות נתתי להם בחוק?
עמי ברקוביץ: לרשום.
דוד רותם: אתם רציתם.
עמי ברקוביץ: בסדר, אבל הוועדה סומכת על הלשכה.
עמי ברקוביץ: הקונספט של החוק סומך על המנגנון של הלשכה בכל ההיבטים שקשורים לרגולציה.
דוד רותם: אבל הרגולציה היא בפיקוח שלכם.
עמי ברקוביץ: מה זאת אומרת פיקוח שלנו?
דוד רותם: הם צריכים להביא את הכללים אליכם.
עמי ברקוביץ: איך אתה יודע איך יופעל הסעיף שמדבר על כך שאני צריך להיות בעל תפקיד בחוץ לארץ במשך חמש שנים?
עמי ברקוביץ: הם יכולים לפרש את זה כך והם יכולים לפרש את זה אחרת.
עמי ברקוביץ: הם יכולים לפרש בדרך הזאת או בדרך הזאת.
עמי ברקוביץ: הם יכולים בבחינות לעשות כל מיני דברים, ואני לא צריך לתת להם רעיונות.
אורן פרסקי: לכן אנחנו רוצים לסגור אתכם את הכללים.
עמי ברקוביץ: הכללים זה רק הנושאים ואת השאלון הלשכה תקבע.
דוד רותם: הם גם היום קובעים את השאלון.
דוד רותם: היה לנו כאן דיון על מספר הנכשלים.
עמי ברקוביץ: אגב, זאת הוועדה הבוחנת.
דוד רותם: יש כבר מזמן הצעה שאומרת שהלשכה תחזור להיות גילדה מקצועית ואת כל נושא הבחינות, הפיקוח והאתיקה יעשה משרד המשפטים.
עמי ברקוביץ: זאת הצעה שכבודה במקומה מונח.
עמי ברקוביץ: אני רק אומר שגם במצב המשפטי היום ועדת הבחינות היא למעשה לא מוסד של הלשכה אלא היא מורכבת משלושה שופטים ושלושה עורכי דין מהמגזר הציבורי.
עמי ברקוביץ: היא לא קבועה בסעיפים שמתייחסים למוסדות הלשכה.
עמי ברקוביץ: לא הייתי אומר שזאת הלשכה לצורך העניין
דוד רותם: אם אתם מכריחים אותם לעשות דברים, תחליטו אתם.
עמי ברקוביץ: אני מבין מה אתה אומר.
אלון קפלן: אגב, ההצעה של איגוד הבנקים כפי שאני קורא כאן, היא מאוד הגיונית.
אלון קפלן: לפתוח חשבון נפרד לכל אחד.
עמי ברקוביץ: זה לפי חוק הנאמנות.
דוד רותם: רבותיי, משרד האוצר, אתם מנסחים את הדברים עליהם דיברנו ומעבירים את זה אלי, אם אתם רוצים את הצו הזה עוד לפני הפגרה.
דוד רותם: אני רוצה לגמור את זה עוד לפני הפגרה.
עמי ברקוביץ: אפשר גם מחר.
דוד רותם: לך מחר אין מה לעשות.
עמי ברקוביץ: לא שמענו את ההסתייגויות של הלשכה לגוף.
דוד רותם: אין להם הסתייגויות לגוף.
עמי ברקוביץ: הם לא רוצים את זה.
דוד רותם: אין להם ברירה.
דוד רותם: הם כבר מבינים שעבר הזמן.
דוד רותם: המנכ"ל שלהם היה לחוץ והעברנו את זה במסגרת חוק ההסדרים.
עמי ברקוביץ: לא שמענו הסברים.
דוד רותם: עזוב, הם לא יודעים להגיד לך.
דוד רותם: אתה לא מבין מה קורה?
דוד רותם: השתנה אצלם ההרכב.
דוד רותם: הם לא יודעים מי הולך להיות הוועד המחוזי.
דוד רותם: הם יקבלו עכשיו החלטות ואחר כך יגידו להם מי הרשה להם לקבל את ההחלטות האלה.
