GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרת חקאק: אבל זה קיים בתקנות.
יפעת רווה: הבנתי.
יפעת רווה: זאת אומרת שזה מכוסה על ידי התקנות.
יפעת רווה: עורכת הדין חוה ראובני, זה מכוסה בעינייך?
חוה ראובני: זה נמצא - - - תקנה 144.
חוה ראובני: אנחנו נוודא שזה נמצא.
חוה ראובני: סעיף 62(7) קצת בעייתי.
חוה ראובני: לכאורה חובה לעצור גם אם דורסים חתול.
אפרת חקאק: אנחנו יודעים שהסעיף בעייתי, אבל היום אנחנו רוצים רק למנוע את החפיפה.
דוד רותם: סעיף 64א(1) – "חובת נוסע".
אפרת חקאק: בקריאה הראשונה הצענו חובה חדשה – הנוסע ברכב.
אפרת חקאק: לפני שנדבר על הפרטים, נעסוק בעניין שלא היה קיים בנוסח שהסנגוריה העירה, והוא שנדרש לחשוב מי מטפל בתיקים האלה – המשטרה או הפרקליטות.
אפרת חקאק: היום עבירת ההפקרה ועבירות לפי חוק לא תעמוד על דם רעך מטופלות על ידי הפרקליטות.
דוד רותם: ימשיכו להיות מטופלות - - -
ישי שרון: שיהיה ברור - אין לנו עמדה בנושא - - -
דוד רותם: הפרקליטות הודיעה לי שהיא מסכימה ותמשיך לטפל בהם.
אפרת חקאק: נעשה טיפול עקיף לחוק סדר הדין הפלילי, כדי שכל הסעיף יהיה בטיפול הפרקליטות.
דוד רותם: אבל עם דן יחיד.
דוד רותם: גם אם זה הולך לבית-משפט מחוזי, זה דן יחיד.
אפרת חקאק: נבדוק.
אפרת חקאק: אם זה רלבנטי נעשה גם תיקון עקיף שיהיה דן יחיד.
אפרת חקאק: הוספת סעיף 64א1 – "נוסע ברכב המעורב בתאונה שבה נפגע אדם, חייב", בקריאה הראשונה כתבנו "להזעיק עזרה" וניתן לצמצם זאת להתקשרות לגופי ההצלה, כי אנחנו לא רוצים להפנות להגדרה הכוללת של "להזעיק עזרה" שכתבנו בסעיף הקודם.
יפעת רווה: כן, יש לו יכולת פיזית רק להתקשר.
אפרת חקאק: החובה על הנוסע היא רק להתקשר.
אפרת חקאק: אין לו אפשרות לעצור, או להמתין.
אפרת חקאק: "להתקשר לגופי ההצלה המתאימים בהקדם האפשרי בנסיבות העניין", משמע שאם הוא מרגיש מאוים, אז "בהקדם האפשרי" זה רק כשהוא מגיע הביתה.
אפרת חקאק: "אלא אם כן נוהג הרכב עצר והזעיק עזרה כאמור בסעיף 64א(ב); העובר על הוראה זו, דינו", ובקריאה הראשונה אמרנו "מחצית העונש הקבוע בסעיף 64א (ב) או (ג), לפי העניין".
אפרת חקאק: דהיינו, מקסימום 3.5 או 7 שנים.
אפרת חקאק: מכיוון שזו חובה חדשה, אנו צריכים להיזהר במה שנקבע בסעיף הזה.
אפרת חקאק: לכן יש כמה שאלות: ראשית, רמת הענישה – מה רמת הענישה המתאימה.
אפרת חקאק: שנית, יש אפשרות לצמצם את החובה החדשה בתנאים ובסייגים.
אפרת חקאק: הצענו כמה אפשרויות לתנאים.
אפרת חקאק: התנאי הראשון האפשרי הוא להחריג את החובה החדשה רק בתאונה שבה נגרמה לאדם חבלה חמורה או שנהרג.
זאב בילסקי: הפסקה הזו היא החשובה ביותר בכל החקיקה שאנחנו עושים היום.
דוד רותם: את תנאי 1 - - - זה לא נראה.
דוד רותם: כי אי אפשר לדעת אם הוא - - -.
דוד רותם: אתה אומר – לאיש יש דימום פנימי בבטן, או בראש ואתה לא יודע - - -
אפרת חקאק: לא רק זאת.
אפרת חקאק: השותפות של האדם שנמצא ברכב, בלתי מתקבלת על הדעת.
יפעת רווה: זה לא מונע העמדה לדין בסיוע במקרים המתאימים כמו במקרה של שלום ימיני.
יפעת רווה: יש מקרים שזה ממש שותפות לעבירה.
יפעת רווה: זה בנוסף.
ישי שרון: הסיוע יכול להיות בשתיקה, זה עדיין נפרד.
ישי שרון: גם מי שנוסע ברכב ושותק, ומשרה אווירה שזה בסדר, כמו בפרשת שלום ימיני, זו עבירת סיוע להפקרה.
ישי שרון: זה משהו אחר.
ישי שרון: זה פחות מסיוע.
ישי שרון: גם מישהו שלא היה שותף או סייע בשתיקה, רק נכח במקום.
זאב בילסקי: זה לא קשור – מרות, לא מרות.
זאב בילסקי: מה זה קשור?
