GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: הוא קיבל הזמנה על כך שהוא יחליט מה הוא עושה.
רענן גלעדי: ברוב המקרים לא תהיה בעיה, אבל יש מקרים שבהם אנשים לא מודעים לחשיבות של הייצוג, ואם הסנגוריה לא מסבירה להם את זה, הם יבואו בלי ייצוג, וייכנסו לכלא סתם.
דוד רותם: לכן אני מוכן לתת, שהזמנתי אתכם, זה ייחשב כאילו הזמנתי אותו, ואתם תתפסו אותו, ותשכנעו אותו, כמה חשוב שיהיה לו סנגור.
רענן גלעדי: אנחנו כרשות מינהלית נעשה הכול כדי לאתר אותו, אבל אם אנחנו לא מצליחים לאתר אותו- - -
דוד רותם: אז אני לא צריך להודיע לכם.
דוד רותם: אתם לא מקבלים את זה רק בשביל התענוג.
רענן גלעדי: לאתר אותו זה לא תענוג שלנו.
רענן גלעדי: אנחנו ננסה, אבל אם לא נצליח?
יעל גויסקי אבס: ולמה לא ניתן במקביל לשלוח- - -
שירית בכר: הודעה במקביל הן לסנגור והן לנאשם?
דוד רותם: כתוב בתקנות שצריך למסור לעורך הדין, ולא מסרתי.
דוד רותם: מה הנפקות המשפטית?
רענן גלעדי: תקבע בתקנות מה הנפקות.
דוד רותם: אם אני קובע שזה לא מעלה ולא מוריד, אז חבל על הזמן, זה מיותר.
דוד רותם: אם אני קובע שלא מסרתי, ואז אין שימוע, המשמעות היא שזה מטיל חובה על עורך הדין להודיע.
דוד רותם: אלה שתי האפשרויות, אין אפשרות ביניים.
דוד רותם: אם אני מוסר לעורך הדין, אני מטיל עליו חובה; אם הוא לא רוצה לקבל את החובה, אני לא רוצה למסור לו.
רענן גלעדי: הוא רוצה לקבל את החובה באותם מקרים שבהם יש בינו לבין הלקוח יחסי עורך דין-לקוח.
דוד רותם: אם כך, אני לא רוצה להטיל עליהם חובה וצורך להודיע לעורך הדין, כשאין ביניהם קשר בכלל.
רענן גלעדי: בכל מקרה, אם אלה שתי האפשרויות, צריך להגיד שהמסירה לעורך הדין, לא תהיה לה נפקות.
דוד רותם: אז אני לא רוצה לחייב אותם למסור לעורך הדין.
רענן גלעדי: כמה שימועים מתקיימים היום ללא ייצוג?
דוד רותם: גם הסנגוריה וגם לשכת עורכי הדין לא מוכנים לקבל את האחריות- - -
אילת טל: לשכת עורכי הדין הבינו.
דוד רותם: השאלה, אם הם מוכנים לקבל את האחריות.
דוד רותם: אם לא, לא צריך למסור.
רענן גלעדי: אמרנו שאנחנו מוכנים לקבל את האחריות, אבל עד המקום שבו אנחנו לא מצליחים לאתר.
דוד רותם: אתם לא מצליחים לאתר, אז אני לא צריך למסור לכם.
רענן גלעדי: הרי גם הם מנסים לאתר, ויכולים לא להצליח לאתר.
אילת טל: גם אחרי שיש הפסקה מינהלית, הוא זכאי להגיש- - -
רענן גלעדי: אבל אם אתם לא מאתרים אותו, ואחרי שנה או שנתיים או חמש שנים – היה לי לקוח שחמש שנים לא איתרתם אותו, ואז אתם מאתרים אותו – לא משנה מה הוא יגיד בשימוע, הוא ייכנס.
רענן גלעדי: את הדבר הזה אפשר למנוע על-ידי זה שעורך הדין מראש יוכל ליצור אתו קשר.
דוד רותם: ואם עורך הדין לא יכול ליצור אותו קשר?
רענן גלעדי: אז אנחנו באותו מצב, אז לא הרענו את המצב, רק הרווחנו אפשרות לשפר.
דוד רותם: אין לעורך הדין שום חשיבות בנושא הזה: האיש יודע שהוא נידון למאסר, הוא צריך לעשות עבודות שירות.
דוד רותם: אם עורכי הדין רוצים לקחת על עצמם אחריות – בבקשה.
יעל גויסקי אבס: אנחנו רוצים במקביל.
דוד רותם: אתם רוצים שאם תאתרו – תאתרו; אם לא – לא, אבל במקביל, אם לא ישלחו לכם, השימוע לא יהיה חוקי.
רענן גלעדי: את הסיפא הזאת אפשר לא לעשות- - -
דוד רותם: אבל אני לא רוצה להטיל עליהם חובה לשלוח אליכם.
דוד רותם: הם צריכים להתחיל לחפש, מי הסנגור?
רענן גלעדי: לכן הצענו בדף קשר- - -
דוד רותם: בדף קשר שהם מוסרים יהיה כתוב, שהוא רשאי להיות מיוצג, שהוא ילך וישיג עורך דין.
רענן גלעדי: אבל שהוא יכתוב להם, לאיזה עורך דין לפנות.
רענן גלעדי: אם יש עורך דין שמייצג אותו- - -
דוד רותם: אז שהוא יפנה.
