GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרת חקאק: בסעיף 11כז לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי) הפנינו בטעות לסעיף 14ג(ג).
אפרת חקאק: הכוונה הייתה לסעיף 14ג(ב).
אפרת חקאק: אתה רוצה את ההסבר של המהות?
דוד רותם: לא, אני לא צריך את ההסבר של הטעות.
דוד רותם: הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין (תיקון מס' 7) (הפעלת צו הגבלה), התשע"א-2011 3.
דוד רותם: הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון מס' 8) (מתן צווי הגבלה ופיקוח על יישום החלטות בית הדין), התשע"א-2011
עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים והרב דיכובסקי בראשם.
עתניאל שנלר: בישיבה הקודמת שעסקנו בה לקריאה הראשונה היו שתי גישות.
עתניאל שנלר: הייתה גישה אחת שמדברת על דיונים להפעלת סנקציות במקרה של כפייה או חיוב.
עתניאל שנלר: מצד שני הייתה בקשה של הממשלה ותנאי של הממשלה שהדבר הזה יהיה רחב הרבה יותר בכל לשון שהיא.
עתניאל שנלר: במהלך הפגרה עשינו מאמץ גדול להגיע לידי איזה שהוא מכניזם.
עתניאל שנלר: אני רוצה רק לומר לחברי הוועדה ולאדוני על הדבר המשמעותי בשיחותיי עם הרב דיכובסקי, מנהל בתי הדין הרבניים, וגם עם פרץ כנציג הממשלה לעניין הזה.
עתניאל שנלר: בשיח מאוד מעניין ומרתק הרב דיכובסקי העלה כיוון חשיבה מאוד מאוד מרתק.
עתניאל שנלר: הוא פתר לנו בעצם את הבעיה באופן מאוד - ביחד חשבנו על הדברים – יצירתי שבעצם אמרנו שיש הבדל מהותי בין חיוב וכפייה.
עתניאל שנלר: יחד עם זאת אפשר לעשות דיפרנציאציה בלוח הזמנים, או בלשון שמאוד אהבתי אותה, עשיתי בה שימוש ואני חושב שהיא מצוינת: יד אחת על הדופק שמבצעים את פסקי הדין של בתי הדין, יד אחת על ההדק שיבצעו אותם.
עתניאל שנלר: אשר על כן ההצעה המונחת כאן.
דוד רותם: יש לי חשש מהרעיון הזה, כי אתה מחר תגיש לי הצעת חוק שתחיל את אותם כללים גם בבתי המשפט.
דוד רותם: מה שיקרה זה שבג"ץ יהפוך להיות לשכת הוצאה לפועל ויוודא שמקיימים את פסקי הדין שלו.
דוד רותם: אותי זה מפחיד, כי אנחנו בשיטה שבה המעוניין יוזם.
דוד רותם: כל זמן שאנחנו מדברים על כפיית גט, אז יקבעו תאריך לגט ויקבעו אחר כך תאריך לקביעת הליכים, אבל להפוך את זה ל..
דוד רותם: אתה יודע, כשבית הדין ממליץ.
שלמה דיכובסקי: אתם מדברים על שני סעיפים שונים.
שלמה דיכובסקי: אתה מדבר על סעיף 1, הוא מדבר על סעיף 4.
דוד רותם: אני מדבר על 2 הסעיפים.
עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שכשנגיע למהות העניין.
עתניאל שנלר: אני למשל חושב שאין מקום להתעסק היום עם התיקון המוצע בסעיף 1.
עתניאל שנלר: אני לא הייתי ממליץ להכניס אותו.
עתניאל שנלר: אני אומר את זה בראייה כללית.
עתניאל שנלר: עוד מעט..
דוד רותם: אתה צודק, גם אני לא.
עתניאל שנלר: אני אמליץ להסיר אותו, משום שאני חושב שהטענה של אדוני היא טענה מאוד חזקה ואין צורך להכניס את זה.
זבולון אורלב: תיקון מס' 4?
עתניאל שנלר: סעיף 1.
עתניאל שנלר: יש את האיזון הראוי בין הצורך, ההכרח החד-משמעי לבצע את פסקי הדין בצורה מוחלטת והצורך לקצר מאוד את הזמן עד ביצוע נתינת הגט, לבין החשיבות הגדולה שבתי המשפט, בתי הדין יוכלו לעמוד בעומס על כל ההיבטים, לכן ההצעה הזאת שעלתה היא הצעה שנתנה לנו פתרון ראוי.