עמי ברקוביץ: זאת כבר שאלה מסוג אחר.
עמי ברקוביץ: בעצם הייתה כאן חובת התייעצות.
דוד רותם: החובה התקיימה.
דוד רותם: עזוב, החובה התקיימה.
דוד רותם: עם זה אין לי שום בעיה.
דוד רותם: אני מציע לכם לעשות דבר מאוד פשוט.
דוד רותם: לשבת עם נציגי הלשכה ולהגיע לסיכומים.
דוד רותם: לא צריך לחכות לוועד.
דוד רותם: אם אנחנו נראה שיש הסכמות, אנחנו נכריח אותם.
דוד רותם: אני לא רוצה להכריח אותם כשאחר כך הם יעמדו על הרגליים האחוריות ויגרמו נזקים.
עמי ברקוביץ: זה סיכום אופרטיבי שלך.
עמי ברקוביץ: ברור שאנחנו צריכים לשבת אתם.
דוד רותם: לשבת אתם ולהגיע אתם לסיכומים.
דוד רותם: עזוב את המכתב שיש שלכם כי אתה מבין שאני לא רוצה שיחבלו.
פיני שחר: לא שמעתי מה החלטת הוועדה לגבי התקופה הקבועה בסעיף 9.
קריאה: לגבי הפרשי הצמדה, אנחנו נבדוק.
פיני שחר: הוא צריך להשאיר את הפיקדון שבע שנים, זאת אומרת מיום שהוא מפסיק להיות עורך דין.
דוד רותם: אני רוצה לתבוע אותו.
דוד רותם: בינתיים עוד לא השלמנו את חוק ההתיישנות.
עמי ברקוביץ: מדובר כאן בסכומים אסטרונומיים.
דוד רותם: אני רוצה להזכיר לכם דבר אחד.
דוד רותם: עד כמה שאני זוכר, הציגו לי, כאשר עברנו על החוק, שמדובר כאן בחברות עורכי דין ענקיות.
עמי ברקוביץ: לא בהכרח.
קריאה: חלקם אבל לא כולם.
עמי ברקוביץ: אני חושב שהדוגמה שיושבת כאן היא דוגמה של עולים.
דוד רותם: הם יביאו פוליסת ביטוח או משהו אחר.
דוד רותם: אני לא מחייב להפקיד את הכסף אלא זאת אחת משלושת הדרכים.
דוד רותם: יש להם בית?
דוד רותם: הם גרים בבית?
דוד רותם: ישעבדו את הבית לבנק כנגד הערבות.
דוד רותם: רבותיי היקרים, אתם לא מבינים דבר אחד.
דוד רותם: הוא נתן לי ייעוץ, גרם לי נזק וברח.
עמי ברקוביץ: האם אנשים מהסוג הזה שהם בעצם כבר תושבים, האם לא יותר נכון להקל עליהם בדרישות?
אורן פרסקי: אם הם עולים, הם גרים כאן ושבע שנים לא מפריע להם.
דוד רותם: לא, מפריע להם דבר אחד.
דוד רותם: הוא צריך לשים שני מיליון שקלים בבנק.
דוד רותם: מאיפה יש לו שני מיליון שקלים?
אורן פרסקי: שבע השנים, זאת לא בעיה.
עמי ברקוביץ: ברגע שהוא תושב, הוא באותו מצב של ישראלי מבחינת הרציונאל שהוא יברח ולכן כמו ש ישראלי יש לו בעיה, גם לו.
דוד רותם: אבל ישראלי, אנחנו הולכים לחייב אותו לעשות פוליסת ביטוח.
עמי ברקוביץ: בינתיים אתה לא מחייב אותו.
דוד רותם: אמרתם לי שזה כבר נמצא או-טו-טו.
עמי ברקוביץ: בדיונים מתקדמים.
דוד רותם: אז גם עורך הדין הזה יעשה פוליסת ביטוח.
עמי ברקוביץ: אין שום בעיה.
קארין פורמן שמעון: יש הערות נוספות שאיגוד הבנקים העביר ולא עברנו עליהן.
דוד רותם: איזה הערות?