דוד רותם: למה הם צריכים לפנות במקומו?
רענן גלעדי: כי המצאה לעורך דין היא תמיד יותר בטוחה- - -
דוד רותם: המצאה לעורך דין, כאשר יש לזה נפקות משפטית.
דוד רותם: אם זה לא נפקות משפטית, לא צריך למסור לעורך דין.
ישי שרון: אני מבין שלגבי היידוע לעורך דין אין הסכמה, אבל לפחות לגבי הזכות של- - -
אילת טל: זאת לא זכות.
ישי שרון: זאת זכות.
ישי שרון: אם מסתכלים אפילו על פסק דין- - -
דוד רותם: אין לי בעיה: ותיערך לפי טופס 13 בתוספת.
דוד רותם: נא להוסיף בטופס 13 בתוספת- - -
אילת טל: כתוב.
ישי שרון: כתוב: "הנך רשאי להיות מיוצג".
ישי שרון: אפילו לא רשום: "בידי עורך דין".
דוד רותם: מה אכפת לכם שיהיה כתוב "הנך רשאי להיות מיוצג על-ידי עורך דין"?
ישי שרון: האם יש מחלוקת על זה שהוא זכאי להיות- - -
דוד רותם: אתה רשאי להיות מיוצג אף על-ידי עורך דין בהליך זה, ולהביא עמך מסמכים אשר יש בהם כדי לבסס את טענותיך.
ישי שרון: אנחנו גם הצענו שתצוין הזכות לפנות לסנגוריה הציבורית.
אילת טל: צריך לבדוק את זה.
קריאה: זאת גם ההערה של הלשכה במכתב של פרופ' קנת מן.
דוד רותם: אני לא מתרגש מההערות של הלשכה מסיבה פשוטה – ואם, נניח שאחר כך התברר שהוא לא זכאי להיות מיוצג על-ידי הסנגוריה, אז אחר כך הוא יבוא אליי בטענות – אמרת לי שאני זכאי, ואני לא זכאי.
רענן גלעדי: לא - הנך זכאי לפנות לברר זכאות.
דוד רותם: הוא זכאי גם לפנות לקנת מן ולפרו בונו - יש מיליון ואחד דברים.
רענן גלעדי: דווקא פרו בונו הוא לא מדויק בהקשר הזה, כי בהקשר הפלילי קודם כל הוא צריך להימצא לא זכאי על-ידי הסנגוריה, ורק אז הם יכולים להיכנס.
רענן גלעדי: צריך להיות "זכאי".
דוד רותם: אין בעיה – אתה זכאי להיות מיוצג אף על-ידי עורך דין.
רענן גלעדי: אסביר מה הרציונל של האפשרות הזאת: בניגוד להערכות ששמענו פה, לפחות מהניסיון המצטבר שלנו, יש תופעה של תת-ייצוג בשלב השימוע.
רענן גלעדי: בשלב העתירה הרבה פעמים- - -
דוד רותם: פתרתי לך את הבעיה - שיהיה כתוב: "אתה זכאי להיות מיוצג אף על-ידי עורך דין"- - -
ענת זוהר: אבל אין זכאות להיות מיוצג.
ענת זוהר: "רשאי".
ענת זוהר: היכן נקבעה הזכות להיות מיוצג בהליך של שימוע?
ענת זוהר: אנחנו לא מדברים כבר על חלק מההליך הפלילי; העונש כבר נגזר.
רענן גלעדי: זה הסנגוריה, כמו שמחליטה על כל מיני דברים- - -
ענת זוהר: אבל איפה זה כתוב?
ענת זוהר: אנחנו לא קובעים זכות בתקנות.
דוד רותם: יהיה כתוב: "אתה רשאי להיות מיוצג אף על-ידי עורך דין בהליך זה, ולהביא עמך מסמכים שיש בהם כדי לבסס את טענותיך".
דוד רותם: אני רוצה להוסיף: "אתה רשאי לפנות לסנגוריה הציבורית לבירור זכאותך".
אפרת חקאק: אז תכתבו גם מספר טלפון.
דוד רותם: אתה מוכן להירגע?
דוד רותם: קראתי לך לסדר כבר פעם שנייה.
מיכאל בן-ארי: אתה יודע שבהצבעה אני יכול להשתתף גם אם אתה מוציא אותי.
דוד רותם: לפחות לא תפריע עד ההצבעה.
דוד רותם: "לא הגיע עובד השירות לשימוע, על אף שהוזמן כאמור בתקנת משנה (א), יראו אותו כמי שויתר על זכותו לשימוע".
דוד רותם: ואם באותו יום הסבתא שלו נפטרה, הוא היה בהלוויה?
אילת טל: הוא יודיע.
דוד רותם: אז צריך לכתוב את זה – "לא הגיע עובד השירות לשימוע, על אף שהוזמן כאמור בתקנת משנה (א), יראו אותו כמי שויתר על זכותו לשימוע, אלא אם כן נימק את היעדרותו".
ענת זוהר: אבל זה פותח פתח להרבה מאוד מקרים של מניפולציות שהוא יכול לטעון לסיבות לכאורה מוצדקות.
ענת זוהר: הטופס נותן אפשרות למי שלא התייצב מטעמים מוצדקים, להגיע מייד למשרד של הממונה.
דוד רותם: "יראו אותו כמי שויתר על זכותו לשימוע, אלא אם כן נימק את היעדרותו בנימוקים סבירים", או משהו כזה.
