GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת הר-אבן: יש לנו תיקים שנפתחו מ-2008, יש החלטות שלפיהן כל הסכום באותם תיקים הוא בדין קדימה, והשאלה היא האם אנחנו רוצים להחיל על תיקי עבר - - -
דוד רותם: איך אפשר?
דוד רותם: יכול להיות שהכסף חולט.
דוד רותם: אנחנו מדברים על 2008, והיום אנחנו ב-2011.
ליאור שפירא: אבל הם יכולים להגיש שוב בקשה לראש ההוצאה לפועל לדון בזה שוב.
דוד רותם: לדעתי, יחול הדין הקודם.
נועה ברודסקי: הקודם?
נועה ברודסקי: צריך לכתוב את זה.
נועה ברודסקי: אף על פי שהדין הקודם לא ברור.
ענת הר-אבן: הדין הקודם לא ברור, נכון.
ליאור שפירא: אבל בעקבות ההחלטה הזאת אפשר שיגישו בקשה לראש ההוצאה לפועל כדי שיבדוק את זה.
ענת הר-אבן: אז אם כך אני מציעה שלא נכתוב כלום.
ליאור שפירא: לא נכתוב כלום.
אברהם מיכאלי: איך הרשם באמת הסתדר עד עכשיו?
ענת הר-אבן: הרשם יראה את הפסיקה - -
אברהם מיכאלי: אנחנו קובעים מעכשיו מאילך; מה שלאחור – נשאר אותה בעיה.
ליאור שפירא: אפשר לפנות לרשם, והוא ישנה את ההחלטה שלו.
אברהם מיכאלי: כמו שעד עכשיו הוא הסתדר.
ליאור שפירא: נכון, אנחנו לא צריכים לכתוב רטרואקטיביות.
דוד רותם: הצבעה בעד – רוב נגד - אין נמנעים – אין הסעיף התקבל.
דוד רותם: אל תשכח לכתוב מכתב לשר המשפטים על בוררות חובה.
דוד רותם: על סדר היום הנושא הראשון, הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34), התשע"א-2011, בקשה לרביזיה.
דוד רותם: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34), התשע"א-2011 – בקשת רביזיה אנחנו מצביעים על הבקשה לרביזיה.
דוד רותם: ה צ ב ע ה הרביזיה התקבלה עכשיו תסבירי לנו מה הרביזיה.
נועה ברודסקי-לוי: יש גמלאות שאפשר לעקל רק לאחר שלושים ימים כאשר הן נמצאות בבנק.
נועה ברודסקי-לוי: מוצע בעצם להבהיר שאותה גמלה, גם כשהיא משולמת באמצעות כרטיס חיוב, גם אז אי אפשר לעקל אותה בשלושים הימים הראשונים.
דוד רותם: זאת הייתה הכוונה.
דוד רותם: לכן בעצם הרביזיה היא טכנית.
נועה ברודסקי-לוי: עוד דבר נוסף.
נועה ברודסקי-לוי: אין כמובן בהוראה הזאת כדי לשנות או לאפשר עיקול במקום שאי אפשר לעקל בכל מקרה.
דוד רותם: ה צ ב ע ה הרביזיה התקבלה תודה רבה.
דוד רותם: אני מצביע על החוק לקריאה שנייה ושלישית בתיקון הרביזיה.
דוד רותם: ה צ ב ע ה החוק אושר פה אחד לקריאה שנייה ושלישית נא להניח על השולחן כי אני רוצה להעלות את זה עוד היום.
דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא השני שעל סדר היום, הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון), התש"ע-2010 – בקשת רביזיה.
דוד רותם: הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון), התש"ע-2010 – בקשת רביזיה אנחנו מצביעים על הרביזיה.
נעמה מנחמי: לא, אנחנו צריכים לעבור על כמה סעיפים.
דוד רותם: אין שום בעיה, אבל קודם נצביע עליה.
נעמה מנחמי: יש לנו דף עם נושאים לרביזיה.
נעמה מנחמי: הייתה בקשה לשנות את הגדרת שיקום מונע מאחר שהנוסח הקודם לא היה לחלוטין ברור.
נעמה מנחמי: הנוסח החדש שמוצע הוא שיקום לעבריין באמצעות תוכנית שמטרתה להפחית את רמת הסיכון הנשקפת ממנו לביצוע עבירת מין נוספת הכוללת טיפול ייעודי הניתן לבד או עם טיפולים אחרים.
נעמה מנחמי: שרונה, את ביקשת לומר בהתאם במקום באמצעות.
שרונה עבר הדני: אמרו לי כאן שבאמצעות זה בסדר.
נעמה מנחמי: יש התנגדויות לנוסח?
דוד רותם: אין התנגדויות.
דוד רותם: הרביזיה הזאת אושרה.
נעמה מנחמי: נושא נוסף שהוא בעיקר נושא של נוסח אבל כן חשבנו להביא את זה במקרה שאנחנו מפספסים משהו.
נעמה מנחמי: בסעיף 6(א)(1) היה לנו את הנושא של הערכת מסוכנות בעת מתן גזר דין.
נעמה מנחמי: במקום נסיבות אחרות, הבהרנו שנסיבות אחרות יכול להיות גם לגבי גזר דין הכולל עונש מאסר בפועל ואני אקרא את כל הסעיף כדי שיהיה ברור.