דוד רותם: לחבר הכנסת זאב בילסקי היה נהג?
דוד רותם: תאר לך שאתה נוהג והנהג יושב לידך.
דוד רותם: אתה גורם לתאונה ואומר לו: סתום את הפה, אנחנו נוסעים.
זאב בילסקי: אלוהים ישמור.
ישי שרון: אם אמרת, תהיה מבצע בצוותא.
זאב בילסקי: מה זו מרות?
זאב בילסקי: אני תחת מרותך.
זאב בילסקי: יעלה על הדעת שאתה תגיד: חבר הכנסת זאב בילסקי, נעשה משהו.
זאב בילסקי: לא יעלה על הדעת.
ישי שרון: אנחנו מדברים על מרות הפוכה.
ישי שרון: למשל הורה וילד, או אם אתה מסיע ילדים של חברים שלך.
זאב בילסקי: אתה לא יכול.
זאב בילסקי: מדובר בחיי אדם ואינך יכול לפטור מישהו בגלל שזה בן, חייל או נהג.
משה כחלון: עורך הדין ישי שרון, נתת דוגמא של פקודה מהצבא.
משה כחלון: לפקודה בלתי חוקית בעליל מותר לסרב?
דוד רותם: זו לא פקודה בלתי חוקית בעליל.
ישי שרון: יש כאן משהו אחר.
ישי שרון: לדוגמא, אדם מסיע את בנו ברכב.
ישי שרון: לצפות מהבן שירים טלפון - - -
קריאה: יסגיר את - - - ישי שרון לא יודע אם יסגיר או לא - - -
יפעת רווה: אתה מדבר על ילד קטין?
ישי שרון: זה לא חייב להיות קטין.
ישי שרון: זה יכול להיות מישהו בן 19 ואביו.
ישי שרון: יש מספיק מנגנונים שיכסו אותנו.
ישי שרון: הדבר הזה לא לוטה באפילה.
ישי שרון: יש עבירות של סיוע לאחר מעשה, אי מניעת פשע, חובת הזעקה כללית של חוק לא תעמוד על דם רעך.
ישי שרון: יש סיוע להפקרה שמספיקה הסכמה שבשתיקה.
ישי שרון: בגלל זה חשוב שכאשר עולה רעיון חדש, שלא קיים בעולם, לשים לזה סייגים - - -
דוד רותם: מצאת עוד מדינה יהודית ודמוקרטית בעולם?
דוד רותם: אתם הולכים עם הדגל הזה, אז מותר לנו להיות אור לגויים.
אפרת חקאק: נדרש לזכור שאנחנו לא אומרים שאין חובה מוסרית על הנוסע ברכב, גם אם נחריג מישהו ספציפי.
אפרת חקאק: זה עניין של העמדה לדין.
דוד רותם: תנאי 2 נראה לי כנכון.
דוד רותם: ניקח דבר חמור מזה – השר ממהר הביתה, ואומר לנהג סע.
דוד רותם: הנהג עובר את המהירות המותרת, וזה קרה.
זאב בילסקי: המקום היחיד שאני יכול לחשוב זה בקשרי משפחה – אבא ובן.
זאב בילסקי: אם היושב ראש דוד רותם רוצה, נעשה את זה יחסי משפחה.
זאב בילסקי: לבקש מבן 16 לפעול כנגד אביו, מילא.
זאב בילסקי: אבל הדוגמאות שלך, יושב הראש דוד רותם, מחזקות אותנו.
זאב בילסקי: אנחנו חייבים להגיד, כמו שאמר חבר הכנסת משה מטלון – פקודה בלתי חוקית.
דוד רותם: אלוף בצה"ל נוסע עם הנהג שלו - - -
זאב בילסקי: אלוף בצה"ל, שר בממשלה, ראש הממשלה.
זאב בילסקי: מיד צריך להגיד: עשינו תאונה, קודם כל אנחנו עומדים בדרישות החוק.
ישי שרון: חשבתי על סיטואציה שבה אלוף אומר: תן לי לנהוג.
ישי שרון: האלוף הוא המפקיר, והנהג הכפוף לו - - -
זאב בילסקי: נסייג את סעיף - - - 2 לקשרי משפחה בלבד.
אתי סגל: גם בת זוג.
אתי סגל: לא, זה תנאי 4.
יפעת רווה: זה לא רחב מדי – כל קשרי משפחה?
יפעת רווה: קשרי משפחה זה גם בן זוג.
משה כחלון: אישה או בעל.
יפעת רווה: אם מדובר באישה ובעל, אז פוטרים אותם?
משה כחלון: לא.
חוה ראובני: הרציונאל שבהחרגה יוצא מתוך הנחה שבהזעקת עזרה יש הפללה כלפי הנהג, בעוד שאנו מנסים להגן על ערך הושטת העזרה.
חוה ראובני: אולי צריך לפתור את בעיית ההפללה בדרך אחרת, שלא על חשבון הזעקת העזרה.
יפעת רווה: אם הבן בגיל 50 והאבא בן - - -?
ישי שרון: - - - זה קשור למידת הציפייה.
חוה ראובני: - - - והבן בגיל 25 יהיה גם כן, והאישה שיזעיקו עזרה.
חוה ראובני: אולי צריך לוודא שזה לא יגרום להפללה.
דוד רותם: איך אפשר לגרום שלא תהיה הפללה?