ענת זוהר: זה פתח מאוד רחב.
דוד רותם: אני לא יודע למה זה ויתור בכלל.
דוד רותם: לא הגעתי, אז מה קרה?
אילת טל: זה המשחק שלהם.
דוד רותם: יכול להיות, אבל אני לא רוצה שזה יהיה ויתור.
אילת טל: צריך לזכור שזה חוק לאנשים לא נורמטיביים.
אפרת חקאק: אפשר לקבוע גם שהוא ויתר על הזכות לשימוע, והממונה רשאי לערוך לו שימוע בכל מקרה, שזה לא בדיוק אותו דבר.
ענת זוהר: נכון – רואים את זה כוויתור מצד עובד השירות, אבל הממונה רשאי לקבוע אחרת, זה העיקרון.
אפרת חקאק: ואז צריך לשנות את הטופס בעקבות זה.
לאה קליינר: אם הוא לא התייצב, אפשר תוך יומיים-שלושה, סביר שהוא יודיע מה קרה, ומישהו מת, או בבית חולים, סתם הוא היה בחופשה?
אפרת חקאק: הוא משאיר את שיקול הדעת אצל הממונה, אז הממונה יחליט, האם כן או לא לאפשר לו את השימוע בכל זאת.
אפרת חקאק: אם הוא חיכה חודשיים להגיד לו שמישהו נפטר, סביר להניח שהוא לא ייתן לו את זכות השימוע.
שירית בכר: אנחנו חושבים שצריך לתקן את זה, שיצוין במפורש, כי על הממונה על עבודות השירות ליידע את עובד השירות על זכותו לייצוג משפטי – שזה לא יהיה רשום רק בטופס, על הזכות שלו לייצוג, על זה שהוא רשאי- - -
דוד רותם: על זה דיברנו עכשיו, וזה מה שקבעתי.
דוד רותם: זה יהיה כתוב בטופס, שיודיעו לו.
שירית בכר: לא רק בטופס.
שירית בכר: להוסיף בגוף התקנה עצמה, שיש לו זכות- - -
דוד רותם: אין לו זכות, אלא הוא רשאי להיות מיוצג.
דוד רותם: ומה זה יעזור?
דוד רותם: איך יסבירו לו את זה?
דוד רותם: אני לא מסכים שזה יהיה רק בעל-פה.
דוד רותם: בנוסף, שזה יהיה כתוב בתקנה.
עודד ברוק: ב-13(ד) יהיה אפשר להקביל את זה לנימוקים שבגללם הוא רשאי להיעדר מעבודות שירות?
דוד רותם: נאמר שבאותו בוקר לא היו רכבות.
יעל גויסקי אבס: למה ב-13(א) לא מוסיפים "רשאי"?
דוד רותם: כי זה מופיע בטופס, ושם מיידעים אותו, שהוא רשאי להיות מיוצג, והוא רשאי לפנות לסנגוריה.
רענן גלעדי: כדאי שזה יהיה גם בתקנה.
רענן גלעדי: כי כך זה יקבל מקום יותר חשוב.
דוד רותם: איך הוא יידע אותו?
רענן גלעדי: גם בטופס וגם בתקנה, שיהיה כתוב.
רענן גלעדי: עם הטופס.
דוד רותם: אז זה מופיע בטופס, והטופס הוא חלק מהתקנה.
דוד רותם: אני רוצה לחזור לסעיף 10(5).
דוד רותם: אני רוצה להבין, למה אי-אפשר פה לקבוע, שאם מקום מגוריו של העובד הוא במרחק שעולה על X זמן ממקום השירות, אתם תיתנו לו במקום שמונה, לעבוד שש?
דוד רותם: נאמר שהוא נוסע שעה מהפזורה הבדואית לתל-אביב – זה המקום שמצאתם לו.
אילת טל: אם לאדם כזה יימצא מקום מתאים, לפי כל הפרמטרים, וזה כל כך קשה, מוצאים מקום של שש שעות, זה לא משנה, אם אני מחשבת לו את זה בגלל הנסיעות או ככה – מצאנו שש שעות.
אילת טל: אבל אם אנחנו מוצאים מקום של שמונה שעות, זה לא משנה אם הוא עובד עכשיו עוד חצי יום או משהו כזה.
אילת טל: מה שאדוני חותר אליו, אם אני מבינה נכון, זה שאני אחפש לאנשים מסוימים מלכתחילה שש שעות, כדי שעודף הזמן ייכנס נסיעות.
אילת טל: אבל אדוני, אנחנו יודעים, ואתה אמרת כל הזמן בחקיקה – דרך המלך שלנו בעבודות שירות זה שמונה שעות.
אילת טל: שש שעות זה או כי יש מעסיקים מסוימים, שזה השעות שלהם, או בגלל מקרים מסוימים של עובדי שירות, שלא יכולים לעבוד יותר מזה.
אילת טל: אבל אני לא יכולה בתוך כל הפרמטרים האלה, עוד להכניס את הסיפור הזה.
אילת טל: זה להתחיל לחפש עוד משהו – ההוא עבר עבירה כזאת, וכך מגורים, וכך מצבו הרפואי וכו', ואני צריכה למצוא לו מעסיק.
אילת טל: זה לא עניין שלי.
אילת טל: אני צריכה למצות את גזר הדין.
אילת טל: גזר הדין אומר מאסר בפועל, ובשבילי מאסר בפועל זה חמישה ימים בשבוע, שמונה שעות.