נעמה מנחמי: "למעט עונש מאסר בפועל ולעניין בית דין צבאי – גם לגבי מתן גזר דין הכולל עונש מאסר בפועל.
נעמה מנחמי: ואולם בית המשפט רשאי לבקש הערכת מסוכנות עדכנית לפני מתן גזר דין או לפני מתן החלטה בערעור על גזר דין, גם לגבי גזר דין הכולל עונש מאסר בפועל, אם סבר שהדבר דרוש לעשיית הצדק.
נעמה מנחמי: בסעיף זה, "גזר דין" – למעט צו לפי סעיף 15(ב) לחוק טיפול בחולי נפש"
דוד רותם: הרביזיה מאושרת.
נעמה מנחמי: סעיף 9.
נעמה מנחמי: היו שם כמה שינויים וחזרות בנוסח ואנחנו שוב מבהירים שהאיסור על ניגוד עניינים של מעריך מסוכנות יהיה על פי הנוסח הבא: "לא ייתן מעריך מסוכנות לעבריין מין שהוא העריך את מסוכנותו טיפול במסגרת פרטית, למעט טיפול במסגרת תכנית לשיקום מונע בקהילה, במשך שנה לאחר מתן הערכת המסוכנות".
נעמה מנחמי: כלומר, טיפול במסגרת של צו שיקום הוא כן יכול לתת גם אם זה במסגרת פרטית.
נעמה מנחמי: כלומר, במרכז מורשה.
נעמה מנחמי: זה מאחר שאנחנו מניחים שהגורם המקצועי המתאם יוכל לפקח על זה.
נעמה מנחמי: זה גם מוסדר בסעיף 3 של אותו סעיף קטן.
דוד רותם: הרביזיה אושרה.
נעמה מנחמי: נדלג לרגע על הטיפול התרופתי אליו נגיע בסוף.
נעמה מנחמי: יש כאן הצעה של משרד המשפטים למחוק את כל סעיף (ג) מאחר שהוא מבחינה מהותית נכנס כבר בסעיפים אחרים ומאחר שמדובר בשינוי נוסח מאוד משמעותי, חשבנו שכן נכון להחזיר אותו לוועדה.
נעמה מנחמי: משרד המשפטים, אתם רוצים לפרט קצת?
עמית מררי: הסעיף הזה הוא סעיף שעוסק בחזרה מהסכמה.
עמית מררי: על פי הסעיף עבריין מין שמבקש לחזור בו מהסכמה צריך להודיע על כך ליחידת הפיקוח ויש סעיף נוסף שאומר שיחידת הפיקוח חייבת להודיע לנציג היועץ המשפטי לממשלה.
עמית מררי: הסעיף הבא בתור שהוא סעיף (ג) לדעתנו מבלבל.
עמית מררי: למעשה הוא לא מוסיף על סעיפים אחרים שקיימים.
עמית מררי: הרישא שלו מדברת על כך שבקשה לעיון חוזר, ככל שהוגשה כזאת, צריכה להידון מוקדם ככל האפשר וזה אני חושבת נכון לכל בקשה לעיון חוזר.
עמית מררי: הסעיף השני בעצם יוצר איזשהו הסדר מקביל להסדר שגם ככה קיים בסעיף 20ו כאשר סעיף 20ו הוא הסדר פרטי של בקשה לעיון חוזר.
עמית מררי: כך שלדעתנו התוספת המקבילה הזאת היא יותר מבלבלת ולא מוסיפה שום דבר.
דוד רותם: לפעמים כשחוזרים על דבר, הוא נכנס יותר טוב לראש.
עמית מררי: השאלה מה היחס בין הסיפא של סעיף (ג) לבין 20ו.
עמית מררי: כלומר, זה נראה לנו לא ברור.
דוד רותם: סעיף 20ו מדבר על שינוי בתנאי הפיקוח.
עמית מררי: על שינוי בשיקום.
דוד רותם: שיקום ותנאי פיקוח.
עמית מררי: זה בעצם מקרה פרטי של בקשה לעיון חוזר לגבי השיקום.
דוד רותם: כאן מדובר על מקרה שעבריין המין חוזר בו מההסכמה ולכן צריך לדבר עליו בנפרד כי זאת לא בקשה לשינוי.
דוד רותם: יכול להיות שזה אירוע שהוא שונה מאשר בקשה רגילה לשינוי.
עמית מררי: לא, זה שוב מקרה פרטי של בקשה לשינוי של תוכנית שיקום.
עמית מררי: אחד משניים: אם יש צורך בשינוי שבעצם מגביר או קובע תנאים מחמירים יותר של שיקום או שמצריך שינוי בצו פיקוח, הולכים לדיון חוזר.
עמית מררי: אם אפשר בהסכמה להגיע לנוסחה שלא מצריכה שינוי בצו הפיקוח ולא תנאים מחמירים יותר בתנאי השיקום, הולכים ממילא ל-20ו.
דוד רותם: אבל ב-20ו כתוב שאין בשינוי כאמור משום החמרה בתנאי השיקום המונע.
עמית מררי: נכון, כי אחרת אנחנו בכל מקרה רוצים שבית המשפט יקיים דיון.
עמית מררי: לכן ממילא החזרה מהסכמה היא איזשהו מקרה פרטי של שינוי בתוכנית השיקום.
עמית מררי: עדיין קמים שני המסלולים.