דוד רותם: הרי אם את מטלפנת למשטרה, או למגן דוד, מטלפון חסוי – המספר מופיע ויודעים מי טלפן.
דוד רותם: אז חוקרים אותי ושואלים מי נהג.
חוה ראובני: אבל יש אי קבילות של ראיות.
ישי שרון: זו לא רק ההפללה, זו מידת הציפייה.
ישי שרון: אתה מצפה שאדם יפעל בסיטואציה באופן מסוים, ושאתה רוצה להטיל עליו חובה - - -.
ישי שרון: חובה פלילית.
חוה ראובני: להטיל עליו חובה - - -, להזעיק עזרה למישהו שהרגע בן הזוג פגע בו בתאונה.
חוה ראובני: זה כל כך מרחיק לכת?
ישי שרון: באותה נקודה זו נראית סיטואציה קשה לאדם.
דוד רותם: יש על זה פסיקה.
יפעת רווה: אוקי.
יפעת רווה: יש הבדל בין קטינים - - -
ישי שרון: שוב, יש את העבירות הקיימות.
ישי שרון: בסיטואציה שבה יש שתיקה – קיימת הלכה.
ישי שרון: אם אתם רוצים להשתמש בעבירה הזו כדרך לעקוף את העבירה הזו, זה משהו אחר.
חוה ראובני: העבירה הזו נועדה לשפר את הסיכוי של הנפגע לקבל עזרה, גם אם הנהג מפר את חובתו.
חוה ראובני: הנהג הפר את החובה, אבל יש שם עוד מישהו.
אתי סגל: היא עשויה לעזור לנהג.
אתי סגל: פה הוא יוצא מפקיר - - - שהוא מבוגר אחראי.
זאב בילסקי: אני חושב שתנאים 3 ו-4 מכסים את כל מה שדיברנו.
דוד רותם: עזוב את תנאי 3.
דוד רותם: אני מדבר על תנאי 2.
זאב בילסקי: אני מדבר על תנאי 2.
זאב בילסקי: אם נוריד את תנאי 2, יש לנו כיסוי בתנאים 3 ו-4.
זאב בילסקי: החרגנו בני משפחה וקטינים.
דוד רותם: תיכף נצביע על תנאי 2, כי אני מעוניין בו.
זאב בילסקי: אז כל השאר מתייתר.
משה כחלון: למה אתה תומך בתנאי 2?
דוד רותם: אם מדובר בנהג של קצין בכיר, או איש - - -, ופרנסתי תלויה בו, - - -
משה כחלון: אבל ניתנת כאן לגיטימציה לאותו איש חשוב, שאני לא חושב שאני - - -
דן שני: לגבי תנאי 2, יושב הראש דוד רותם מדבר על דוגמא קיצונית של אלוף.
דן שני: אבל יכול להיווצר מצב של מפקד טירונים, או פער יותר נמוך.
דן שני: למשל שני עובדים שאחד ממונה על השני.
דן שני: גם במצבים האלה חשוב לא לשדר מסר של פטור מאחריות, ואם יהיה פטור אנחנו ניתן לגיטימציה.
דן שני: מנגד, ככל שתהיה סנקציה פלילית על מקרה כזה, יהיה לו תמריץ לדווח והצדקה מול המפקד שלו.
דן שני: אם יהיה פטור, המפקד שלו יהיה זכאי לצפות ממנו שלא ידווח.
ישי שרון: השיח פה רציונאלי, כאילו יש לו - - -
זאב בילסקי: חבר הכנסת משה מטלון מצביע איתי.
דוד רותם: חבר הכנסת משה מטלון לא יכול להצביע.
זאב בילסקי: למה הוא לא יכול להצביע?
דוד רותם: נכון, הוא יכול להצביע.
דוד רותם: במקום חבר הכנסת דני דנון.
זאב בילסקי: אז תנאי 2 יורד בשלב זה.
יפעת רווה: עניין הגיל משמעותי יותר.
דוד רותם: נגיע לגיל, עכשיו אני בתנאי 2.
דוד רותם: מי בעד להוסיף את החריג הזה?
זאב בילסקי: אל תעלה להצבעה.
דוד רותם: אני מעלה להצבעה, מי בעד?
דוד רותם: הצבעה בעד תנאי 2 לסעיף 64א1 – 1 נגד – 2 נמנעים – אין התנאי לא נתקבל.
דוד רותם: תנאי 2 לא התקבל.
דוד רותם: תנאי 3.
אפרת חקאק: התנאי השלישי האפשרי הוא להחריג קטינים מתחת לגיל 16.
אפרת חקאק: אפשר גם להחריג קטינים מתחת לגיל 16 רק כאשר הנהג מבוגר יותר, לדוגמא ילד בן 15 שנוסע עם ילד בן 17, אולי לא נרצה להחריג אותו.
יפעת רווה: זה לא ריאלי.
חוה ראובני: זה לא רלבנטי.
אפרת חקאק: אפשר גם להחריג כל קטין מתחת לגיל 16.
אפרת חקאק: יש כמה אופציות.
משה כחלון: זו החרגה הגיונית.
דוד רותם: אם מחריגים קטין מתחת לגיל 16, או קטין שהנהג הוא ההורה שלו.
יפעת רווה: אם זה לא ההורה שלו, תעמיד ילד בן 14 לדין?
דוד רותם: אם הוא בן 16.5, תעמידו אותו לדין?