אילת טל: מצאתי שש שעות – זה גמישות שהחוק נתן לו.
אילת טל: אני לא יודעת להגיד הרי, ואז מישהו מחר יגיד לי: אני ככה, איזה מרחק- - -
דוד רותם: אני מבין את הטענה של חבר הכנסת בן-ארי.
דוד רותם: הוא אומר: בדרך כלל נותנים לאדם לעשות את עבודות השירות ליד הבית שלו.
אילת טל: הרבה יותר רחוק לפעמים.
אילת טל: ברור שזה לא חלק מיום העבודה.
אילת טל: הוא אומר: מלכתחילה תיתנו לאנשים כאלה רק שש שעות.
דוד רותם: נכון, ואז זה ייחשב להם כאילו שמונה, כי הם גם נסעו.
אילת טל: בכל מקרה זה לא ייחשב להם שמונה אלא שש, כי השעתיים- - -
דוד רותם: זה ייחשב יום.
אילת טל: מקריית ארבע לירושלים, ואדוני יודע, זה הולך הרבה יותר מהר מאשר מקומות אחרים.
דוד רותם: איפה זה קריית ארבע?
דוד רותם: את חושבת שאני יודע כמה זמן נוסעים מירושלים לקריית ארבע?
דוד רותם: זה חצי שעה נסיעה?
דוד רותם: תחשיבי להם את זה שעה.
דוד רותם: תחשיבי להם את זה כחלק מיום העבודה.
אילת טל: אדוני אומר לי: תמצאי מקום עבודה – או שהוא, נניח, עשרה ק"מ מהבית, ואם הוא מעל זה, תמצאי שש שעות.
אילת טל: אני חושבת שאין לי הפריבילגיה לעשות את זה.
אילת טל: מישהו יבוא ויגיד לי: את מצאת לו מקום 40 ק"מ מהבית, ולכן נתת לו מקום של שש שעות; אני נוסע 10 ק"מ, אבל אני עומד בפקקים שעה וחצי כל פעם בתחבורה הציבורית, ולי את לא מחשיבה את זה.
אילת טל: אין לזה סוף.
אילת טל: אני לא יכולה לעמוד בזה.
אילת טל: בחוק אין שום מקום שאומר שאני צריכה למצוא מקום עבודה קרוב למקום המגורים.
דוד רותם: אני אמצא דרך לפתור את העניין הזה.
מיכאל בן-ארי: אדוני, אני חושב שאתה כתושב יהודה ושומרון מבין את האפליה הבוטה שיש בסיפור הזה.
מיכאל בן-ארי: יש פה אפליה בוטה כלפי תושבי יהודה ושומרון, שהם אזרחי ישראל, והם עברו על החוק, אבל הם עדיין אזרחי ישראל, והם באו בטענה, שאין ביהודה ושומרון מקומות לעבודות שירות.
דוד רותם: שמעתי שאין דבר כזה.
דוד רותם: שמעת את הסנגוריה.
מיכאל בן-ארי: אין עבודות שירות.
מיכאל בן-ארי: היא אמרה את זה מפורשות.
דוד רותם: זה דרך שצריך לפתור אותה, אבל זה לא בתקנות.
דוד רותם: צריך ללכת בדרך הנכונה לכך שגם באזור יהודה ושומרון, גם בשטחים הכבושים, אפשר יהיה לעשות עבודות שירות.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מצאנו שמקומות אחרים אפשר היה למצוא בתקנות סעיפים שבהם היה אפשר לרכך את העניין – עבודה בחול המועד וכן הלאה.
מיכאל בן-ארי: גם פה היתה צריכה להיות התחשבות, כי זה בעצם דרישה של- - -
דוד רותם: אתה דורש ממני להכריח אותם, שאם יש מישהו שגר בשטחים הכבושים, צריך למצוא לו מקום עבודה של שש שעות, ואז אתה עשוי להביא למצב שאנשים לא יקבלו עבודות שירות, כי הם יגידו: אין לנו מקום, כי המקום שמצאנו לו הוא שמונה שעות, ועוד שעתיים – רוצה שנוריד לו את הנסיעות, לכן אני לא יכול לתת לו את המקום הזה, ואז תפגע עוד יותר.
דוד רותם: בבקשה, מה רציתם לגבי סעיף 13?
רענן גלעדי: לגבי כמה זמן מראש – הצענו שיהיה לפחות 14 ימים לפני המועד שנקבע לשימוע, תיתן ההודעה.
דוד רותם: אתה יושב בכלא, ונתתי לך חופשה, ולא חזרת, אז אתה כנס לכלא- - -
רענן גלעדי: צריך להיערך לשימוע.
דוד רותם: אל תיעדר מהעבודה ואל תביא אותי למצב שאחליט לעשות לך שימוע.
דוד רותם: אחת הטענות הקשות שהיו כלפי המפקח על עבודות השירות זה שאנשים חוגגים, לכן כל אחד עושה עבודות שירות לא ששה חודשים אלא זה לוקח להם שנה וחצי, ואת זה אני רוצה להפסיק.
דוד רותם: אדם צריך לדעת שהוא בכלא, ובכלא לא יוצאים לחופשות, אין שימועים ולא כלום.
דוד רותם: העובדה שנתתי לך את עבודות השירות, זה כי התחשבתי בך; אם אתה לא עומד בתנאים שלי – תחזור לכלא, ותגמור את ריצוי העונש שלך.