עמית מררי: לכן התוספת הזאת בסעיף קטן (ג) היא תוספת שרק מבלבלת בעינינו ולא ברור מה הקשר ומה היחס בינה לבין 20ו ובינה לבין בקשה לעיון חוזר.
נעמה מנחמי: איפה מובהר שבית המשפט צריך לקיים דיון מוקדם ככל האפשר?
נעמה מנחמי: בואי נפרוט ונראה שבאמת הכול נכנס.
עמית מררי: לא כתוב.
עמית מררי: בסעיף לא כתוב אבל אפשר להכניס את זה לסעיף 23, בקשה לעיון חוזר.
עמית מררי: אני לא חושבת שזה נדרש בסעיפים אחרים, אבל אנחנו לא רוצים שבבקשות אחרות לעיון חוזר, למשל שאדם הפר את צו הפיקוח, לא יקיים בית המשפט דיון בהקדם האפשרי.
עמית מררי: לכן אין מקום לכתוב שם אם לא כותבים במקומות אחרים.
עמית מררי: במקומות אחרים אין מקום לכתוב כי באמת לא נהוג לכתוב.
עמית מררי: חזקה על בית המשפט שבמקרים כאלה הוא ידע לקיים את הדיון מוקדם ככל היותר.
נעמה מנחמי: נבהיר אם כך שלאור ההסכמה הזאת, אנחנו נשנה גם בסעיף 20ה ונפנה במקום להחלטה לסעיף קטן (ג).
נעמה מנחמי: עבריין המין ימשיך למלא אחר תנאי התוכנית למעט תנאי של טיפול תרופתי כאמור וכולי עד להחלטת בית המשפט בבקשה שהוגשה לפי סעיף, במקום סעיף קטן (ג) יהיה סעיף 20ו.
נעמה מנחמי: ב-20ו ביקש משרד המשפטים לכתוב: על אף האמור בסעיף 23, שוב, כדי להבהיר.
נעמה מנחמי: אם כן, זה אושר.
נעמה מנחמי: בהארכת תוקפו של רישיון על פי סעיף 20יח יש משפט שאומר שרישיון יוארך אם התקיימו כל התנאים המפורטים.
נעמה מנחמי: רצינו להבהיר שהתנאים המפורטים, זה גם התנאים ב-20טו וגם ב-טז וגם ב-יז.
נעמה מנחמי: כלומר, התנאים למתן הרישיון או לחידושו והתנאים לפעילותו של מרכז לטיפול ייעודי ותנאים נוספים ברישיון שהממונה יכול לקבוע.
נעמה מנחמי: בסעיף 20יט, ביטול או התליה של רישיון.
נעמה מנחמי: יש שם שני סעיפים.
נעמה מנחמי: האחד הוא במקרה שחדל להתקיים תנאי מהתנאים למתן הרישיון על פי סעיף 20טו, ובסעיף קטן (ג) נאמר שהופר תנאי מתנאי הרישיון או הופרה הוראה מההוראות לפי סימן זה לרבות תנאי מהתנאים לפעילותו של מרכז מורשה לפי סעיף 20טז או יז.
נעמה מנחמי: את זה הוספנו כדי למלא את ההתאמה.
נעמה מנחמי: בסעיף 22(א1), משרד המשפטים הציע עוד במקור וזה לא הוכרע סופית בוועדה או בכל מקרה לא מופיע בפרוטוקול.
נעמה מנחמי: זה הוכרע אבל לא מופיע בפרוטוקול ולכן החזרנו את זה לכאן.
נעמה מנחמי: לקבוע חצי שנת מאסר על הפרת חובת עדכון או מרשם לאחר תקופת הפיקוח.
נעמה מנחמי: כלומר, בתקופת הדיווח.
ישי שרון: רצינו להעיר על זה.
נעמה מנחמי: אולי תעירו אחרי משרד המשפטים.
עמית מררי: בעקבות פניית הסנגוריה הציבורית, אנחנו מסכימים להוריד את העונש לשלושה חודשים.
עמית מררי: זה נראה לנו עדיין מדרג סביר.
ישי שרון: אדוני, אני חייב לומר שבכלל המחשבה שלנו הייתה - אם אפשר להוריד לשלושה חודשים, זה בסדר – שזאת צריכה להיות עבירת קנס.
דוד רותם: האמת היא שאני לא יודע למה הביאו את זה כי אנחנו הכרענו בנושא.
ישי שרון: אני יודע.
ישי שרון: אני מודע לעניין אבל בכל זאת חשבנו שאולי מן הראוי רק ברגע האחרון לשקול את העניין שוב, האם באמת אנחנו חושבים שהעניין הזה צריך להביא למאסר, האם אנחנו רוצים להביא למצבים בהם יהיה מאסר על תנאי ואז אחרי שנים שהעבירה הזאת מבוצעת ששוב בית המשפט יהיה כבול ויהיה חייב להפעיל מאסר על תנאי.
ישי שרון: אנחנו חושבים שבמקרים חריגים יכול להיות שיגיעו למצב באמת הכי דרסטי שבדרסטי.
דוד רותם: אבל אתה יודע, אנחנו סומכים על בתי המשפט שלנו.
ישי שרון: לפעמים בית המשפט כבול בהחלטות שהתקבלו.
דוד רותם: אני לא חושב שבית המשפט ייתן תמיד מאסר על תנאי.
דוד רותם: בית המשפט מבין את הפרובלמטיקה בדבר הזה ולדעתי הוא ייתן קנסות.