עתניאל שנלר: אני, ברשותך, אדוני היושב-ראש, מאוד אשמח אם תאשר שנקרא סעיף סעיף בסעיף 4 על-מנת שנוכל להתקדם.
דוד רותם: זה בדיוק מה שאנחנו נעשה.
עתניאל שנלר: אני מודה לאדוני.
דוד רותם: אורלב, מה אתה רוצה?
זבולון אורלב: אני מסכים עם חברי.
דוד רותם: אנחנו עוד לא..
תמי סלע: צריך לאחד.
דוד רותם: אנחנו נאחד אחרי שנתקדם.
דורית ואג: נמזג.
תמי סלע: כרגע יש נוסח משולב - הוא היה גם באתר – שהוא כולל, שהוא משלב את ההוראות משתי הצעות החוק שעברו בקריאה ראשונה.
דוד רותם: יש לי בעיה עם כך שבתי הדין טענו בפעם הקודמת.
תמי סלע: כשנגיע לסעיף..
זבולון אורלב: לא נריב על 600 אלף שקל.
דוד רותם: לא נריב?
דוד רותם: בוא נאמר שאם אתה מצהיר לפרוטוקול שאתה אחראי למימון..
זבולון אורלב: אני מצהיר לפרוטוקול שאני אחראי להביא תוספת של 600 אלף שקל לתקציב בתי הדין הרבניים.
דוד רותם: אנחנו נחוקק את הסעיף הזה בכפוף להעברת הכסף על ידי אורלב.
דוד רותם: לאורלב יש כסף תקציבי.
דוד רותם: הוא חבר הקואליציה, הוא מקבל תקציב.
דוד רותם: אם לא, יש לו קשר לבוחר.
תמי סלע: הנוסח המעודכן שהיה באתר הוא בעצם נוסח משולב שהתיקונים מופיעים בו על גבי החוק הקיים.
תמי סלע: את התיקון שהוצע לסעיף 1 מהשיח שהיה פה גם לפני הדיון וגם תוך כדי, מוצע לא להכניס.
תמי סלע: ההוראות המהותיות נמצאות גם בסעיף 4.
תמי סלע: הן קובעות את המועדים שבהם יהיו הדיונים.
תמי סלע: אין צורך להתייחס לכך בסעיף 1, אלא אם כן מישהו מעיר לי אחרת.
תמי סלע: אני כרגע לא..
תמי סלע: בסעיף 2 לא מוצעים תיקונים.
תמי סלע: גם בסעיף 2א.
תמי סלע: התיקון שמוצע בסעיף 3א הוא תיקון טכני של טעות שהייתה בחוק.
תמי סלע: אם אנחנו נוגעים בחוק נסדר את זה.
תמי סלע: הסעיף המרכזי הוא סעיף 4.
דוד רותם: האם אפשר בסעיף 3(ב) לעשות שינוי?
עתניאל שנלר: מה זה?
עתניאל שנלר: לקבל.
דוד רותם: אני רוצה בתקופת מאסר הכפייה הכוללת.
דוד רותם: אני רוצה להאריך את התקופות.
שלמה דיכובסקי: אחד שהגיע ל-10 שנים.
שלמה דיכובסקי: .
שלמה דיכובסקי: נאלצנו להפעיל את סעיף..
דוד רותם: זה אחד שהגיע ל-10 שנים.
דוד רותם: הוא חושב שהוא אחד מגדולי הדור בארץ.
דוד רותם: הוא כותב לי כל שבוע מכתבים.
דוד רותם: הוא גם רוצה שאני אענה לו.
תמי סלע: מה שאתה מציע לא היה בהצעות עד כה.
דוד רותם: זה לא היה בהצעת החוק.
דוד רותם: אתם מתנגדים?
פרץ סגל: כן, אדוני.
פרץ סגל: אני רק אומר שהסעיף הזה לא בא יש מאין.
פרץ סגל: הוא בא על רקע המציאות שאדוני ציין, שיש אנשים שגם ביותר שנים אינם נותנים את הגט.
פרץ סגל: בשעה שחוקקנו את החוק סברנו שמבחינת זכויות יסוד גם אם אדם מורשע בעבירה חמורה יש גבול למה שאפשר להטיל עליו כעונש.
פרץ סגל: לא יכול להיות שפה לא ייקבע.
פרץ סגל: .
פרץ סגל: לא אמרתי שזה עונש.