רענן גלעדי: אולי אני כן עומד בתנאים?
רענן גלעדי: זה יתברר בשימוע.
דוד רותם: אז שימוע, אבל לא צריך לתת לך שבועיים ימים, להתארגן לשימוע.
רענן גלעדי: צריך לתת לעורך דין, לאסוף חומר, לברר עובדות, לפנות לממונה, לקבל את כרטיס העובד.
ישי שרון: אפילו בשביל ללכת לסנגוריה הציבורית ולקבל ייצוג צריך כמה ימים – אולי לא 14, אבל- - -
אילת טל: לא בשביל זה אני צריכה לכתחילה לעשות דבר כזה.
ישי שרון: כמה זמן אתם מודיעים מראש היום?
אילת טל: נניח שיש איזה משהו, והוא בעבודה.
אילת טל: המפקח יכול להגיד לו: אתה ככה וככה - זה גם יכול להיות שבועיים, וזה יכול להיות גם בשבוע הבא.
רענן גלעדי: כי הוא צריך ללכת לסנגוריה, לברר זכאות לייצוג, למשל.
אילת טל: אז הוא יגיד: הלכתי לסנגוריה לברר ייצוג, ויידחו לו את זה.
אילת טל: היו לנו מקרים שקבעו עם עורך הדין, עורך הדין לא מתאים לו – ארבע פעמים אתה דוחה את השימוע, וזה עוד כשיש עורך דין, כי עורך הדין לא מתאים לו.
אילת טל: ואחר כך אנחנו ננזפים, למה זה לוקח זמן.
דוד רותם: נכון, אבל מה שאפשר לעשות פה, שההזמנה לשימוע תיעשה 72 שעות מראש.
דוד רותם: גזרו עליך מאסר, אז תגיד: אני רוצה שימוע, אני רוצה ערעור, ולכן אני דוחה?
דוד רותם: לא; הכלל הוא שאתה מבצע את המאסר מייד ברגע גזר הדין.
רענן גלעדי: כל המטרה של השימוע זה להראות - אולי אני צודק, אולי הממונה טועה.
דוד רותם: נכון, אז יש לך שלושה ימים להתארגן לזה.
רענן גלעדי: אי-אפשר בשלושה ימים להתארגן.
דוד רותם: אני עשיתי שימועים – התארגנתי תוך שעתיים.
רענן גלעדי: עדיף כבר להשאיר את זה כך.
אפרת חקאק: אם אנחנו נכתוב "72 שעות", האם הכוונה מהזימון בעל-פה?
דוד רותם: מהיום שהם מסרו לו את זה.
אילת טל: ואם שלחנו לו את זה בדואר?
אילת טל: חזקת מסירה יש לנו רק בהחלטה.
דוד רותם: אם אתם שולחים לו את זה בדואר, תשלחו לו את זה בדואר רשום, ואז מרגע המסירה.
אילת טל: אם שלחנו את זה בדואר רשום לכתובת שהוא מסר – 72 שעות, כי לא תמיד הוא לוקח.
דוד רותם: לא לקח – זה בעיה שלו.
דוד רותם: על זה יש חזקות בכל העניינים.
אפרת חקאק: אם הוא לא לקח, מאיזו שעה אתם מחשיבים 72 שעות?
דוד רותם: יש חזקה בחוק, בפקודת הדואר – יש משהו, שאם שלחתי בדואר רשום, רואים את זה כאילו זה נתקבל – ואין לי שום בעיה גם להוסיף את זה בתקנה.
דוד רותם: אני אוסיף את אותו נוסח שכתוב בחוק לגבי זה, אני אכניס פה בתקנה לגבי המסירה.
אפרת חקאק: וממתי אתה רוצה להחשיב את זה 72 שעות?
אפרת חקאק: אין עניין של השעות, זה פשוט חזקה שהוא קיבל.
דוד רותם: אז חזקה שהוא קיבל.
עודד ברוק: יש בתקנה.
עודד ברוק: ואז, מהרגע שהחזקה נכנסת לתוקף – 72 שעות.
דוד רותם: והכי טוב – תמסרו לו ביד במקום העבודה.
אילת טל: בהחלטה על עבודות שירות תישלח לו הודעה.
אילת טל: אם העובד לא החל בביצוע עבודות שירות וכו', תישלח לו הודעה בדואר רשום לכתובת המגורים שהודיע עליה לממונה.
אילת טל: נשלחה הודעה בדואר רשום, לפי פסקה זו, יראו אותה כאילו נמסרה לידי עובד השירות בתוך 14 יום ממשלוח ההודעה, אלא אם כן- - -
דוד רותם: 14 יום?
ישי שרון: זה 14 יום, כי יש לו 14 יום זמן להגיע עתירה.
דוד רותם: אני רוצה לרשום בתקנה, שאם נשלחה לו בדואר רשום, אז יש לו - 72 שעות אחרי זה, רואים אותה כאילו היא נמסרה לו, ואז יש לו עוד 72 שעות.
אפרת חקאק: יש עוד אופציה: בגלל שאנחנו גם מחייבים אותם להזמין אותו בעל-פה, אפשר לקבוע אולי 96 שעות מהזימון בעל-פה.
אילת טל: יש עובדי שירות שנעלמים.
דוד רותם: זה או זה או זה; אני לא רוצה שיזמינו רק בעל-פה.