דוד רותם: אני רוצה שהוא ייתן מאסר כי אני חושב שצריך לתת מאסר.
דוד רותם: בסופו של דבר בחוק הזה ההגנה על הציבור היא החשובה.
דוד רותם: העבריינים הם בדרגה שנייה במקרה הזה.
ישי שרון: ספר החוקים שלנו מלא בעבירות שהן עבירות מאסר והן לא נאכפות.
דוד רותם: תישאר לדיון אחרי הדיון הזה.
דוד רותם: אני עוסק בהבניית שיקול הדעת.
ישי שרון: אני מבקש מהוועדה לשקול בכל זאת להוריד.
דוד רותם: נשאר המאסר ותאמין לי שהם עשו אתכם חסד כי אני הייתי נשאר בשישה חודשים.
ישי שרון: שישה או שלושה?
דוד רותם: אני אומר שאני הייתי נשאר בשישה.
נעמה מנחמי: אבל אתה מקבל את בקשתם לשלושה?
דוד רותם: אם אתם מדברים על שלושה, אני אתן לכם שלושה אבל אם אתם שואלים אותי, אני הייתי משאיר את השישה.
ישי שרון: שוב, אם נראה איזושהי בעיה, נוכל תמיד להחמיר.
דוד רותם: אם תראו איזו בעיה, תוכלו תמיד לפנות ולבקש להפוך את זה לברירת משפט.
נעמה מנחמי: בעוד שתי דקות יש ישיבה נוספת.
נעמה מנחמי: הסעיף הבא הוא סעיף 22(א) ו-(ב).
נעמה מנחמי: אנחנו מחילים את האחריות של נושא משרה בתאגיד גם על החובות של שמירת הסודיות.
נעמה מנחמי: בסעיפי דיווח כן הבהרנו במפורש שיש בקשה לעניין שפה.
נעמה מנחמי: לא חזרנו בנו מהבקשה לגבי מי סירב, מאחר שסירוב הוא לפני ההמלצה.
נעמה מנחמי: לגבי תואר ראשון או תואר שני, מאחר שהייתה כאן חזרה – ושוב, זה משהו שלא מופיע באופן ברור בפרוטוקול – לאור הבקשה לחזור מהתואר השני ומאחר שלמשרד הרווחה אין בעיה עם זה.
דוד רותם: מי ביקש לחזור בו מהתואר השני?
דורית ואג: אתה אמרת: נכון, לא צריך.
נעמה מנחמי: זה לא היה מספיק ברור אבל נראה לי שהכוונה הייתה כן לחזור מזה.
נעמה מנחמי: לאף אחד אין התנגדות.
נעמה מנחמי: נחזור לתואר הראשון.
נעמה מנחמי: יש כאן בקשה שהיא קצת מחוץ לחוק שלנו אבל מאחר שכבר אנחנו מתקנים את חוק סדר הדין הפלילי, נתייחס אליה.
נעמה מנחמי: בתוספת הראשונה הופיע שם עדיין סעיף 203א שהוא כבר לא קיים ומוצע במקום זה לתקן ולהוסיף את סעיפים 374, 375(א), 376(ב) ו-377(א) שהם כולם סעיפים שנוגעים לפגיעה בחירות, חטיפה לעבודת כפייה וכולי.
נעמה מנחמי: נשארו לנו עוד שלושה דברים קטנים.
נעמה מנחמי: האחד, הבהרה בעקבות טלפון שהיה לי הבוקר שהמיעוט של תזכירים לגבי נפגע עבירה וקבלת המידע במסגרתה, הוא רק לנפגע עבירה שהוא לא בן משפחה.
נעמה מנחמי: אם הוא בן משפחה, כן יהיה אפשר לקבל את המידע בהסדרים הרגילים.
נעמה מנחמי: היה חשש שזה יוצר הסדר שלילי לגבי נפגע עבירה.
עמית מררי: אני לא מבינה למה זה שייך.
נעמה מנחמי: כעיקרון העברות המידע הן למעט הנושא של תזכיר נפגע עבירה, אבל אם נפגע העבירה הוא גם גן משפחה שכן צריך להגן עליו, כמובן שאין קושי בהעברת המידע אלא רק אם מדובר בנפגע עבירה.
נעמה מנחמי: אני מבהירה את זה לפרוטוקול כי זה נראה לי טריביאלי.
נעמה מנחמי: סעיף ההחרגה של תזכירים של נפגע עבירה, האמת שלא צריך את התזכירים של נפגע העבירה כי העברת המידע היא במסגרת בן משפחה.
עמית מררי: אני לא יודעת ואני לא יכולה להגיד.
דוד רותם: אם אפשר להעביר את זה במסגרת הפגיעה בבן משפחה, אני לא צריך על זה סעיף נפרד.
נעמה מנחמי: זה מה שאני אמרתי.
ורד וינדמן: אז אין שינוי בנוסח?
נעמה מנחמי: אני רק מבהירה.
נעמה מנחמי: כבוד היושב ראש הוציא את עצמו מהצורך באישור אגרה.
נעמה מנחמי: זה אומר שהאגרה פשוט תלך לוועדת הכספים.
נעמה מנחמי: יש להם ראייה רוחבית.
דוד רותם: ועדת הכספים היא גם עושה את זה שלוש פעמים בדקה.