דוד רותם: אתם תעשו עסקת טיעון.
יפעת רווה: אני לא מעמידה לדין.
דוד רותם: את מבחינתי המדינה.
זאב בילסקי: זה בסדר, יושב הראש דוד רותם, ניתן להשאיר את זה כך.
דוד רותם: איך להשאיר?
זאב בילסקי: כמו שזה.
אפרת חקאק: כל קטין מתחת לגיל - - -
זאב בילסקי: גם בתנאי 3, וגם ב - - -
דוד רותם: מה עם תנאי 4?
זאב בילסקי: אני חושב שאפשר להשאיר את תנאי 4.
דוד רותם: דהיינו להחריג הורים, ילדים ובני זוג.
דוד רותם: כאן לא צריך להתקשר.
חוה ראובני: זאת החרגה רחבה מאד.
יפעת רווה: להחריג שהם לא יצטרכו להעיד?
חוה ראובני: הם לא יחויבו לדווח.
חוה ראובני: נסיעות של בני משפחה יחד, שכיחות מאד.
יפעת רווה: זה מוגזם.
יפעת רווה: נוצר מצב הפוך שאנחנו מחמירים יותר מהמציעים אבל אם מישהו שוכב שם ובגלל זה הוא עלול למות, אז גם אשת הנהג, או בעלה של הנוהגת, מבקשים בסך הכול להודיע.
יפעת רווה: זה לא אומר שהם יעידו.
אפרת חקאק: ברור שיש מתח בין החובה המוסרית על בן הזוג, והוא חייב להתקשר.
יפעת רווה: כאן ההצעה להחריג גם בן זוג.
אפרת חקאק: נכון, השאלה למה אנו מצפים מבן הזוג, מההורה, או מהילד כשהוא יודע שההתקשרות שלו תפליל את קרובו.
אילן גרודסקי: אינני משפטן, אבל האם במקרים של אלימות במשפחה, או סטייה מינית חריגה במשפחה, יש חובת דיווח על הילד?
אילן גרודסקי: אז צריך להחיל אותו גם בתאונת דרכים.
אתי סגל: על הילד יש חובת דיווח?
זאב בילסקי: אין חובת דיווח.
יפעת רווה: הרבה מהסיטואציות זה כאשר שני בני הזוג יושבים ברכב - - -
זאב בילסקי: אני רוצה להקל על יושב הראש דוד רותם.
דוד רותם: אז תוריד את הסעיף הזה.
אפרת חקאק: אז התנאי היחיד שהוועדה הוסיפה זה שכל קטין מתחת לגיל 16 לא יעמוד לדין.
ישי שרון: אנחנו מדברים על קמפיינים חינוכיים ומודעות.
ישי שרון: אולם העבירה הזו, אינני יודע מי האחראי על זה, חייבת להגיע למודעות הציבור.
משה כחלון: אתה צודק.
עמי רוטמן: יש את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
עמי רוטמן: - - - הרשמי של המדינה.
ישי שרון: זה יפה לומר, אבל אנשים צריכים לדעת אילו חובות מוטלות - - -
משה כחלון: כל זה לא יהיה שווה, אם לא נביא למודעות.
דוד רותם: עמותת "אור ירוק" עושה קמפיינים.
עמי רוטמן: אני שב ומזכיר את הגוף של המדינה – הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
דוד רותם: מדוע שאטיל חובות על המדינה?
דוד רותם: יש עמותות שאני רואה אותן בתקשורת, אז אני מטיל עליהן.
אילן גרודסקי: הן עושות את זה בהתנדבות.
דוד רותם: ההתנדבות חשובה.
חוה ראובני: יושב הראש דוד רותם החליט על העונש לגבי סעיף 64א - - -?
דוד רותם: תיכף נגיע לעונש.
דוד רותם: אני חושב שמחצית העונש הקבוע בסעיף 64א(ב) ו-(ג), זה נכון.
ישי שרון: יש בעיה בעניין הזה.
ישי שרון: אם אנחנו מסכימים שאנחנו קובעים עבירה הפחותה מעבירת סיוע להפקרה, שבה יש תרומה ומודעות לביצוע העבירה.
ישי שרון: זו עבירה פחותה יותר.
ישי שרון: הרי העונש היום על סיוע הוא מחצית מהעונש על העבירה.
ישי שרון: לכן יש פה חוסר התאמה בין עונש זהה, בעצם, בין הסיוע, שתורם לביצוע העבירה, לגבי עונש שהוא פרופר על חובת דיווח, במיוחד כשאני מסתכל על חובות דיווח אחרות.
דוד רותם: הבנתי את דבריך, אתה צודק.
דוד רותם: פה העונש צריך להיות מחצית מהעונש הקבוע בסעיפים 64א(ב) ו-(ג) פלוס 90 יום.
דוד רותם: זה לא יכול להיות כמו בסיוע רגיל.
דוד רותם: זו עבירה בפני עצמה שאני רוצה להטיל בגינה עונש.
דוד רותם: במקום לכתוב – 3 שנים ו-9 חודשים, דיברתי על מחצית.
דוד רותם: זה יותר נוח ניסוחית.
דוד רותם: זו עבירה לא כסיוע, ואני רוצה להפוך אותה לעבירה חמורה בפני עצמה.
יפעת רווה: לעניין סעיף 3, הוחל החריג של עד 16 שנים?