דוד רותם: פרץ, אמרת טוב.
דוד רותם: תחזור על זה עוד פעם מהתחלה.
פרץ סגל: אנחנו בשעתו סברנו שגם אם זאת הייתה עבירה פלילית היה גבול לכמה שאפשר להטיל מבחינת עונשי המאסר, לכן פה כשמדובר במאסר אזרחי ולא במאסר פלילי אנחנו חשבנו שמבחינה חוקתית – זה מה שהתקבל בשעתו - צריך לקבוע גבולות.
פרץ סגל: הגבול שנקבע היה הגבול הזה.
דוד רותם: תודיעו בבקשה למסורבות הגט, שהבעלים שלהן משתחררים אחרי 10 שנים, שיש זכויות יסוד, שיש חוק כבוד האדם וחירותו.
דוד רותם: בגלל זה הן לא מקבלות את הגט.
דוד רותם: רק שידעו מאיפה זה בא.
תמי סלע: זה ראוי לדיון מעמיק.
פרץ סגל: לכן אני אומר שזה ראוי לדיון מעמיק.
פרץ סגל: זה לא כלאחר יד.
דוד רותם: גם לא יהיה פה הדיון.
דוד רותם: יש הצעת חוק של חברת הכנסת ציפי חוטובלי, זה ילך לוועדה למעמד האישה, שם היא תעביר לכם את זה ביום אחד קריאה ראשונה ושלישית.
שלמה דיכובסקי: לחברי פרץ אני רוצה לומר דבר כזה.
שלמה דיכובסקי: יש הבדל יסודי בין אדם שנידון לרצות עונש מסוים, שאז בהחלט יש מקום לקצוב את תקופת המאסר, לבין מי שהמאסר לא צופה פני עבר על מה שעשה אלא צופה פני עתיד.
שלמה דיכובסקי: אומרים לאותו אדם: אתה חייב לגרש את אשתך.
שלמה דיכובסקי: כל עוד לא גירשת, אין לנו ברירה אלא לנעול את הדלת בפניך.
זבולון אורלב: כאילו כל יום הוא עובר את העבירה הזאת מחדש.
דוד רותם: לא לגרש את אשתך זו לא עבירה.
שלמה דיכובסקי: לזכור שחוק שיפוט בתי דין רבניים לא בוטל.
זבולון אורלב: לא לקיים את פסק הדין זו עבירה.
זבולון אורלב: בת-שבע שרמן-שני הוא בוחר כל יום לא לקיים את פסק הדין.
שלמה דיכובסקי: החוק הזה קיים.
שלמה דיכובסקי: מפעילים אותו רק בדרך המסורבלת והמסובכת.
שלמה דיכובסקי: למה לא לפתוח פתח..?
פרץ סגל: השאלה הזאת שהרב דיכובסקי מעלה נידונה בהרחבה בכנסת.
פרץ סגל: אני לא מציע להיכנס לעניין הזה משום שזה מעורר שאלות חוקתיות.
תמי סלע: יש הצעת חוק שגם ככה הוגשה בעניין הזה.
פרץ סגל: יש הצעת חוק, אז נפתח את הנושא מחדש.
דורית ואג: צריך לוודא, תמי, שהיא תגיע הנה.
דוד רותם: היא תגיע למעמד האישה.
תמי סלע: אנחנו מגיעים לסעיף 4, שהוא הסעיף העיקרי.
תמי סלע: אני אקרא את הנוסח המוצע.
תמי סלע: 4.
תמי סלע: קביעת גט לסידור גט ולדיון בצו ההגבלה.
תמי סלע: (א) ניתן פסק דין הכופה או מחייב את הצדדים להתגרש, יקבע בית הדין הרבני מועד לסידור גט בתוך שלושים ימים מיום מתן פסק הדין; ניתן פסק דין הקובע כי על הצדדים להתגרש בלשון אחרת, יקבע בית הדין הרבני מועד לסידור גט בתוך X ימים מיום מתן פסק הדין.
תמי סלע: גם לפי החוק הקיים היום יש על בית הדין חובה בתוך 30 ימים - לפחות לפי הפרשנות שאני מפרשת והייתה מקובלת גם על משרד המשפטים וגם על מבקר המדינה - לדון במתן צו הגבלה.
תמי סלע: זה חל על כל פסק דין לגירושין, לא משנה באיזו לשון נעשה שימוש: כפייה, חיוב, מצווה, המלצה או לשון אחרת.