דוד רותם: מצד אחד היא מכניסה את הכסף ומצד שני היא מבזבזת פי שניים ממנו.
דוד רותם: שהיא תטפל בזה.
נעמה מנחמי: זה היה רק להבהרה לפרוטוקול.
דוד רותם: בכלל חוקתי זה יותר טוב שזה ילך לוועדת הכספים.
דוד רותם: משרד המשפטים מאוד מקפיד על החוקתיות של כל דבר וראוי שזה ילך לשם.
נעמה מנחמי: סעיף אחרון שלנו, נושא של הטיפול התרופתי.
נעמה מנחמי: הנושא של הבהרה מתי בתקנות ומתי בנהלים.
שרונה עבר הדני: לפחות לגבי הטיפול התרופתי, ומיד נגיע לעוד כמה מקומות שיש נהלים/אמות מידה, הכוונה שלנו היא חד משמעית לא תקנות אלא באמת נהלים או אמות מידה שהן לא תקנות.
שרונה עבר הדני: לדוגמה, אמות המידה לטיפול התרופתי, הצגנו טיוטה בפני הוועדה איך אנחנו רואים את זה בעיני רוחנו ולא בנוסח של תקנות.
שרונה עבר הדני: בהתייעצות הבוקר אני מבינה שהשימוש במילה יקבע על כל הטיותיו מרמז על כך שמדובר בתקנות ולא בנהלים או באמות מידה אחרות.
שרונה עבר הדני: מנכ"ל בהקשרים אחרים, יש לו סמכויות לקבוע תקנות.
שרונה עבר הדני: כדי להסיר את התקלה הזאת שתחייב אותנו לקבוע בתקנות דברים שלפחות לדעתי הכוונה המוצהרת הייתה שאלה לא יהיו תקנות, בכל המקומות – ואני חושבת שמיפיתי את כל המקומות בהם כתוב יקבע – להחליף את זה במילה יפרסם ואז מובהר שאלה לא תקנות אבל זה כן מסמך שחייבים ליצור אותו וכן חייבים לפרסם אותו.
שרונה עבר הדני: המקומות בהם זה מופיע.
נעמה מנחמי: האם מעבר למקומות שאני הוספתי כאן יש עוד?
שרונה עבר הדני: חוץ מבטיפול התרופתי, כן.
שרונה עבר הדני: יש את סעיף 20ב(ג), שר הרווחה והשירותים החברתיים ושר הבריאות לפי העניין יקבעו נהלים לעניין ביצוע תוכניות שיקום מונע במרכזים לשיקום מונע לפי סעיף קטן (א)(2) עד (4).
שרונה עבר הדני: כלומר, אלה היחידות הממשלתיות שפטורות מרישוי.
שרונה עבר הדני: התכוונו שאלה יהיו נהלים ולא תקנות.
שרונה עבר הדני: הסעיף הבא, סעיף 20ג, שזה הסעיף של הטיפול התרופתי.
שרונה עבר הדני: בכל מקום שכתוב יקבע, צריך לומר יפרסם.
שרונה עבר הדני: סעיף 20ז(ג) שזה היחידות בכלא.
שרונה עבר הדני: יש לנו שם את השר לביטחון פנים ואת שר הבריאות שיפרסמו נהלים במקום יקבעו נהלים.
שרונה עבר הדני: לבסוף, סעיף 20י שזה אמות המידה המקצועיות לטיפול ייעודי, שוב על ידי השרים, הפעם שר הרווחה ושר הבריאות.
שרונה עבר הדני: בכל מקום שכתוב יקבע, נכתוב יפורסם ואז הבנו שאלה לא תקנות.
נעמה מנחמי: עמית, יש מקום שאנחנו כן צריכים את התקנות?
עמית מררי: לא, לא באלה.
נעמה מנחמי: מבין ארבעת המקומות האלה שהוזכרו.
עמית מררי: לדעתי לא.
דוד רותם: הכול מקצועי.
נעמה מנחמי: זה נכון אבל למשרד המשפטים יש את אמות המידה שלו לעניין לתקנות.
דוד רותם: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית במסגרת הרביזיה עם כל תיקוני הרביזיה.
דוד רותם: נא להניח על שולחן המליאה.
דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 11), התשע"א-2011.
דוד רותם: אני אשמח להתקדם בחוק הזה.
נועה ברודסקי-לוי: נמשיך מנקודת ביטול ההגבלות, שעוד לא הגענו אליה.
נועה ברודסקי-לוי: זה סעיף 7ב.
גלי ונטורה: בדיון הקודם דילגנו על סעיף 7א(א) שמדבר על סכום שממנו יחולו המגבלות.
גלי ונטורה: אמרנו שנחזור לסוגיה הזו בדיון הבא, והנה אנחנו כאן היום.
גלי ונטורה: אם אדוני זוכר, ביקשנו שככל שהחוב נוגע לחוב שנוצר בגין אי-תשלום הפיצוי שנפסק בהליך פלילי לנפגעי עבירה ההגבלות יחלו, אם אפשר, מהשקל הראשון.
גלי ונטורה: הסיבה לכך היא שעל-פי הסטטיסטיקה של רשות הגביה והאכיפה מחצית מהחובות, שכיום הם ממתינים לפירעון ומקורם בפיצוי הזה לנפגעי עבירה, הם בסכום של פחות מ-5,000 שקלים.
גלי ונטורה: חבריי פה הביעו את הסכמתם.