אפרת חקאק: - - - מתחת לגיל 16.
אפרת חקאק: בלי התוספת של - - -
יפעת רווה: בלי כשרות - - -
דוד רותם: אני אציע להחמיר את העונש מעבר למחצית, בכדי לפתור את הבעיה של - - -
ישי שרון: לא, אני חושב שהעבירה הזו פחותה מחומרתה מעבירת סיוע.
דוד רותם: היא פחותה?
דוד רותם: אני חושב שהיא הרבה יותר.
ישי שרון: היא פחותה בחומרתה ממעשהו של שי ימיני - הוא תרם לביצוע העבירה, תוך ידיעה שמעשיו תורמים לביצוע העבירה ואף התכוון לתרום לביצוע העבירה.
ישי שרון: התכוון לתרום להפקרה.
ישי שרון: אני חושב שסיוע להפקרה, למשל אנשים שעוזרים בטשטוש האוטו, או עוזרים בארגון כרטיס טיסה ונוסעים איתו לצרפת – כן, הם עושים מעשים יותר חמורים.
דוד רותם: לו אני התביעה הכללית – אם האדם דימם למוות, הייתי מעמיד אותו - - -
ישי שרון: זה כמו שאקח חובת דיווח אחרת, למשל על ביצוע עבירת מין במשפחה.
ישי שרון: אם ידוע לי על ילד שפוגעים בו, אני חייב לדווח לרשויות.
ישי שרון: אני חושב שהמעשה שלי חמור, אבל חומרתו פחותה אם אני מסייע לאותם מעשים.
דוד רותם: אבל כאשר נחיל את זה רק על העבירות החמורות, אז אתה הופך להיות שותף לעבירה החמורה כי האיש דימם למוות, ועל זה אני רוצה להעניש.
דוד רותם: הרי אני לא מחיל את זה בעבירת הרשלנות – רק בסעיפים 64א(ב) ו-(ג).
זאב בילסקי: חבר הכנסת אורי מקלב עזב את ישיבת ועדת הכספים באמצע הדיון על דו"ח ועדת טרכטנברג.
דוד רותם: חבר הכנסת זאב בילסקי, אתה רוצה לנהל את הישיבה?
אורי מקלב: אמרתי זאת לחבר הכנסת זאב בילסקי, ואני אומר בקול – עזבתי את ועדת הכספים שדנה בדו"ח טרכטנברג.
אורי מקלב: לדעתי הדיון של מי יחיה ומי ימות, חשוב יותר מהדיון – על מי יהיה עני ומי יהיה עשיר.
אורי מקלב: לכן באתי לכאן לתמוך בהצעת החוק.
דוד רותם: הצבעה בעד הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104) (החמרת הענישה בעבירת הפקרה), התשע"א-2011 – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.
דוד רותם: הצעת החוק נתקבלה פה אחד.
דוד רותם: חבר הכנסת משה מטלון, מה רצית להגיד?
משה כחלון: אני רוצה להודות לך.
משה כחלון: אנחנו רואים הפקרה שהפכה להפקרות.
משה כחלון: תופעה שאנחנו לא יכולים לחיות איתה כחברה.
משה כחלון: החוק הזה יביא מסר אמיתי, חינוכי, ראוי.
משה כחלון: ביקשנו יותר, אבל הסתפקנו בהחמרה כפי שהיא.
משה כחלון: אני מקווה שמיד עם כינוס המושב הבא, החוק הזה יעלה לקריאה שנייה ושלישית ואין לי ספק שהוא יעבור פה אחד במליאת הכנסת.
דוד רותם: אתם מבקשים הסתייגות דיבור, כי אחרת במליאה לא תוכלו לדבר.
משה כחלון: אוקי.
דוד רותם: חבר הכנסת זאב בילסקי, מה אתה רוצה להגיד?
זאב בילסקי: אני רוצה להודות לך היושב ראש דוד רותם על אופן ניהול החקיקה ועל המהירות.
זאב בילסקי: עשית זאת כמו שאתה יודע לעשות כשאתה מחליט.
זאב בילסקי: היום יצא מפה מסר חד וברור.
זאב בילסקי: עד היום היתה חובה מוסרית והומאנית, ומהיום ידע כל נהג העולה על הכביש שאם יהיה מעורב בתאונה, מוטלת עליו גם חובה חוקית לעצור, להגיש עזרה - - -
דוד רותם: להזעיק עזרה.
זאב בילסקי: להזעיק עזרה.
זאב בילסקי: בנסיבות העניין להגיש עזרה, לפי החוק.
זאב בילסקי: זה מסר שאנחנו חייבים לדאוג שמשרד התחבורה, באמצעות הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יעביר אותו הלאה.
זאב בילסקי: יחד עם זאת אני רוצה לומר כי החוק הזה מביא לראשונה – וכפי שאמרת: אין לכך תקדים בעולם – שמי שיושב באוטו, חלה עליו חובה לדווח.
זאב בילסקי: זה לא היה, והמסר יצמצם את ההפקרה, מכיוון שהיושב באוטו ידע שמוטלת עליו חובה, והוא לא מסתכל על מה שקרה ועובר על כך לסדר היום.
זאב בילסקי: זה מסר מאד חשוב, ולו גם בהיותי יושב באופוזיציה, אם זה הדבר היחידי שהייתי עושה עד עכשיו, זה היה שווה את כניסתי לכנסת.