תמי סלע: זאת אומרת שההצעה פה היא כבר מקלה את המצב לעומת מה שקיים היום.
תמי סלע: החידוש הוא אבחנה בין המועד לסידור גט למועד לדיון בצו הגבלה, זאת אומרת איזה שהוא מהלך של הדברים.
תמי סלע: בעת מתן פסק הדין יקבע בית הדין מועד לדיון במתן צו ההגבלה, שיהיה לא יאוחר מ-15 ימים או מ-30 ימים – פה צריך להחליט – מהמועד שנקבע לסידור הגט.
דוד רותם: אם יהיה סעיף כזה לא יהיו יותר פסקי דין שבהם בתי הדין ימליצו לצדדים להתגרש.
דוד רותם: זה יהיה כפייה או כלום.
דוד רותם: הם יכתבו את זה בדרכים כאלו כדי לא ליפול לתוך הפח הזה.
זבולון אורלב: איזה פח זה?
דוד רותם: זה פח.
דוד רותם: בית הדין יושב, שומע את הצדדים ואז הוא מחליט.
דוד רותם: אתה יודע מה, יש תביעה לשלום בית.
דוד רותם: הוא חושב אולי שהצדדים יכולים להגיע לשלום בית, אז הוא אומר - הוא רוצה לתת להם שוק - אני ממליץ לכם להתגרש כדי שהצדדים ילכו הביתה ויגידו: רגע, רגע, רגע, חבר'ה, לפני שמפרקים את החבילה בואו נחשוב עוד פעם.
זבולון אורלב: יש קומבינות בבית הדין?
זבולון אורלב: בית הדין חושב משהו אחד וכותב משהו שני?
דוד רותם: קומבינות אין בבתי הדין.
דוד רותם: זאת לא קומבינה.
זבולון אורלב: זו קומבינה.
זבולון אורלב: אם בית הדין חושב שלאמיתו של דבר צריך לעשות משהו אחד אבל כדי להגיע לתוצאה הזאת הוא צריך לכתוב משהו אחר, זו קומבינה.
זבולון אורלב: אנחנו באים מהחיים הפוליטיים.
דוד רותם: אני צריך לקבל החלטה כדי לזעזע את הצדדים.
דוד רותם: כשאני אומר להם: אוקיי, אתם יכולים להתגרש, הם פתאום חושבים פעם נוספת.
דוד רותם: פוליטיקה.
זבולון אורלב: זאת פוליטיקה.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: זאת אומרת שב-3500 מקרים – אני לוקחת את 2005 – שבהם ניתנו פסקי דין של לשון כלשהי לגט, לאמיתו של דבר חבר הכנסת רותם סבור שאמיתית בית הדין בכלל לא חשב שהצדדים האלה באמת ראוי שיתגרשו אלא האמין שראוי שיגיעו לשלום בית.
דוד רותם: בחלק מהמקרים בוודאי שכן.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: 3500 מקרים.
דוד רותם: אני לא הבנתי 3500 כי אני מזמן כבר הפסקתי לספור תיקים בבתי הדין הרבניים.
דוד רותם: אני לא אמרתי 3500, אבל יש מקרים כאלה.
דוד רותם: מה שיקרה זה שאם יהיה סעיף כזה אין 3500..
פרופ' רות הלפרין-קדרי: יהיו רק 10 פסקי דין לכפייה?
פרופ' רות הלפרין-קדרי: זהו?
פרופ' רות הלפרין-קדרי: בכל היתר לא יינתנו שום החלטות?
דוד רותם: יינתנו החלטות.
דוד רותם: אנחנו קובעים את הדיון לדיון נוסף בעוד 3 חודשים.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: זה בגלל שלא ניתנת החלטה.
דוד רותם: לא יהיו פסקי דין ולא יהיו החלטות של המלצות כי בית הדין יגיד: אם המלצתי אני לא רוצה מיד לקבוע מועד לסנקציות כי אז אני נכנס לבעיות של כפיית גט לא במקום הנכון.
תמי סלע: אפשר אולי בעניין הזה גם להבחין בין מצב, שזה מה שמפריע לך, שהוא אומר: מצווה על הצדדים להתגרש, לבין מצב שהוא אומר: על הצדדים להתגרש, שיש המפרשים את זה לשון אחרת, לא חיוב.
תמי סלע: בכל המקרים שזה על הצדדים להתגרש או חיוב, כפייה או מצווה.
דוד רותם: על הצדדים להתגרש זה חיוב.