ישי שרון: זה תמיד בכתב, ויכול להיות גם בעל-פה.
דוד רותם: אם מסרו לו בעל-פה, אני רוצה 72 שעות אחרי זה, ואם שלחו לו בדואר רשום, זה 72 שעות ועוד 72 שעות.
דוד רותם: גמרתי את התקנות.
ענת זוהר: הערה נוספת שהתקבלה הבוקר מהנהלת בתי המשפט – נבצר מהם להיות בדיון היום, אבל הם ביקשו שנעלה בקשה להוסיף תקנה שתחייב את הממונה על עבודות שירות להודיע בכתב לבית המשפט, שהנידון סיים לרצות את עונשו במסגרת עבודות השירות.
ענת זוהר: הסיבה שהם ביקשו את הבקשה הזאת, היא שכל עוד הנידון לא סיים לרצות את עונשו בעבודות שירות, הערבות והתנאים עדיין בתוקף.
ענת זוהר: לכן הם ביקשו יידוע- - -
אילת טל: קודם כל, אנחנו מודיעים, אבל זה נראה לי לא מתאים לתקנה, ששב"ס יודיע.
דוד רותם: אם לכם אין עם זה בעיה, לי ודאי אין בעיה.
עודד ברוק: אין התנגדות עקרונית; השאלה, אם זה צריך להיות בתקנות או בנוהל פנימי.
ענת זוהר: נראה שזה יותר מתאים לנוהל פנימי מאשר בתקנות.
מיכאל בן-ארי: זה צריך להיות בתקנות, לדעתי, אדוני היושב-ראש.
ישי שרון: לגבי תקנה 13(ז), הסיפא שמדברת על מסירת ההודעה על ההחלטה להפסיק את עבודות השירות, מדובר בהודעה בכתב?
ישי שרון: "תימסר לפי" מאפשרת גם הודעה בעל-פה?
אילת טל: הרישא מתייחסת לזה, שעל אף שאדם יקבל הודעה, קודם כל, ללא שיהוי, צריך להגיד לו את זה בעל-פה.
ישי שרון: האם כשמדובר על הסיפא- - -
דוד רותם: הסיפא מחייבת את הכתב.
דוד רותם: יש לכם הערות לגבי הטפסים?
רענן גלעדי: טופס 8, הטופס הכי חשוב.
אילת טל: נקודות שקיבלנו והוספנו – אחת, ב-3 זה רובריקה שנעשה: "המועמד מתאים לעבודת שירות", ומתחתיה רובריקה נוספת: "המועמד מתאים לעבודת שירות במגבלות:".
אילת טל: בסעיף 4 קיבלנו את העמדה שלכם, אבל לא במלואה: "הנאשם אינו מתאים לעבודת שירות נוכח קיומו של יסוד סביר לחשש לפגיעה בגופו או בחייו של אדם, לרבות בנאשם, בהתבסס על חוות דעת שניתנה על-ידי משטרת ישראל/שב"כ/שב"ס".
ישי שרון: בסעיף 4, האם עשיתם הבחנה בין מצב שבו יש יסוד סביר לחשש לפגיעה בגופו שלו, או לגבי פגיעה- - -
אילת טל: בשום אופן לא.
אילת טל: יש אפשרות אחר כך, אם רוצים לדעת את המידע, ויש פרוצדורה בחוק – הכנסנו פרוצדורה שלמה, אם מבקשים לחשוף ראיה וכו'.
אילת טל: מידע כזה זה לא מידע שאתה אפילו נותן ברמז אחר כך, פתוח; מידעים כאלה לא תמיד חושפים.
אילת טל: אם חושפים - טוב, אבל בטח לא אכניס את זה פה.
אפרת חקאק: ובטופס הזה צריך גם להוסיף את הרובריקה של פירוט הפעולות.
אילת טל: זה הוספנו עכשיו – "פירוט הפעולות שנעשו למציאת מקום" וכו' – זה ב-5.
אילת טל: אגב, ב-4 ביקשתם תאריך, שגם את זה אנחנו לא מכניסים בשום אופן.
אילת טל: במקרה שיהיה צורך, נכניס.
אילת טל: הם ביקשו ב-4, במקרים של חשש לפגיעה לאדם עצמו או לחיי אחרים וכו', אז אין לנו בעיה כבר הטופס הזה לרשום, על סמך איזו חוות דעת, אבל יש דברים שאני לא יודעת היום, אני לא יכולה לדעת, אם אני פותחת אותם, ובחוק הכנסנו כל כך הרבה סעיפים, פרוצדורה, לחשיפה וכו'.
אילת טל: אני לא רוצה פה לכתוב, לא ממתי המידע- - -
רענן גלעדי: לפעמים זה מידע ישן ולא עדכני.
רענן גלעדי: ואם זה מידע מלפני חמש שנים?
דוד רותם: אז אני סומך עליהם.
אילת טל: אז תבקש לחשוף.
דוד רותם: אני סומך עליהם שהם לא ייקחו מידע מלפני חמש שנים בשביל לכתוב חוות דעת.
רענן גלעדי: אבל זה מה שקורה בפועל – הרבה פעמים- - - דורו אני סומך עליהם.
רענן גלעדי: כשאתם תראו – תבקשו את המידע.
אילת טל: אם אנחנו מוצאים שהוא לא מתאים על סמך איזושהי חוות דעת, החוק אפשר לך לבקש לחשוף את זה - פרוצדורה שלמה שם.