קארין פורמן שמעון: לגבי סעיפים 8 ו-9.
קארין פורמן שמעון: יש שם הפניה לסעיפים 2(3) או (4) וכנראה זה בטעות.
קארין פורמן שמעון: הכוונה היא לא ל-(4) אלא ל-(5).
קארין פורמן שמעון: לגבי סעיף 7.
קארין פורמן שמעון: הלשכה תממש את הערבות או תמשוך את הפיקדון.
קארין פורמן שמעון: להוסיף את המילה – תממש את הערבות או תמשוך את הפיקדון.
קארין פורמן שמעון: צריך להוסיף את המילה תמשוך את הפיקדון כדי שיהיה ברור למה הכוונה.
קארין פורמן שמעון: לגבי הערבות.
קארין פורמן שמעון: אתם בעצם תבדקו את הנושא של מנגנון ההצמדה?
קריאה: אני רוצה לבדוק מה המשמעות של זה.
קארין פורמן שמעון: לגבי נוסח אישור קיום פיקדון שיש בתוספת הרביעית, גם כאן אני מניחה שדיברתם על כל מאן דבעי.
דוד רותם: הכול לשכת עורכי הדין.
קארין פורמן שמעון: בנוסף, האישור הזה יהיה אישור עובדתי רק שנפתח אצלנו חשבון.
קארין פורמן שמעון: לפי הנוסח כאן אנחנו צריכים גם לציין מי יפקיד את הפיקדון.
קארין פורמן שמעון: בעיקרון מי שיפקיד את הפיקדון יכול להיות גם איזשהו תאגיד או פירמת עורכי דין.
דוד רותם: אז תכתבו שנפתח לפי פירמת עורכי דין אלה ואלה.
קארין פורמן שמעון: בסדר.
קארין פורמן שמעון: לגבי הסכום של שני מיליון שקלים, אתם אומרים שזה לא הסכום המינימאלי.
דוד רותם: זה הסכום.
קארין פורמן שמעון: את התוספת לטובת מי שנפגע עקב מעשה או מחדל, את זה אנחנו מבקשים להוריד כי זה לא מתפקידנו לאשר מה תכלית החשבון.
קארין פורמן שמעון: זה לא במסגרת הנושאים אותם אנחנו בודקים כאשר נפתח חשבון כזה.
קריאה: חשבון נאמנות לא בודקים לטובת מי הוא?
קארין פורמן שמעון: לטובת מי שנפגע עקב מעשה או מחדל של עורך הדין הזר.
קארין פורמן שמעון: בעצם האישור מחיל עלי איזושהי אחריות שאני לא צריכה לשאת בה ואני לא מוכנה לשאת בה.
קארין פורמן שמעון: אני לא יודעת כבנק, כאשר תאגיד בנקאי פותח לך את החשבון.
קארין פורמן שמעון: זה תפקידך כנאמן לדעת לאיזה תכלית נפתח החשבון.
דוד רותם: נדמה לי שעל פי צו איסור הלבנת הון אתם צריכים לקבל פרטים למה אני מפקיד את הכסף כאשר יש נהנה.
קארין פורמן שמעון: אנחנו מקבלים פרטים על הנהנה אבל אנחנו לא צריכים לתת דין וחשבון לאיזו תכלית הנאמן מנהל את החשבון כי החשבון מתנהל על שמו.
קארין פורמן שמעון: ברגע שאני יודעת מי הנהנה בחשבון הנאמנות הזה, יצאתי ידי חובתי.
קארין פורמן שמעון: אנחנו מבקשים להוריד את הסיפא כאן.
אורן פרסקי: תכתבו שאתם קיבלתם את הפיקדון על פי סעיף מתאים בצו הזה, סעיף הפיקדון, סעיף 6.
קארין פורמן שמעון: לא.
דוד רותם: פרסקי, למה זה מעניין אותך שהם יאשרו לך?
קארין פורמן שמעון: אתה הנאמן.
אורן פרסקי: אני צריך לדעת במה מדובר.
עמי ברקוביץ: אתה פותח את החשבון.