תמי סלע: אז תחול תקופה יותר קצרה.
רות הלפרין-קדרי: 90% מהמקרים זה המלצות.
דוד רותם: לא יהיו כבר המלצות.
דוד מלכא: אני חושב שמי שרואה כך את הדברים לא מכיר את המציאות בבתי הדין.
דוד מלכא: הדינאמיקה בדיונים של גירושין כשהצדדים לא מסתדרים היא שיש המלצה לגירושין.
דוד מלכא: בעקבות זה בא סעיף 2 שאומר: מפנים את הצדדים או את בא כוחם לנהל מו"מ לגירושין.
דוד מלכא: כשיש המלצה בית הדין לא אומר: תלך תתגרש, אני רואה שאתם לא מסתדרים, ניסיתם, הלכתם לייעוץ, זה לא הולך, תשבו, תחליטו ביניכם.
דוד מלכא: אני חושב שזה מה שהיושב-ראש התכוון.
דוד רותם: מה שיקרה זה שבמקום לכתוב אנחנו ממליצים לצדדים להתגרש, הם יכתבו: הצדדים ינהלו מו"מ לגירושין.
בת-שבע שרמן-שני: הם יחליטו לא להחליט.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: במצב שלכולם ברור שזה מצב לא טוב.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: .
דוד רותם: המצב הוא נורא.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: אנחנו אומרים שהוא ימשיך להיות יותר גרוע בגלל שהמערכת עצמה לא תהיה מסוגלת להתמודד עם זה ותמצא את כל הדרכים כדי לעקוף את מה שהמחוקק מבקש שהמערכת תעשה?
דוד רותם: המערכת תעשה דבר הרבה יותר גרוע.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: זה מזעזע.
דוד מלכא: למה מזעזע?
דוד מלכא: יש היום חוק.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: החוק לא עובד.
דוד מלכא: המציאות הזאת היא זאת שתיצור את המציאות שלא יתנו פסקי דין.
דוד מלכא: פרופר רות הלפרין-קדרי אבל החוק היום לא עובד.
קריאה: את זה גם אמרו כשהתקבל חוק.
בת-שבע שרמן-שני: אנחנו רואים את אותה מציאות, אנחנו רק צובעים אותה בצבעים אחרים.
בת-שבע שרמן-שני: אנחנו חושבים שבית דין שמחליט שהם ינהלו מו"מ זה מזעזע, הרב חושב שזה בסדר גמור.
דוד רותם: מה שקורה זה שבתי הדין לא כופים ולא רוצים לכפות את הגט ולהטיל סנקציות בכל מקרה.
דוד רותם: כשאני אומר להם: רבותיי, אין לכם ברירה אם תכתבו המלצה וכו' זה יחייב אתכם, אז הם ילכו וישנו את נוסח ההחלטה.
דוד רותם: הם יגיעו לאותה החלטה, רק בנוסח אחר.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: הנוסח היום לא מחייב אותם להטיל את הסנקציות, הנוסח מחייב לדון תוך פרקי זמן קבועים על-מנת שלא ייווצר מצב שתיק ינוח במשך 5 שנים ויהפוך אחר כך מבחינת בית הדין לתיק לא פעיל שבכלל לא מתעסקים איתו.
פרופ' רות הלפרין-קדרי: עדיין יש שיקול דעת אם להטיל סנקציה או לא.
דוד רותם: אני אגיד לכם מה מפחיד אותי.
דוד רותם: אני לא רוצה לבזבז את הזמן של בתי הדין בדיונים על כן להטיל סנקציות או לא להטיל סנקציות, כשאחר כך בית הדין יגיד: אני בכלל לא כפיתי, אז מה אתם מדברים איתי על סנקציות?
דוד רותם: אנחנו פשוט נמלא את בתי הדין.
דוד רותם: בואו נאמר ככה, הם יתחילו להגיע ב-8:00 לעבודה, אבל אנחנו נמלא להם את היום בדיוני סרק.
דוד מלכא: דיברנו על זה.
דוד מלכא: בישיבה הקודמת זה עלה.
דוד מלכא: אדוני אמר שהגישה הזאת צודקת, צריך לחזור לוועדת שרים כדי לתקן את זה.
דוד מלכא: יש פה משהו מהותי יותר.
דוד מלכא: אדוני התייחס ברישה של תיקון סעיף 1..
דוד רותם: ועדת שרים מבחינתי זאת המלצה בלבד.
דוד רותם: רק אורלב ושנלר הם בקואליציה, אצלי זו המלצה.