דוד רותם: אנחנו יודעים שמונחת על שולחן הוועדה הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי לוי.
גלי ונטורה: היא מדברת על קטינים בלבד.
דוד רותם: וכמה יש לנו שהם לא קטינים?
מיכל קריספין: בסך הכול יש לנו 11,000 מפוצים בהליך פלילי, מתוכם כ-1,000 הם קטינים.
כרמית פולק: גם אנחנו מסכימים עם הדברים של חברתי.
כרמית פולק: בנוסף, בהליך הפלילי כביכול הייתה הפחתה בפרק הזמן שבו ניתן יהיה לדרוש את הטלת המגבלה, שזה שישה חודשים מהמועד בו נעשתה דרישה נוספת לתשלום ולא שולם הכסף.
כרמית פולק: אנחנו חושבים ששישה חודשים כפיצוי לנפגע עבירה זה פרק זמן מאוד ארוך, במיוחד לנוכח הליך פלילי ארוך שעבר על נפגע העבירה, שבו הוא אולי לא היה בר אמצעים למצוא לעצמו טיפול נפשי, רפואי וכו'.
כרמית פולק: ולכן בנוגע לפיצוי, לדעתנו, לא צריך להיות פרק זמן.
כרמית פולק: מהרגע שבו נעשתה דרישה נוספת לתשלום והכסף לא שולם, צריך להתחיל בהטלת מגבלות.
כרמית פולק: כמובן, לעניין 5,000 השקלים, ודאי שכאשר נפסק - גם לילד, 750 שקלים - מן הראוי שזה ייגבה באופן מיידי ולא לאחר פרק זמן כל כך ארוך.
כרמית פולק: בעניין חוק הפיצויים – כרגע הוא בשלבים של קריאה ראשונה.
כרמית פולק: לכשזה יתייתר אנחנו נשמח, אבל - - -
ישי פולק: בוקר טוב.
ישי פולק: הדיון בפעם הקודמת נגמר בקביעת חובה לקיים דיון בעניין הגשת טענות בכתב או בעל-פה.
ישי פולק: החוק הזה פוגע בציבור החקלאים בצורה מאוד גסה, בגלל הקנסות המנהליים הקשורים לעובדים הזרים, שהחוק הזה בא בצורה כזו או אחרת לנסות לפתור אותו.
ישי פולק: גם הוועדה בראשותך טיפלה בנושא הקנסות המנהליים של העובדים הזרים, וכבר שם הבנת שזה דבר מאוד גדול ולא ניתן לתפיסה מיד.
ישי פולק: המשמעות של הדבר הזה היא שלא יכול להיות מצב שבו רשות האכיפה תוכל להגביל רישיונות או להגביל דברים מהסוג בלי שתהיה אפשרות טיעון לאותו חקלאי לפני הטלת הסנקציה.
ישי פולק: גם היועצת המשפטית של הוועדה שמה לב לזה בישיבה הקודמת.
נועה ברודסקי-לוי: הטענה נכונה לגבי כל חייב, זה לא נוגע רק לאוכלוסייה הזאת.
נועה ברודסקי-לוי: אכן גם העליתי את הטענה הזאת בפעם הקודמת, שלפי הנוסח המוצע כרגע יש אפשרות להטיל קודם כול הגבלה, ואז נשלחת התראה לאותו חייב ואז הוא יכול לטעון את טענותיו בפני הרשם.
ענת הראבן: זה לא מדויק לחלוטין.
ענת הראבן: יושב הרשם ואומר: אני חושב שעל החייב הזה צריך הגבלה, וההגבלה תיכנס לתוקף 45 יום אחרי שנשלחת התראה לחייב.
ענת הראבן: החייב, בתוך ההתראה הזאת, מודע לכל הזכויות שלו ולזכות שלו לבוא בפני הרשם ולהגיד: אני לא מסוג החייבים שצריך להטיל עליו את ההגבלה.
ענת הראבן: את הרישיון אני צריך לצורך העיסוק שלי.
ענת הראבן: החוק מחייב את הרשם לא להטיל הגבלה כשהרישיון נחוץ לצורך עיסוקו של החייב.
דוד רותם: מי בודק את זה?
ענת הראבן: החייב צריך להעלות את זה בפני הרשם.
דוד רותם: החייב מעלה את זה בפני הרשם, מה מבטיח לי שהרשם יתייחס לזה?
ענת הראבן: מהניסיון שלנו בהוצאה לפועל, מספיק שהוא טוען טענות של ערך המקצוע – כולנו נהגי מוניות, כולנו נהגי סמיטריילרים.
דוד רותם: אני מוכרח לומר לך שבניסיון שלי זה בכלל לא כך.
ענת הראבן: מכל מקום, בתקופה הזאת הוא יכול לבוא בפני הרשם, להגיש את המסמכים או לטעון את הטענות, ואז הרשם אומר: ההגבלה הזו לא תוטל.
ענת הראבן: למשרד הרישוי אין בכלל אינדיקציה בשלב הזה שהוטלה הגבלה.
ענת הראבן: קראתי לזה בדיון הקודם מעין הגבלה רעיונית – הרשם חושב שתהיה הגבלה כזאת, אבל יש את טווח הזמן שההגבלה הזאת לא מוטלת דה פקטו.
נועה ברודסקי-לוי: כל זה ברור, החשש שלי הוא שברגע שמוטלת הגבלה הרבה יותר קשה לשכנע את הרשם.