אורי מקלב: בימים אלה שאנשים רוצים לצבור זכויות, אז מגלגלים זכות על ידי זכאים.
אורי מקלב: חברי הכנסת זאב בילסקי ומשה מטלון אינם נוהגים באופן של פגע וברח, והם לא מציעים הצעת חוק שאינה שייכת להם ונעלמים.
אורי מקלב: הם מלווים את נושא תאונות הדרכים לאורך השנים בהתמדה ראויה לציון, וזה חלק משרשרת פעולות שהם עושים בנושא.
אורי מקלב: החוק עבר בזמן קצר.
אורי מקלב: יש חוקים שנוצרים בגלל תופעה שמתרחשת, ועם הזמן הדברים חולפים.
אורי מקלב: לצערנו, אנחנו רואים שהתופעה אינה חולפת אלא מתעצמת, ולכן החוק נוגע גם לימים האלה.
אורי מקלב: נקווה שזה ישפיע.
דוד רותם: גמר חתימה טובה ושנה טובה.
דוד רותם: על סדר היום הצעת חוק בית הדין לעבודה (תיקון מס' 39), התשע"א-2011, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: אנחנו נתחיל להתקדם עם החוק הזה.
דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, אולי נתחיל לקרוא אותו?
נעמה מנחמי: נתחיל לקרוא אותו.
נעמה מנחמי: אני מקווה שבפני
נעמה מנחמי: כם נמצא הנוסח המשולב שנראה לי שיהיה נוח לקרוא אותו יותר מאשר את הצעת החוק.
נעמה מנחמי: התיקון הראשון הוא בסעיף 5 שכותרתו נשיא בית הדין הארצי וסגנו.
נעמה מנחמי: ההצעה כאן לכל אורך הסעיף היא לשנות את זה כך שזה יהיה "והמשנה לנשיא" במקום לסגן הנשיא, בהתאמה לערכאה של בית המשפט העליון.
דוד רותם: יש בבית המשפט המחוזי יש משנה לנשיא בית משפט מחוזי או יש סגן נשיא?
נעמה מנחמי: במחוזי יש סגן.
דוד רותם: עם כל הכבוד לבית הדין הארצי לעבודה, הוא עדיין לא בית משפט עליון.
דוד רותם: יכול להיות שצריך לקדם אותו, אבל בינתיים הוא לא בית המשפט העליון.
דוד רותם: צריך להשאיר את ההבחנה כי עם כל הכבוד, עדיין אפשר אחרי בית הדין הארצי לעבודה לעתור לבג"צ, דבר שאי אפשר לעשות לבג"צ עם בית הדין לעבודה.
דארין דניאל: בתוך מערכת בתי הדין לעבודה, באמת בית הדין הארצי הוא הערכאה העליונה בהשוואה לבתי משפט רגילים.
דארין דניאל: מכוח האנלוגיה הזאת ביקשה הנשיאה.
דוד רותם: האנלוגיה הזאת נהדרת.
דוד רותם: מה קורה בבית הדין הרבני, בבית הדין השרעי ובבתי הדין הדתיים?
דארין דניאל: אין בכלל סגני נשיאים אלא יש שופט ראשי בבית הדין הרבני.
דוד רותם: דיין ראשי.
דארין דניאל: סליחה, דיין ראשי.
דוד רותם: אני מתכוון לבית הדין הרבני הגדול.
דוד רותם: יש משנה לנשיא?
דוד רותם: יש נשיא בית הדין הרבני הגדול ואני שואל האם יש לו משנה או יש לו סגן.
דארין דניאל: לא, אין, אבל שם זאת מערכת הרבה יותר קטנה.
דוד רותם: מה זה מעניין אותי הגודל?
דוד רותם: אם את נותנת לי אנלוגיה שזאת הערכאה העליונה, שימי את זה בכל הערכאות העליונות.
דוד רותם: אנחנו לא מדברים על הערכאות.
דוד רותם: יש רק ערכאה עליונה אחת והיא בית המשפט העליון, בה יש נשיא ומשנה לנשיא.
דוד רותם: בכל יתר המקומות יש סגן נשיא.
דארין דניאל: אם כן, הוועדה לא אישרה את התיקון המוצע.
דוד רותם: לא מאשרת את התיקון הזה.
נעמה מנחמי: הסעיף הבא שמוצע לתקן הוא סעיף 6 ואני אקרא את המשולב.
נעמה מנחמי: 6.
נעמה מנחמי: נשיא בית הדין האזורי וסגנו (א) נשיאים וסגני נשיאים של בתי דין אזוריים יתמנו בידי שר המשפטים ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בהסכמת נשיא בית הדין הארצי לעבודה, מקרב השופטים של בתי הדין האזוריים.
נעמה מנחמי: התיקון המוצע הוא תיקון מבהיר של בתי הדין האזוריים כדי שיהיה ברור שזה לא בהכרח מאותו בית דין אזורי.
נעמה מנחמי: הדגשתי בנוסח המשולב גם את הנושא של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
דוד רותם: פנו אלי בעניין הזה.
דוד רותם: יש מי שמתחנן לא לגעת בשר התעשייה, המסחר והתעסוקה כי נורא חשוב לו.
דוד רותם: הם באים לוועדה לבחירת שופטים והם מתחלפים לשלוש דקות.