דוד מלכא: אני מדבר על העניין המהותי.
דוד מלכא: אדוני דיבר קודם על זה שבית הדין לא יכול ליזום הליכים כי אז בית הדין הופך להוצאה לפועל.
דוד מלכא: התיקון הזה בסעיף 4 הוא בדיוק אותו דבר.
דוד מלכא: זה בכלל לא מתאים להצעה של חבר הכנסת שנלר.
דוד מלכא: זאת הצעה אחרת לגמרי.
דוד מלכא: היא פנים חדשות.
דוד מלכא: זה לא מתאים.
דוד רותם: השאלה היא על מה אנחנו מדברים.
דוד מלכא: אם כתוב בסעיף שיינתן תאריך לדיון בסנקציות מיד עם מתן פסק הדין, פירושו של דבר שזאת יוזמה של בית הדין לקבוע דיון.
דוד מלכא: בכלל לא מובן מה זה.
דוד רותם: זה גם היום קיים.
דוד מלכא: לא.
תמי סלע: עם תום 30 ימים מיום מתן פסק הדין ידון בית הדין הרבני במתן צו הגבלה.
דוד מלכא: בבקשה.
דוד מלכא: כשיש בקשה של צו, לא בלי בקשה.
תמי סלע: כתוב שבתום 30 ימים הוא ידון במתן צו הגבלה.
דוד מלכא: זאת הייתה ההצעה של חבר הכנסת שנלר.
דוד מלכא: לא הגיע פסק דין עם תום 30 יום בבקשה למתן צו הגבלה.
דוד רותם: חבר הכנסת שנלר הגיש הצעת חוק.
דוד רותם: היא עברה בקריאה טרומית, היא עברה בקריאה ראשונה.
דוד רותם: מרגע זה ואילך החוק הוא שלנו, לא שלכם.
תמי סלע: קריאה ראשונה זה לא היה לבקשה.
תמי סלע: מה שהיה זה יקבע בית הדין מועד לסידור.
קריאה: בבקשה היה המצב הקודם.
שלמה דיכובסקי: צריך קודם כל לעשות סדר בסוגי פסקי הדין השונים בתיקים לגירושין.
שלמה דיכובסקי: חיוב וכפייה כולנו יודעים מה זה.
שלמה דיכובסקי: זה פסק דין עם שיניים נושכות.
שלמה דיכובסקי: בכפייה יותר, בחיוב פחות, אבל זה שיניים.
שלמה דיכובסקי: אין ספק שבתיקים כאלה צריך לקבוע מועד לצו הגבלה.
שלמה דיכובסקי: לא הייתי אומר מועד אחד, אלא לאחר צו ההגבלה לקבוע מועדים רצופים למעקב, כפי שהגדיר חבר הכנסת שנלר: "יד על הדופק, אצבע על ההדק".
שלמה דיכובסקי: הייתי אומר שני הדברים בעת ובעונה אחת.
שלמה דיכובסקי: מדובר בפסקי הדין האחרים שבית הדין ממליץ או בית הדין קובע שהצדדים יתגרשו.
שלמה דיכובסקי: לפסקי הדין האלה יש משמעות אחת: אין שלום בית.
שלמה דיכובסקי: אם אין שלום בית, אז לא תתקבלנה תביעות שמתבססות על שלום בית, עיקולים או בקשות מהסוג הזה.
שלמה דיכובסקי: מה יקרה עם הצדדים בפועל?
שלמה דיכובסקי: הם חוזרים הביתה.
שלמה דיכובסקי: או שהם מכים זה את זה עד שהחזק גובר על החלש, או שהם יושבים שניהם ובוכים, או – וגם זה קורה – שהם מחליטים שהמאבק המשפטי מיצה את עצמו, אולי בכל מקרה ינסו דרך אחרת.
שלמה דיכובסקי: בתיקים כאלה מדובר במשפחה כואבת, שלא קל לרפא אותה מהכאב וממה שעבר בה במשך השנים, ויש צורך שבית הדין יבדוק את המצב מפעם לפעם.
שלמה דיכובסקי: כשבודקים את המצב יכול לקרות אחת משתיים: או שבית הדין יחליט שצריך להחמיר את פסק הדין ולהגיע למסקנה של חיוב – זה דבר שבהחלט יכול לקרות, הרי לחיי המשפחה יש דינאמיקה משלהם - או שבית הדין יחליט: עדיין לא הגענו למדרגה הזאת, אבל אפשר לפרק מוקשים שמונעים מהצדדים מלהגיע להסכמה.