נועה ברודסקי-לוי: אני מבינה שזאת הגבלה שעדיין לא נכנסת לתוקף, אבל ברגע שהיא מוטלת יש חשש שיותר קשה יהיה לרשם לבטל אותה מאשר לא לתת אותה מלכתחילה.
נועה ברודסקי-לוי: נקודת האיזון היא שונה.
ענת הראבן: יש נוסח עבודה במהלך רציף של עבודה, אבל זה לא שהוא ישב וחכך בינו לבין עצמו שאת ההגבלה הזאת הוא לא יבטל.
ענת הראבן: לכן, כשבאות טענות מצד החייב הוא בהחלט שוקל בנפש חפצה אם צריך לבטל את ההגבלה.
ענת הראבן: זה הניסיון שלנו בהוצאה לפועל.
נועה ברודסקי-לוי: אבל בהוצאה לפועל יש לו את האפשרות לראות את זה קודם.
דוד רותם: הביטוי "בלב פתוח ונפש חפצה", זה ביטוי שטוב בשביל פסקי דין, לא בשביל מציאות.
דוד רותם: אני באופן אישי העברתי לכם תלונות של אנשים שהגבילו להם את רישיון הנהיגה, למרות שהם עוסקים בנהיגה.
ענת הראבן: והם טענו את זה בפני הרשם, שהם עוסקים בנהיגה?
דוד רותם: הם טענו את זה בפני הרשם, וזה נדחה ונדחה.
דוד רותם: אני מסכים לתשובה שלך, אתה ענית לי בצורה מאוד פשוטה.
דוד רותם: אמרת: מה אתה רוצה, אני יכול להתערב בהחלטה של השופט?
דוד מדיוני: לא רק זה.
דוד מדיוני: אמרתי גם שמה שקרה לאחרונה זה שפתאום כולם הפכו להיות נהגים מקצועיים.
דוד מדיוני: דבר נוסף, במקרים שהעברת לי הרשם ביקש שהחייב יביא כל מיני הוכחות מהמעסיק, והוא לא עושה את מה שהרשם אומר לו.
דוד מדיוני: לכן הרשם לא שיחרר אותו.
דוד רותם: הבעיה היא שאילו הרשם היה שומע אותו לפני שהוא הטיל את ההגבלה זה היה נראה אחרת.
ענת הראבן: הזכות הזאת היא זכות קיימת.
ענת הראבן: אנחנו דיברנו בדיון הקודם, כשאדוני לא נכח - - -
דוד רותם: היא זכות קיימת כאשר מקיימים דיון בעניין.
דוד רותם: אבל כאשר רשם בראשו כבר החליט שצריך להטיל הגבלות, עכשיו לבוא ולשכנע אותו לא להטיל את ההגבלה - זה די מסובך.
ענת הראבן: דיברנו באריכות בדיון הקודם על חוק ההוצאה לפועל, שמאפשר לחייב להתייצב באין-ספור נקודות זמן על ציר הזמן עד הטלת ההגבלה: אם זה בעת קבלת האזהרה, אם זה בעת קבלת ההתראה, אם זה בזימון לחקירת יכולת – שזה ממש דיון עם שעה ותאריך, שהוא יכול להתייצב בפני הרשם.
ענת הראבן: הסטטיסטיקות מראות שחייבים לא מתייצבים.
ענת הראבן: גם כשמזמינים אותם לדיון בחקירת יכולת, זה יפה אם מגיעים 10% מהחייבים לחקירה הזאת.
ענת הראבן: אז הפרוצדורה של דיון לא הוכחה כיעילה.
ענת הראבן: כשמוטלת ההגבלה והחייב בא וטוען את הטענות שלו ומצרף את המסמכים - לא מספיק לטעון את הטענות האלה בעלמא – אז הדברים כן נשקלים בנפש חפצה.
ישי פולק: ברשותך גברתי, לדעתי, הטענה הזאת לא רלוונטית והסיבה מאוד פשוטה.
ישי פולק: חקלאי שנקנס בקנסות מנהליים על עובד זר ויש לו טענות והוא רוצה לשבת ולר על הנושא הזה – וגם ככה חוק העובדים הזרים הוא דרקוני וקשה מאוד להתמודד אתו - הוא לא יכול לבוא מנקודה נחותה מאוד אל מול הרשם ולעשות את הרים על בסיס סטטיסטיקה של 10%.
דוד רותם: אני רוצה להזכיר לכם ר אחד - לפני שמטילים עליו קנס מנהלי הוא יכול לטעון את כל הטענות שלו.
דוד רותם: לא מטילים עליו קנס מנהלי בלי טענות.
דוד רותם: ברגע שהוא טען את הטענות שלו והחליטו להטיל עליו קנס מנהלי, פירושו של ר שאנחנו מרים באדם שעבר על החוק.
דוד רותם: אז במקום להביא אותו לבית משפט, ואז הוא גם יבזבז זמן וגם יבזבז כסף על ניהול הליך, אומרים לו שמטילים עליו קנס מנהלי.
דוד רותם: את הקנס המנהלי צריך לשלם.
ישי פולק: אין בעיה.
דוד רותם: אנחנו מרים על אנשים שלא משלמים את הקנסות.
ישי פולק: אין לי בעיה עם זה.
ישי פולק: מי שלא משלם צריך לטפל בו.