דוד רותם: אני מסכים אתך שהיה צריך לתקן את זה אבל יש בעייתיות בדבר אחד.
דוד רותם: זאת הצעת חוק ממשלתית ושני השרים הם חברים בממשלה, והממשלה אומרת שהיא לא רוצה לתקן את זה ושנשאיר את זה.
נעמה מנחמי: לאורך החוק שנקרא, אני כן אשמח אם ננסה להבחין בין סעיפים קיימים אותם ברור לי שהוועדה לא מעוניינת לתקן לבין סעיפים חדשים והסדרים חדשים כאשר שם אני חושבת שיש מקום לדון בשאלה האם ראוי לשלב את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה בסעיפים או בהסדרים שעדיין לא היו קיימים.
דוד רותם: אנחנו נגיע לסעיפים האלה ואז מראש תאמרי למשרד המשפטים שיבדוק את זה ספציפית ולא באופן גורף.
נעמה מנחמי: נבהיר לגבי סעיף 7, זה גם הופיע קודם לכן, שהכוונה ב"שר העבודה" היא לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נעמה מנחמי: הייתה חלוקת סמכויות וסמכות שהייתה אמורה לעבור לשר הרווחה, בסופו של דבר לא עברה, כך שבכל המקומות בהם מופיע כאן שר העבודה, הכוונה היא לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
דבורה ספיר אליעזר: לא כל כך ברור לי.
דבורה ספיר אליעזר: חלוקת הסמכויות הייתה כך שבהחלטת ממשלה הוחלט להעביר את הסמכויות לפי חוק בית הדין לעבודה לשר התעשייה ולא לשר הרווחה.
נעמה מנחמי: זה מה שאמרתי.
נעמה מנחמי: יכול להיות שלא הייתי מספיק ברורה.
נעמה מנחמי: סעיף 8, מעמדו של שופט בית הדין.
נעמה מנחמי: (א) על שופט יחולו הוראות סעיפים 5, 7, 8, 9 עד 14 לחוק יסוד: השפיטה.
נעמה מנחמי: מוצע כאן להוסיף את סעיף 11.
דוד רותם: 9 עד 14 כולל גם את 11.
נעמה מנחמי: 9 עד 14 כולל גם את 11.
נעמה מנחמי: הנוסח הקודם היה 5, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14 ולא כלל את סעיף 11.
נעמה מנחמי: אני כבר כתבתי 9 עד 14, כי ברגע שהוספנו את 11, אין סיבה שלא.
נעמה מנחמי: למעשה אפשר לכתוב 7 עד 14.
נעמה מנחמי: זה כולל את סעיף 11 של ייחוד כהונה.
דוד רותם: עד עכשיו לא היה ייחוד כהונה?
נעמה מנחמי: היה אבל עד עכשיו סעיף ייחוד הכהונה הופיע כסעיף 9 בחוק בית הדין עצמו ולא תוך הבחנה לחוק יסוד: השפיטה.
נעמה מנחמי: אפשר לפרוטוקול לקרוא את הסעיף הקודם של ייחוד הכהונה: "שופט לא יהיה חבר הכנסת, המועצה של רשות מקומית או כל גוף נבחר של ארגון עובדים או ארגון מעבידים או חבר הנהלת ארגון כאמור ולא יהיה מועמד לחברות כאמור.
נעמה מנחמי: אולם רשאי הוא, בהסכמתו ובהסכמת שר המשפטים ושר העבודה, למלא באורח זמני תפקיד אחר מטעם המדינה או למלא תפקיד ציבורי אחר, אם לדעתם ולדעת נשיא בית הדין הארצי אין הדבר פוגע במעמדו כשופט".
נעמה מנחמי: כשמוצע לתקן ולהוסיף את סעיף 11, מתבקשת תוספת כך שיקראו את חוק יסוד: השפיטה בשינוי זה.
נעמה מנחמי: "בסעיף 9(א) לחוק יסוד: השפיטה, אחרי "אלא בהסכמת נשיא בית המשפט העליון" יקראו "ונשיא בית הדין הארצי"".
נעמה מנחמי: כלומר, העברת שופט ממקום המושב תיעשה גם בהסכמת נשיא בית המשפט העליון וגם בהסכמת נשיא בית הדין הארצי.
דוד רותם: לא יועבר שופט דרך קבע ממקום כהונתו לבית משפט במקום אחר אלא בהסכמת נשיא בית המשפט העליון.
דוד רותם: למה צריך את בית המשפט העליון כאן?
דארין דניאל: זה מה שיש בחוק יסוד: השפיטה.
דוד רותם: צריך לכתוב סעיף.
דוד רותם: מחר בבוקר יבקשו להעביר שופט ויהיה מי שיגיד שצריך הסכמת גם נשיא בית המשפט העליון וגם נשיא ביצת הדין הארצי.
אורית זוארץ: צריך את שניהם.
דוד רותם: גם את שופט בית הדין לעבודה?
דוד רותם: לא מסכים.
אורית זוארץ: אם אתם לוקחים סעיפים מחוק יסוד: השפיטה, אני חושבת שזה נכון לא לגרוע מהאחריות הכוללת של נשיא בית המשפט העליון על מערכת השיפוט כפי שהיא משתקפת בחוק יסוד: השפיטה.
אורית זוארץ: יחד עם זאת, יש כאן איזושהי מערכת ייחודית עם ניהול ייחודי.