שלמה דיכובסקי: זה מחייב מעקב צמוד לא של פעם אחת ולא של פעמיים.
שלמה דיכובסקי: דיון בצו הגבלה הוא דיון עקר, הוא חסר טעם וחסר תכלית.
שלמה דיכובסקי: צו הגבלה יכול אמנם לבוא לפי לשון החוק בכל מצב, אבל מבחינת מדיניות השפיטה של בית הדין לא דנים בצו הגבלה ללא פסק דין עם שיניים, דהיינו חיוב או כפייה.
שלמה דיכובסקי: ככל שאין פסק דין כזה אין טעם לדון בצו הגבלה על פסק דין שלא קיים, לכן הנוסח המוצע שבית הדין ידון בצו ההגבלה לא יאוחר מ-15 יום הוא נוסח שפשוט תלוי על בלימה או תלוי בלי שום דבר.
בת-שבע שרמן-שני: מדיניות בית הדין זה דבר גמיש.
בת-שבע שרמן-שני: מחר יהיה דיין שכן יפסוק.
בת-שבע שרמן-שני: .
דוד מלכא: לא יהיה דיין.
דוד מלכא: הוא יפסוק לפי ההלכה.
בת-שבע שרמן-שני: לפי ההלכה.
בת-שבע שרמן-שני: רבנו תם קבע שאפשר להפעיל הרחקות.
שלמה דיכובסקי: לא יאוחר עולה על הרישה והסיפה.
תמי סלע: בית הדין הרבני לא יקבע מועד לדיון של סידור גט אלא מועד לדיון מעקב.
שלמה דיכובסקי: האם אותה פסקה שנייה שצבועה בצהוב: "ניתן פסק דין.
שלמה דיכובסקי: ."?
בת-שבע שרמן-שני: אם אנחנו הולכים לפי מדיניות בית הדין צריך לבטל את כל לשון שהיא.
בת-שבע שרמן-שני: זה מה שנאמר פה.
דוד רותם: אני חושב שזה נכון, צריך לבטל.
שלמה דיכובסקי: לטעמי, כשמדובר בחיוב או כפייה צריך להיות יותר אצבע על ההדק מאשר יד על הדופק.
שלמה דיכובסקי: כאשר מדובר בפסקי דין שאינם חיוב או כפייה, יותר יד על הדופק מאשר אצבע על ההדק.
שלמה דיכובסקי: את האקדח צריך להחזיק בנרתיק כשהוא לא טעון.
שלמה דיכובסקי: קיימת אפשרות להשתמש בו כשהוא לא טעון.
שלמה דיכובסקי: בדיון של מעקב זה לא רק מה נשמע ומה קורה אצלכם, אלא דיון לבדוק את המוקשים, את הדברים המפריעים להגיע להסדר מכל סוג שהוא, ואולי לשקול גם אפשרות להחמרת פסק הדין.
עתניאל שנלר: כמה זמן צריך?
שלמה דיכובסקי: כשמדובר בפסק דין שיש בו שיניים זה 30,45 יום.
שלמה דיכובסקי: לא הייתי עובר את המועד הזה.
שלמה דיכובסקי: כשמדובר בפסק דין שאין בו שיניים אלא למעקב הייתי הולך כמו תיבת נוח, אם זה 120 יום או 150 יום.
שלמה דיכובסקי: נגיד אחת לחצי שנה.
שלמה דיכובסקי: זה לא יסתום את המערכת, זה יאפשר דיון ענייני ויאפשר לצדדים פסק זמן רחב כדי להסתדר.
שלמה דיכובסקי: הכוונה שלי היא כל חצי שנה או כל 4 חודשים - מה שתבחרו לכם - שבית הדין יזמן אותם אפילו לישיבה קצרה, יבדוק מה קורה,
שלמה דיכובסקי: אם יש התקרבות, אם יש אפשרות להחמיר את פסק הדין או שיש אפשרות לנטרל מוקשים שמונעים מהם להגיע להסדר.
עתניאל שנלר: ואז אם החליטו מטבע הדברים להחמיר ולשנות את הלשון זה עובר חזרה ל-30..
שלמה דיכובסקי: כמובן שאז כל התמונה משתנה.
שלמה דיכובסקי: אז מוציאים את האקדח מן הנרתיק, טוענים אותו ו..
עתניאל שנלר: ואז ההגדרה היא בעצם דיון למעקב.