קארין פורמן שמעון: אתה מקבל אישור על הסכום.
אורן פרסקי: לא, לא אני פותח את החשבון.
אורן פרסקי: אני חושב שהוא הולך לבנק.
קארין פורמן שמעון: אתה בעל החשבון.
דוד רותם: אתה פותח את החשבון.
לבנת קופרשטיין דאש: אם אתה פותח את החשבון, בגלל זה מיותר לכתוב את שם מפקיד הפיקדון, שם הפירמה הזרה או שם עורך הדין.
דוד רותם: לא, זה חשוב לכתוב כדי שהלשכה תדע מי הפקיד את הכסף כי היא צריכה לתת לו אישור.
לבנת קופרשטיין דאש: אבל יש את זה בסעיף 2.
לבנת קופרשטיין דאש: שם עורך הדין הזר, מספר דרכון וכולי.
לבנת קופרשטיין דאש: אני לא מבינה למה הבנק צריך לחתום על זה.
דוד רותם: כי אני רוצה שהבנק ייתן לי אישור שפלוני אלמוני הפקיד אצלו את הכסף.
לבנת קופרשטיין דאש: אבל הלשכה היא זאת שמפקידה.
דוד רותם: הוא מפקיד.
דוד רותם: היא מפקידה לחשבון הלשכה.
אלעזר שטרן: הערה אחרונה לגבי משהו שנשאר מהדיון הקודם, משהו טכני אבל צריך לומר אותו.
אלעזר שטרן: בסעיף 7 פסקה (2) לגבי האם צריך הכרה של בית המשפט או אכיפה.
עמי ברקוביץ: נלך על אכיפה.
דוד רותם: מתי אני מקבל ממך את הצו המתוקן?
עמי ברקוביץ: או מחר או מחרתיים.
אברהם מיכאלי: בייעוץ המשפטי כתוב לי שזה הכנה לקריאה ראשונה.
אברהם מיכאלי: אורלי לוי אבקסיס לדעתי זה לקריאה ראשונה.
אברהם מיכאלי: אני סומך על הייעוץ המשפטי שלנו, אבל בסדר היום כתבו שזה לקריאה שנייה ושלישית.
אורלי לוי אבקסיס: לרגע חשבתי שפספסתי משהו בדרך.
אברהם מיכאלי: הכנה לקריאה ראשונה.
אברהם מיכאלי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תציגי לנו בבקשה את הרציונל של החוק.
אברהם מיכאלי: לפרוטוקול, הדיון בהצעת החוק הוא כהכנה לקריאה ראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק הזו באה לפתור מצב שבו נפגעי עבירה קטינים מגיעים לבית המשפט בהליך פלילי במקביל למה שפוסק השופט כלפי מבצע העבירה והרבה פעמים אנחנו מוצאים שיש גם פיצוי שקובע בית המשפט ובדרך כלל אלה פיצויים קטנים.
אברהם מיכאלי: בגזר דין יש את החלק הפלילי ואחר כך מטילים פיצוי, לפעמים סמלי.
אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל הוא סמלי בהליך הפלילי.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא ההליך האזרחי שבו יש אפשרות ושם באמת אין בדיוק תקרה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על סכומים שאמורים לשרת את אותו קרבן כדי להתחיל איזשהו הליך של שיקום, איזשהו הליך של טיפול נפשי, פיזיולוגי וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: בהרבה מן המקרים או ברוב הגדול היכולת של הקורבן לגבות את הסכום שנפסק לו היא כמעט אפסית.
אורלי לוי אבקסיס: מה גם, לפעמים העבריין נכנס לכלא לתקופה מסוימת, לפעמים הוא פשוט מתעלם ביודעין ובמפגיע מהזכות של הקורבן.
אורלי לוי אבקסיס: קיים קשר לא בריא גם של המשפחה, לרדוף איפה נמצאים ההליכים, איך הם מתקדמים, מתי יראו את הכסף ואם בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: יחד עם המועצה לשלום הילד נתקלנו בלא מעט מקרים שאפילו שבע שנים אחרי פסק הדין לא גבו את הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: הדבר השני זה לתת באופן המהיר ביותר כי גם בהליכים הפליליים יש סחבת של זמן.