דוד רותם: זאת שאלה אדמיניסטרטיבית.
דוד רותם: זאת לא שאלה שיפוטית.
אורית זוארץ: זה ברור, אבל זאת שאלה אדמיניסטרטיבית שנוגעת מצד אחד לכלל מערכת המשפט וכמובן באופן ספציפי יותר למערכת של בית הדין לעבודה.
אורית זוארץ: בסופו של דבר אני חושבת שברגע שאנחנו כוללים את חוק יסוד: השפיטה, זה גם יותר קוהרנטי, זה יותר נכון וזה יותר משקף את "החברות" של בית הדין לעבודה במשפחת בתי המשפט לא לגרוע מן הסמכות של נשיא בית המשפט העליון.
דוד רותם: את תלכי הביתה ותבדקי מבחינה קוהרנטית את המערכת וכל אותן מלים יפות שאמרת.
דוד רותם: למה בוועדה לבחירת שופטים, כשהיא בוחרת שופטים לבית הדין לעבודה, מתחלף השר?
דוד רותם: מחר בבוקר יבקשו גם את נשיא בית הדין הארצי לעבודה שיחליף את נשיאת בית המשפט העליון שם כי אלה דברים ספציפיים.
דוד רותם: אם אנחנו מדברים על קוהרנטיות, אותה ועדה בוחרת את כולם.
אורית זוארץ: אין ספק שכמו שאמרתי קודם, יש כאן בעצם שני רכיבים בשיקול הדעת.
אורית זוארץ: זה נכון גם לגבי הנושא הזה וגם לגבי הנושאים האחרים כמו הנושא עליו אנחנו הולכים עכשיו, הנושא של הניהול האדמיניסטרטיבי של בית הדין בהיבט של העברת שופט.
אורית זוארץ: מצד אחד זה בית משפט במשפחת בתי המשפט הכללית אבל גם לא עד הסוף כי חוק יסוד: השפיטה לא חל כמו שהוא עליו אלא באמת מחילים סעיפים ספציפיים.
אורית זוארץ: זה נובע בגלל שבאמת בכל זאת זה בית משפט מיוחד עם מאפיינים ייחודיים.
אורית זוארץ: אני מסכימה שלגבי כל נקודה אפשר להתלבט בשאלה מה יותר נכון, להדגיש יותר את הפן של הייחוד או להדגיש יותר את הפן של החברות במשפחת, נקרא לזה כך, בתי המשפט, כפי שקראתי לזה קודם.
אורית זוארץ: אני חושבת שדווקא בסיטואציה בה אנחנו מחילים סעיף מתוך חוק יסוד: השפיטה, וזאת לא סיטואציה שאנחנו סתם דנים בה אלא אנחנו דנים בשאלה האם יותר נכון שיעשה את זה נשיא בית המשפט העליון ונשיא בית הדין לעבודה, ואז יותר נכון ויותר ראוי בעיניי לא לגרוע מהסמכות של נשיא בית המשפט העליון כפי שהיא באה לידי ביטוי בחוק יסוד: השפיטה כאשר אנחנו עוברים לבית הדין לעבודה.
אורית זוארץ: בעיניי זה מפחית מההיבט הזה של החברות.
אורית זוארץ: הרי לא מדובר כאן במשהו שהוא מאפיין ייחודי של בית הדין לעבודה מעבר להיבט האדמיניסטרטיבי המיוחד.
דוד רותם: אם את שואלת אותי, בכלל היה צריך להוציא את נשיא בית המשפט העליון מהסעיף הזה ולהעביר את הסמכות למנהל בתי המשפט.
דוד רותם: יש מישהו שמנהל את המערכת והוא יודע היכן הוא צריך שופטים.
אורית זוארץ: אבל הניהול של מערכת המשפט הוא מורכב ויש לו שני ראשים.
אורית זוארץ: יש היבטים מסוימים - כמובן רובם, רוב ההיבטים – שהם בידי מנהל בתי המשפט, אבל יש גם היבטים רבים שהם נתונים לנשיא בית המשפט העליון כמנהל של המערכת.
דוד רותם: כאשר מדובר בנושאים משפטיים, זה חשוב.
דוד רותם: לא הגיוני, אבל בזמן האחרון אני עושה הרבה דברים לא הגיוניים.
נעמה מנחמי: מכל מקום, אותה בקשה להוסיף את הסכמת הנשיאות הכפולה הייתה גם לגבי סעיף 11 לחוק יסוד: השפיטה.
נעמה מנחמי: הם ביקשו גם את סעיף 11 וגם את סעיף 9(א).
נעמה מנחמי: סעיף 11 עוסק בעיסוק נוסף והוא אומר: "שופט לא יעסוק בעיסוק נוסף ולא ימלא תפקיד ציבורי אלא לפי חוק ובהסכמת נשיא בית המשפט העליון ושר המשפטים".
נעמה מנחמי: כך כתוב בחוק יסוד: השפיטה.
דוד רותם: היה צריך מזמן לתקן גם את חוק יסוד: השפיטה.
נעמה מנחמי: בעצם כאן מתבקשת הסכמה כפולה של הנשיאות ושל שר המשפטים על תפקיד נוסף.
דוד רותם: זה לא תפקיד נוסף.
דוד רותם: זה לתת הרצאות באוניברסיטה.