שלמה דיכובסקי: אז זה הופך לסיפור אחר.
פרץ סגל: אני מודה לכבודו שהעלה את השאלה אם נכון שיהיה מצב כזה שבית הדין לא יחליט ויזמן את הצדדים מפעם לפעם כדי לא להגיע להתנגשות בין ההלכה לבין החוק.
פרץ סגל: לרב דיכובסקי ולי הייתה הזכות לשבת יחד בוועדה, שלצערי לא סיימה את עבודתה, בראשות השופט מישאל חשין לנושא הזה.
פרץ סגל: אני מניח שהרב דיכובסקי זוכר היטב שאחת ההצעות שעלתה שם הייתה - בעקבות גדולי ישראל - לקבוע תקופת זמן.
פרץ סגל: אני לא זוכר אם זה עד 18 חודש או 24 חודש שצריך להחליט בעניין פסק הדין לגירושין.
פרץ סגל: לא יכול להיות מצב שבו - בייחוד כשחוק יחסי ממון היום קובע שבתום שנה כבר אפשר לחלק את הרכוש בלי קשר לגט - החירות של האדם להישאר נשוי או להתגרש תהיה בלתי מוגבלת בזמן, לכן בוועדת חשין בשעתו – נדמה לי שהרב דיכובסקי תמך בהצעה, אני לא זוכר את הפרטים – אמרנו שצריך לקבוע באופן מפורש שיש סוף וזמן לכך שאנחנו נגיד שהצדדים צריכים להמשיך לדון ביניהם אם מתגרשים או לא מתגרשים.
פרץ סגל: אם צד הגיש תביעה לגירושין, עברה תקופה כפי שההלכה קובעת – 18 או 24 חודשים - הרי שבית הדין צריך לתת החלטה בעניין.
פרץ סגל: למה אני אומר את הדברים האלה?
פרץ סגל: בעת שחוקקנו את הדבר הזה – מי שליוו את החקיקה היו פרופ' רוזן צבי, ז"ל, וד"ר יעקב וינרוט שכתב את הדוקטורט שלו על הרחקות דרבנו תם – התפישה הייתה שלא יכול להיות מצב כזה שיימנעו מלתת פסק דין.
פרץ סגל: המדינה אומרת שזכותו של אדם לקבל פסק דין, לא שזכותו לא לקבל פסק דין.
שלמה דיכובסקי: לא על כך מדובר.
שלמה דיכובסקי: מדובר כשניתן פסק דין בגירושין.
שלמה דיכובסקי: לא פסק דין נושך.
שלמה דיכובסקי: אתה מציע 18 חודש.
שלמה דיכובסקי: אני מציע 4 חודשים.
שלמה דיכובסקי: בסדר?
פרץ סגל: כמה שעל פי ההלכה.
שלמה דיכובסקי: כל 4 חודשים דן בית הדין את עצמו אם לא ראוי להחמיר.
פרץ סגל: לא על זה דיברתי.
פרץ סגל: דיברתי על 2 דברים.
פרץ סגל: סוגיה ראשונה, כפי שהעלה יושב-הראש, שבתי הדין יימנעו מלתת פסק הלכה.
שלמה דיכובסקי: אני לא מדבר פה על דברים כאלה.
דוד רותם: אתה לא מדבר על דברים כאלה.
דוד רותם: אתה כנראה לא מכיר את הדיינים.
פרץ סגל: מה שניסיתי להזכיר זאת ההצעה שכבודו היה שותף לה בוועדת חשין בעניין הזה.
פרץ סגל: כפי שאמרתי, ההצעה הייתה מבוססת על דברי הפוסקים.
פרץ סגל: מה שעמדה פה בזמן חקיקת החוק הייתה התפישה שאדם זכאי לקבל פסק דין.
פרץ סגל: לא יכול להיות מצב שלא.
עתניאל שנלר: מה זה קשור לחוק הזה?
שלמה דיכובסקי: אתה מציע דבר שונה לחלוטין.
דוד רותם: זה סתם פלסף מה שאתה אומר עכשיו.
דוד רותם: זאת פילוסופיה של המשפט.
דוד רותם: ודאי שאדם זכאי לקבל פסק דין, אבל אני חייב לכתוב לו תביעת גט?
שלמה דיכובסקי: זה לא קשור לנושא הזה בכלל.
שלמה דיכובסקי: אדם שהגיש תביעת גירושין, שיקבל פסק דין.