רענן גלעדי: הצענו שיוסיפו בסעיף 4 הסבר, למה לא ניתן לקבוע מגבלות על ההתאמה, כי הרי החוק מדבר- - -
דוד רותם: כי הם לא רוצים לגלות לך מידע.
רענן גלעדי: אבל יש מצבים שבהם יש סיכון למישהו בתל-אביב, ואין בעיה שהוא יעשה את זה בצפון הארץ.
דוד רותם: לכן הכנסנו רובריקה, שהם צריכים לומר, מה הם עשו כדי למצוא לו מקום עבודה.
רענן גלעדי: לא, מדובר על שלב לפני כן – התאמה ומגבלות.
ענת זוהר: זה אמרנו, שלא נכניס את כל מה שאומר החוק לתוך התקנות.
ענת זוהר: התייחסנו לזה.
רענן גלעדי: אבל אני מדבר על נימוק, למה לא ניתן במגבלות.
ענת זוהר: אבל יש מקום לזה, יש אפשרות לפרט את הסיבה.
אילת טל: מתחת "המועמד מתאים לעבודת שירות" אמרתי שאנחנו מוסיפים רובריקה נוספת: "המועמד מתאים לעבודת שירות במגבלות:", כך שאם הוא מתאים במגבלות, מסמנים, ומסמנים, אילו מגבלות.
רענן גלעדי: ביקשנו נימוקים, למקרה שלא ניתן לקבוע מגבלות.
אילת טל: יש חוות דעת, הרבה פעמים זה לא חוות דעת שלנו, ואחר כך, אם רוצים, יצטרכו לפנות אלינו, ולראות מה.
רענן גלעדי: זה לא נותן לבית המשפט את התמונה המלאה.
אפרת חקאק: יש הערה לטופס 12 – זה כתוב בצורה לא מובנת – "תנאים" – לא ברור לעובד שירות, מה הוא צריך לעשות, מה הוא לא צריך לעשות.
אפרת חקאק: אני לא יודעת בדיוק מה אתם רוצים בטופס הזה.
רענן גלעדי: בטופס 8, בסעיף 5 הצענו להרחיב את ההסברים על סיבת הקושי במציאת מקום מתאים להשמה, כך ש- - -
דוד רותם: יש רובריקה שכתוב: "אחר"?
ישי שרון: התבחינים שכתובים בחוק הם שונים מאלה שנמצאים פה בטופס לגבי הקריטריונים להשמה.
אילת טל: לדעתי, נותן שם פירוט מאוד גדול.
ישי שרון: למה לא להשתמש בטרמינולוגיה של החוק?
דוד רותם: מה הטרמינולוגיה בחוק, שלא מצאת אותה פה?
ישי שרון: אי-הסכמה בכלל לא קשור להשמה.
אילת טל: זה לגמרי קשור להשמה.
ישי שרון: יש רובריקה נפרדת לאי-הסכמה, אבל זה לא עניין של השמה.
אילת טל: תתפלא – הרבה פעמים לא מוכנים מקומות מסוימים שמציעים להם.
אילת טל: זה מאוד קשור.
דוד רותם: מה יש בחוק, שאין לך פה?
רענן גלעדי: יש המבנה של הטופס, שהצענו אותו.
דוד רותם: אני שואל, אם יש לכם הערות על הטופס הזה.
רענן גלעדי: כן – העבירה שבה הורשע המועמד- - -
אילת טל: אין בעיה להכניס.
רענן גלעדי: הרשעות קודמות של המועמד – לא איזו עבירה, אלא האם סיבת הקושי היא העבירה.
רענן גלעדי: אחרת הנימוק פה אינו שלם; אתם לא נותנים לבית המשפט את התמונה המלאה, למה לא מצאתם מקום השמה.
אילת טל: אנחנו מקבלים.
רענן גלעדי: חוות דעת מטעם גורם טיפולי בעניין המועמד – כך זה מופיע בחוק; פה זה מופיע: נוכח חוות דעת קצין מבחן או הערכת מסוכנות, ולא מוסבר.
ישי שרון: פשוט לקחת את מה שכתוב בחוק.
ישי שרון: זה הערה גם של סגנון חקיקה.
רענן גלעדי: לפעמים גם שב"ס מפרשים חוות דעת כזאת בצורה מסוימת, והיא לא הפרשנות ההכרחית של חוות הדעת, כמו, למשל, לגבי מידת הפיקוח שצריך בזמן העבודה.
אילת טל: זה לא ישנה לך, איך אתה מנסח.
רענן גלעדי: לכן ביקשנו שיהיה כתוב, איך הממונה רואה את חוות הדעת.
דוד רותם: לא, זה הוא לא צריך לפרט.
דוד רותם: אם יש לו חוות דעת, הוא לא צריך לפרט.
רענן גלעדי: המסגרת שבה אנחנו מדברים זה על זה שהממונה אומר:
רענן גלעדי: לא הצלחתי למצוא מקום עבודה.
דוד רותם: לא הצלחתי למצוא, כי יש לי חוות דעת, והוא לא צריך לפרט, איך הוא הבין את חוות הדעת.
רענן גלעדי: זה המעסיק כאילו אומר שהוא לא מסכים להעסיק.
דוד רותם: הוא לא צריך לפרט, איך הוא הבין את חוות הדעת.