אורלי לוי אבקסיס: הכוונה היא לתת איזשהו בסיס לתכנן את החזרה לשגרה, את הטיפולים וכיוצא באלה.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא גם עם הקליינטים שקשה לגבות מהם את הכסף.
אברהם מיכאלי: יש לך נייר, אבל מה תעשה אתו?
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלמדינה יש יותר כלים לבצע את הגבייה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: גם יש משהו פסיכולוגי מכיוון שכאשר יודעים העבריינים שהם לא מתמודדים מול האזרח הקטן או מול הנפגע, זה קצת אחרת גם בהתייחסות.
אורלי לוי אבקסיס: לכן היה חשוב לי לפתוח את הנושא הזה ולראות איך אנחנו מקלים על הקורבן וגם מספקים לו את מה שקבע בית המשפט על פי דין שמגיע לו.
אורלי לוי אבקסיס: נורא קשה היה להעביר את החוק הזה אפילו בטרומית ובראש ובראשונה אני צריכה להגיד תודה לגלעד סממה, שמלווה אותנו לאורך כל הדרך.
אורלי לוי אבקסיס: הוא באמת עשה עבודה מבורכת וזו לא הפעם הראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: בהתחלה לא רציתי תקרה והאוצר הציע מבחן הכנסה לקורבנות, לפני שיועברו אליהם חלק מהכספים.
אורלי לוי אבקסיס: אני הצעתי שהמדינה תיכנס לנעליים של הקורבן כי היא תגבה את הכסף מהעבריין ומצד שני, היא בעצם תתן סוג של הלוואת גישור על חשבון חוב עתידי.
אברהם מיכאלי: בדומה להסדר מזונות שיש לנו, להבדיל?
אורלי לוי אבקסיס: בדומה.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא דרך הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: גם פה ביקשו כמו במזונות מבחן הכנסה לקורבן.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שאנחנו דנים במצב כל כך קשה וכל כך עדין, אם הקורבן, למשל ילדה שנאנסת על-ידי אביה, מי יעשה את מבחן ההכנסה?
אורלי לוי אבקסיס: למי יעשו את מבחן ההכנסה?
אורלי לוי אבקסיס: לכן באמת התעקשנו על כך שזה לא יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: הבקשה שלי היתה, כמובן, שלא נקבע תקרה של פיצוי, אבל משרד האוצר התנגד, כמובן.
אורלי לוי אבקסיס: הגענו לסיכום של דברים ופתחנו גם צוהר שלא היה קודם, אבל התקרה תהיה 10,000 שקלים בתוך שלושה חודשים, חודש לבתי המשפט להעביר את הבקשה למרכז לגביית קנסות, תוך חודשיים המרכז לגביית קנסות יעביר את הכספים עד לתקרה של 10,000 שקלים ובמקביל הוא יגבה את הכסף מהעבריין, ומה שמעבר לזה, המדינה תשלם לאותו נפגע.
אברהם מיכאלי: אם בית המשפט פסק פיצוי בסך 100,000 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא פוסק בסכומים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: הממוצע הוא 20,000 שקלים.
אברהם מיכאלי: נניח 50,000 שקלים.
אברהם מיכאלי: לפי הצעתך המקורית, המדינה תשלם 50,000 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: תשלם ותגבה במקביל.
אורלי לוי אבקסיס: יש לה אורך רוח.
אברהם מיכאלי: בינתיים הקטין יקבל מהמדינה הלוואת גישור והמרכז לגביית קנסות יפתח תיק נגד אותו עבריין שהורשע ויגבה ממנו את הכסף.
אברהם מיכאלי: האם המדינה מתנה את העברת הכספים במיצוי הליכים או שהיא תעביר את הכספים גם בלי מיצוי הליכים?
אורלי לוי אבקסיס: זה באמת הישג גדול כי זה בלי מיצוי ההליכים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, היא מנסה במקביל.