ישי פולק: אבל – וזה אבל גדול – ברגע שיש הטלת קנס ואתה מטיל עלי סנקציה מבלי לשמוע אותי - האם אני מסוגל או לא מסוגל או האם יש נסיבות מסוימות וכבר הטלת את הסנקציה - אתה פוגע בי בצורה מאוד גסה, גם ביחס לחוק הוצאה לפועל.
דוד רותם: אם יש לך טענות תטען אותן בפני מי שמטיל עליך את הקנס המנהלי.
דוד רותם: הרי קנס מנהלי זה לא ר שרירותי.
ישי פולק: אנחנו מסכימים, אין לנו בעיה עם זה.
דוד רותם: עכשיו טענת את הטענות שלך ולא שכנעת, ולכן הטילו עליך קנס.
דוד רותם: תחשוב שהיית בבית המשפט, הפסדת את המשפט והטילו עליך קנס.
דוד רותם: פה אנחנו נמצאים כרגע.
ישי פולק: עד השלב הזה אני מסכים אתך לחלוטין, אדוני.
דוד רותם: אין לך אפשרות לשלם?
דוד רותם: זו בעיה שלך.
ישי פולק: יכול להיות.
דוד רותם: אני לא מוכן לקבל שאדם שהורשע בעבירה ונידון לעונש – וקנס הוא עונש - יתחיל להגיד: רגע, רבותי, עכשיו תתחשבו בי.
דוד רותם: אין לי.
דוד רותם: היית צריך לחשוב על זה לפני שביצעת את העבירה.
ישי פולק: אדוני צודק במאה אחוז, אני מסכים אתו ואחזור על זה עוד פעם: עבריינים, אין לי שום בעיה אתם.
ישי פולק: הבעיה מתחילה בחקלאים שקיבלו קנסות מנהליים.
ישי פולק: הם לא עבריינים - אני מסתכל על זה בצורה קצת אחרת מאדוני ברמה הזאת - ועכשיו צריכים להטיל עליהם סנקציה של לקיחת רישיון או פגיעה בצורה אחרת ביכולת שלהם להמשיך להתפרנס.
ישי פולק: ראש הרשות טען שכולם נהגים מקצועיים.
ישי פולק: אין פה עניין שכולם נהגים מקצועיים.
ישי פולק: גם אני נהג מקצועי, נוסע 6,500 קילומטר בחודש, אבל אני לא נהג מקצועי בהגדרה.
ישי פולק: לעומת זאת, חקלאי שצריך את הטרקטור וצריך את רישיון הנהיגה שלו בשביל לנוע בשטח או להוביל את הסחורה שלו, כדי שיוכל לעמוד בתשלום הקנסות המנהליים האלה, כדי שהעסק שלו ימשיך לעבוד – ובמציאות של מדינת ישראל חקלאי אין לו אשראי כלאחד האדם כי הסיכון שלו בעצם העבודה שלו בחקלאות הוא סיכון מאוד גבוה מבחינה בנקאית.
ישי פולק: המשמעות של הר הזה היא שפשוט אפשר לתת לו לר, מין סוג של חקירת יכולת, לפני שמטילים את הסנקציה.
ישי פולק: להגיע לפתרון יצירתי בתחום הזה.
דוד רותם: אתה מר על בקשה של חקלאי לשלם את החוב הזה בתשלומים או בכל דרך אחרת כי אין לו אפשרות לשלם את החוב.
דוד רותם: מה קורה כשהחקלאי הזה נוסע במהירות מופרזת ותופס אותו שוטר ונותן לו דוח תנועה, קנס של 750 שקלים?
ישי פולק: סוג אחר של סוגיה.
ישי פולק: כי אם בן-אדם עובר על דיני התעבורה, נוסע עם רכב ומשתמש בכלי בצורה לא נכונה אז הוא טיפש, תסלח לי.
ישי פולק: אם בן-אדם פוגע בעובד בצורה גסה ומטילים עליו קנסות מנהליים, זה אותו ר.
ישי פולק: אבל הם כורתים את הענף שיאפשר לו גם את מתן הפרנסה וגם את מתן - - -
דוד רותם: אבל אתה מסכים אתי שאם הוא נסע במהירות מופרזת והוא מקבל קנס אז לא צריך להתחשב בו, כי הוא עבריין.
דוד רותם: אם הוא פגע בעובד בצורה חמורה, צריך להתחשב בו.
ישי פולק: לא צריך להתחשב בו.
ישי פולק: צריך לתת לו את הקנס ואין שום בעיה עם הקנס, אדוני.
ישי פולק: אבל יש גם נקודות חתך, היות שהקנסות הם דרקוניים, הם לא 5,000 שקלים – ולא שאני מזלזל ב-5,000 שקלים חלילה – אלא קנסות שמגיעים לעשרות ומאות אלפי שקלים.
דוד רותם: על איזה עבירות משלמים עשרות ומאות אלפי שקלים?
ישי פולק: יש הצעת חוק כרגע לקנסות מנהליים, שמרת על קנס לעובד בגובה 25,000 שקל מינימום.
ישי פולק: כל פגיעה בהיתר העסקה של עובד זר.
ישי פולק: המשמעות של המשפט הזה, שעובד תאילנדי, שמעולם לא ישב על שולחן ואכל ארוחת צהריים על שולחן, לפי התקן חייב להיות שולחן בחדר.