רענן גלעדי: צו פיקוח לפי חוק הגנה על הציבור, צו לפי חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת העבירה, הערכות שניתנו על המועמד בעבר לעניין אופן ביצוען של עבירות שירות קודמות, מצבו הרפואי ומוגבלויותיו של המועמד.
דוד רותם: זה בשל חוות דעת רופא לעניין מצבו הבריאותי או הנפשי - זה בדיוק מה שכתוב.
רענן גלעדי: כאמור בסעיף להלן.
רענן גלעדי: והסעיף של מתי עתיד להתפנות- - -
אילת טל: הוספנו.
דוד רותם: אתם צריכים לעשות לנו את פירוט הפעולות.
רענן גלעדי: ובנוסף, מתי עתיד להתפנות מקום - כך כתוב בחוק.
אילת טל: הוספנו: "מועד אפשרי להתפנות מקום מתאים להשמת המועמד".
אילת טל: וכתבנו – "פירוט הפעולות שנעשו למציאת מקום".
אפרת חקאק: ב-12, התנאים המקדמיים, זה לא ברור, אם אתם מדברים על עובד השירות, מה אתם מצפים ממנו לעשות עם סעיף 1 הזה?
ענת זוהר: זה הערה צורנית, לא הערת מהות, אלא פשוט לנסח את זה כך שיהיה ברור לעובד השירות, מה זה תנאים מקדימים; לכתוב לעובד השירות: "תנאים מקדימים להגשת הצהרה", למשל – שיהיה ברור, מה הוא אמור לעשות עם התנאים האלה.
אפרת חקאק: ואתם רציתם גם להוסיף טופס רפואי בעניין הזה.
אפרת חקאק: בטופס 13 אנחנו מתקנים כפי שאמרנו לפני כן - לא אקריא את זה שוב.
אפרת חקאק: ב-6 אני מציעה: במקום "להתייצב מייד", "עליך ליצור קשר מיידי".
אפרת חקאק: "להתייצב מייד" זה נשמע כאילו הוא חייב להגיע, ואז עושים לו שימוע מייד.
אילת טל: לסנגוריה היו הערות על הטפסים, לא?
ישי שרון: בעיקר לגבי טופס 8.
ישי שרון: חבל, כי פעם ב-15 שנה אנחנו מתקנים את התקנות האלה, וזו הזדמנות ליצור טופס שלא ייצור בעיות.
ישי שרון: הוא בהחלט שיפור של המצב הקיים- - -
אילת טל: מי שעוסק בפרקטיקה – אני מדברת על עבודות שירות, עם כל הפרקטיקה שהם הביאו מול עובדי השירות, מול בתי המשפט, מול כולם, וגם זה נבנה עם אנשי המחשבים כדי לבנות את זה בצורה- - -
רענן גלעדי: בניסיון הפרקטי של הסנגוריה לא נעזרתם.
דוד רותם: מה אנחנו עושים עם הנושא של היולדות?
עודד ברוק: הייתי מציע, מה שחייבת אשה לקחת כחופשת לידה – ששה שבועות, שבעה שבועות, אני לא זוכר .
ענת זוהר: אני חושבת שזה עשוי כאן לעורר בעייתיות, כי כאן יש בעיה עם זה שאנחנו מחייבים אותה להשלים את הימים האלה אחר כך – זה יכול ליצור בעיות במובן הזה, שבניגוד לעובדת רגילה, היא תחויב אחר כך להשלים את התקופה, והיא תראה את זה כפגיעה בה, ואני מניחה שהיא תתלונן על כך.
דוד רותם: תקבעו, מה הזמנים שאתם רוצים.
ענת זוהר: חודש.
אפרת חקאק: המינימום יהיה חודש, והיא יכולה עד 14 שבועות.
אילת טל: אני מציעה ארבעה שבועות.
אפרת חקאק: תשלחו לנו נוסח לעודכן.
ענת זוהר: בעקבות ההערה של המשרד לביטחון פנים, לעניין הערת הנהלת בתי המשפט, אנחנו חושבים שזה צריך להיקבע בנהלים ולא בתקנות.
דוד רותם: אז אתם לא רוצים להכניס את זה.
מיכאל בן-ארי: אתה עושה הצבעה עכשיו?
דוד רותם: איך שאתה רוצה.
מיכאל בן-ארי: אני מבין שיש פה הרבה דברים שחוזרים לניסוח סופי.
רענן גלעדי: אנחנו מתכוונים לפנות לייעוץ וחקיקה, לשר המשפטים, בעניין של פרק הזמן – הודעה לפני שימוע.
דוד רותם: אתם רשאים לפנות כמה שאתם רוצים.
דוד רותם: יש רק בעיה אחת - אחרי שאני מאשר את התקנות, הם צריכים לשנות את התקנות ממילא, ולהביא אותן לאישור.
דוד רותם: יש כמה נקודות שינסחו אותן מבחינת ניסוח – העקרונות נקבעו.
דוד רותם: ויש נקודה אחת, שהם חייבים להסדיר לי עוד, וזה עניין הנסיעות הארוכות.
דוד רותם: הם יסדירו – הם לא צריכים לתת לי תשובה.
מיכאל בן-ארי: טענת הנסיעה הארוכה היא פועל יוצא של הקיפוח.
דוד רותם: אתה רוצה שנסדיר שני דברים: אל"ף, שתהיה אפשרות בשטחים הכבושים לעשות עבודות שירות, או שיכירו- - -