גלעד סממה: מרגע שעובר המידע מהנהלת בתי המשפט למרכז לגביית קנסות מתנהל הליך של ניסיון לגבות את הכסף מהמורשע, מהעבריין במשך חודשיים.
גלעד סממה: אם בחודשיים האלה לא הצלחנו לגבות את הכסף, המדינה נכנסת - - -
אברהם מיכאלי: באיזה סוג הליך אתה מדבר?
אברהם מיכאלי: פנייה בכתב?
גלעד סממה: יש לנו מגוון דרכים.
אברהם מיכאלי: אתה פותח תיק ועושה התראה?
דוד מדיוני: התיק נפתח וקודם כל אנחנו עושים המצאה כי אין מה לעשות.
דוד מדיוני: בדיון מקביל שהיה פה רק לפני כמה שבועות והוא יימשך ב-20 ביולי, בנושא של הוספת הגבלות במרכז לגביית קנסות, חברתנו ממרכז נוגה ביקשה וביקשה אבל היושב ראש סירב שלנפגעי עבירה אין צורך במסירת אזהרה נוספת.
דוד מדיוני: הרי היית באולם, השופט הקריא לך את גזר הדין, אתה יודע שאתה חייב כסף, למה אני צריך לבזבז זמן ולהודיע לך הודעה נוספת?
דוד מדיוני: .
דוד מדיוני: אבל אני מה מכבד את מה שהיושב ראש החליט.
דוד מדיוני: הוא החליט שלא יהיה דבר כזה שלא תהיה המצאה ואזהרה נוספת אז אנחנו צריכים קצת לזחול כדי למצוא אותו.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם לא מוצאים אותו, הם נותנים.
דוד מדיוני: לפעמים הם נמצאים בבתי הכלא ולשם קל לנו הרבה יותר להגיע.
דוד מדיוני: אנחנו עושים פה המצאה אישית ונוכל להתחיל את ההתחלה של הליכי הגבייה.
דוד מדיוני: ברגע שייתומו הימים שייקבעו פה, ניכנס לנעלי - - -
אורלי לוי אבקסיס: גם אם לא מצאתם את אותו עבריין.
דוד מדיוני: בוודאי שלא.
אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, לפרוטוקול.
גלעד סממה: לאחר חודשיים שבהם המרכז לגביית קנסות מנסה לגבות את הכסף מהעבריין, אם הוא לא מצליח המדינה נכנסת לנעלי העבריין ומשלמת 10,000 שקלים לקורבן העבירה.
אברהם מיכאלי: החודשיים הם תאריך שמוקצב ולא משנה מה נעשה בדרך.
אפרת חקק: את כל הפרוצדורה אתם רוצים להכניס לתקנות או לחוק?
נעמה פויכטונגר: מה שגלעד הציג פה גם מבחינת לוח הזמנים והמסגרת זאת ההסכמה של הממשלה ואין בינינו ויכוח.
נעמה פויכטונגר: עלו כאן שתי שאלות קצת טכניות.
נעמה פויכטונגר: קודם כל, מבחינת מסגרת הלכנו עם ההצעה המקורית כך שהתיקון הזה הוא בעצם תיקון בתוך חוק העונשין.
נעמה פויכטונגר: אנחנו לא מאד אוהבים את זה כי לא באמת מתאים לחוק העונשין להכניס את מנגנון התשלום והפרוצדורות.
נעמה פויכטונגר: אנחנו לא מצאנו בית יותר טוב ואם יהיה לכם רעיון אחר – אפשר לחשוב על חוק המרכז לגביית קנסות.
נעמה פויכטונגר: אנחנו קצת מערבבים פה עניינים ולכן אין לנו מסגרת טובה לזה.
נעמה פויכטונגר: אבל, יש לזה השלכה.
נעמה פויכטונגר: בדרך כלל, עניינים פרוצדרוליים של מניין ימים, ממעטים להכניס אותם לחקיקה ראשית ולכן מבחינתנו זה יותר מתאים לתקנות וכך מנוסח היום סעיף קטן א שהצענו.
נעמה פויכטונגר: זה מתחזק עוד יותר אם מדובר בחוק העונשין, שבאמת להתחיל להכניס אליו הסדרים שונים שהם לא מעניינו, זה זר לחוק הזה.
נעמה פויכטונגר: העברנו בשעתו לייעוץ המשפטי של הוועדה איזושהי טיוטה של נוסח תקנות, אבל אצלנו זה עוד לא מאושר, זה עוד לא עבר את הפרוצדורות הנדרשות, אבל זו איזושהי הצהרת כוונות.
אפרת חקק: זה גם לא תואם את מה שגלעד תיאר עכשיו.
נעמה פויכטונגר: כי פרק הזמן השתנה בינתיים בדיאלוגים שהתקיימו, אבל זאת הצהרת כוונות.
נעמה פויכטונגר: מדובר בתקנה אחת ואגב, עוד סיבה לכך שאנחנו חושבים שצריך תקנות זה כי אנחנו רוצים לצרף אליהן גם דוגמה לטופס – העברת פרטי נפגע עבירה למרכז – שהוא מטבעו מתאים לתקנות.
נעמה פויכטונגר: זה עניין טכני קצת על עריכת ההסדר הזה.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שהתקנות, אם יהיו תקנות, לא תעכבנה את ביצוע הדברים שנסכם פה.
אברהם מיכאלי: אלה דברים שאמורים להיות קצרים ומהירים כי אנחנו רוצים שהקטינים יקבלו את מה שנסכם עליו.
נעמה פויכטונגר: התקנה איננה בעייתית.
נעמה פויכטונגר: מועד הכניסה לתוקף הוא נושא אחר.
אברהם מיכאלי: אני מבין שמדובר שהסכום הראשון הוא עד 10,000 שקלים והמדינה מוכנה לקחת על עצמה את הסכום הזה.
אברהם מיכאלי: באיזו צורה ייגבו את זה, זה לא מעניין את הנפגע אלא זה עניין של המדינה.
דוד מדיוני: גם היום זה לא מעניין את הנפגע.
דוד מדיוני: גם היום אנחנו עושים את הליכי הגבייה בלי שהנפגע מקושר אליהם.
אברהם מיכאלי: היום אין לנפגע כלום.
דוד מדיוני: לא, זה ממש לא נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא מוצא את העבריין, הנפגע נשאר חסר כל.
דוד מדיוני: אם, אם, אבל בשנתיים האחרונות אנחנו רואים גידול משמעותי מאד בגבייה של חובות של נפגעי עבירה.
יצחק קדמן: אנחנו רואים שש שנים שעוברות והוא לא מקבל.
יצחק קדמן: לא צריך לצייר את המצב כאידיאלי.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להבין – יש היום הליך שאנחנו לא יודעים עליו?
אברהם מיכאלי: אתה מדבר על הליכי גבייה רגילים.
דוד מדיוני: לא רק שיש הליך שיודעים עליו אלא להיפך.
אברהם מיכאלי: אנחנו אישרנו את ההליכים המהירים ואנחנו נשתבח בזה עוד מעט, כשנגיע לחוק ההוצאה לפועל המשופר.
אברהם מיכאלי: אני שואל עכשיו שאלה – ההליך הזה הוא חדש מבחינה זו שהמדינה לוקחת על עצמה.
דוד מדיוני: זה כן, רק החלק הזה.
אברהם מיכאלי: עד עכשיו לא היה לנו הליך כזה.
אברהם מיכאלי: עד עכשיו הנפגע היה מתמודד עם הגבייה.
דוד מדיוני: לא, הוא לא היה מתמודד.
דוד מדיוני: אנחנו היינו מתמודדים אבל הוא היה צריך לחכות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם לא הייתם מוצאים את העבריין ולא הייתם מצליחים לגבות ממנו, הוא גם לא היה רואה את הכסף וגם היה שובר את הראש עם הטלפונים – מה קורה, איפה זה נמצא וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: את זה עצרנו.
אורלי לוי אבקסיס: כדי שלא יגידו נושא חדש – אנחנו עדיין בדין ודברים לגבי המקרה הקיצון.