GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רביד דקל: כך אומרים לך בסעיפים הראשונים.
רביד דקל: כל מה שנוגע לקטינים, ההנחיה היא שאתה מסתכל על קטין, העיקרון הראשון שאתה צריך לבדוק – וזה פשוט לא הולך ביחד –
סיגל קוגוט: רק אם הוא השתכנע שאין טעם בשיקום.
רביד דקל: אם הוא שוכנע שאין טעם בשיקום, אז תעבור להבניה.
שירי זיידמן: אבל גרסה א' לא מאפשרת את זה.
רביד דקל: ברגע שאת רוצה לומר שענישת קטינים, העיקרון המנחה הוא שיקום, את לא יכולה להגיד שמי שמושל בכיפה כאן הוא חוק העונשין.
רביד דקל: את צריכה להגיד שזה כפוף לחוק הנוער.
רביד דקל: הרעיון היה שקודם כל תשקול גמול ולכן אתה לא יכול לומר שיש עדיפות.
אליהו מצא: זה רק עניין של ניסוח מתוקן של א'.
אליהו מצא: אם זה ינוסח בצורה כזאת שיהיה ברור לחלוטין שהעדיפות ניתנת לחוק הנוער ופונים לחוק ההבניה רק במקרה שחוק הנוער לא פותר את הבעיה, זה יהיה לגמרי בסדר.
כרמית פולק כהן: אני רוצה לומר עוד משהו.
כרמית פולק כהן: אני יודעת שאני חוזרת על זה אבל בית משפט בלאו הכי נוהג ככה.
כרמית פולק כהן: הרי הוא קודם כל בוחן את עיקרון השיקום אבל הוא לא מתעלם מעקרונות אחרים כי ברגע שהוא רואה שעיקרון השיקום הוא לא רלוונטי למקרה הספציפי הזה, ואנחנו רואים את זה במקרים בהם קטינים נכנסים לכלא ומורשעים.
סיגל קוגוט: אני אשאיר שתי גרסאות.
דוד רותם: נשאיר שתי גרסאות ואנחנו נחליט על כך.
סיגל קוגוט: נשאיר גם את הגרסה השנייה.
לרה צינמן: אנחנו מאוד מאוד בעד השארת גרסה א' המתוקנת.
לרה צינמן: יושבת לידי חברתי אילנה שהבן שלה גם קטין בגיל 16 נרצח על ידי קטין.
אילנה חג'ג': היום אני חושבת שהלוואי שהוא היה הרוצח, מה שלא חשבתי כשהוא נרצח.
לרה צינמן: כל ההגנות עומדות לזכות הרוצח עם כל השיקום.
דוד רותם: בשלב הזה אנחנו לא מחליטים בין הגרסאות.
דוד רותם: נשאיר את שתי הגרסאות.
אודיה איפרגן: אני רוצה לציין שהופתענו לראות שוב את התיקונים בסעיפים בנושאים של הגנה על שלום הציבור ושל הרתעה אישית.
אודיה איפרגן: היו כבר דיונים בישיבות הקודמות.
סיגל קוגוט: אני אסביר.
סיגל קוגוט: לגבי הרתעה אישית סוכם שזה יישאר.
סיגל קוגוט: כל מה שנאמר זה שאלה מקרים נדירים ביותר כי בדרך כלל שירות המבחן לא יכול לתת חוות דעת מקצועית על רמת הרתעה של אדם לעונש.
סיגל קוגוט: לכן אלה יהיו מקרים ספורים אבל עדיין סוכם שזה יישאר.
דוד רותם: מכיוון שלא הצבעתי על החוק, אני יכול לשנות מה שאני רוצה.
דוד רותם: יש לכם עכשיו שלושה חודשים זמן לדון בנוסחים השונים ולבוא עם הערות וכל מיני נושאים לשינויים.
דוד רותם: אז נקבל החלטות.
דוד רותם: הרי יום אחד אנחנו נצביע על החוק.
אודיה איפרגן: לפני שאנחנו יוצאים לשיעורי הבית במהלך הפגרה, אני רוצה שיהיה ברור שאנחנו מתנגדים.
אודיה איפרגן: אפשר לבדוק שוב בפרוטוקולים, אחרי שהתנגדנו היושב ראש אמר שהוא השתכנע.
סיגל קוגוט: יבדוק אבל לא.
סיגל קוגוט: את נושא ההגנה על הציבור, זה דבר שאני כן רוצה להסביר למה.
סיגל קוגוט: זה היה בגלל בקשת המשטרה יחד עם ברכה משירות המבחן.
סיגל קוגוט: מה שנאמר לנו אחרי הישיבה זה שלמרות שבהרתעה שירות המבחן בדרך כלל לא נותן כאלה חוות דעת אלא במקרים נדירים הוא יגיד שעונש מסוים ירתיע את הבן אדם, על מסוכנות שירות המבחן הרבה פעמים כן יכול לתת חוות דעת מקצועית.
סיגל קוגוט: אז אמרו לנו שאם אנחנו מוכנים בסעיף ההרתעה להתחשב בחוות דעת מקצועית של שירות המבחן, כלומר, שירות המבחן כשיר מספיק כדי לתת חוות דעת שתביא לסטייה מהמתחם, אם אתם אומרים לנו שאתם כשירים לעשות את זה על מסוכנות יותר מאשר על ההרתעה, למה שלא נאפשר לכם חוות דעת מקצועית גם על הגנה על הציבור.
סיגל קוגוט: נכון שבדרך כלל עבר פלילי זה המנבא האמיתי, אבל אם שירות המבחן אומר לנו שהוא יכול לפעמים לתת חוות דעת מקצועיות על מסוכנות, חשבנו שראוי לעשות את זה בדיון ואכן זה לדיון כי מה שסוכם כאן, באמת יש שינוי והשינוי הוא כתוצאה מעמדות של שירות המבחן שאמרו לנו אותן אחרי הישיבה.
יואב ספיר: זה לא מה שהם אמרו.
סיגל קוגוט: עכשיו נדון בזה מחדש בפגרה.
סיגל קוגוט: לי הם אמרו במפורש, שירות המבחן והמשטרה, שאת ההגנה על הציבור יש אפשרות לתת חוות דעת מקצועית.
דוד רותם: גם אחרי שנצביע, אפשר לבקש את זה.
יואב ספיר: אפשר לשנות חוק בם אחרי שהמליאה מצביעה.
יואב ספיר: אתמול הוברר בישיבה – ברכה הייתה שם – שיש כאן סיטואציה קצת אנומלית.
יואב ספיר: לדברי ברכה מה שקרה זה כך: שירות המבחן התנגד בנושא של הרתעה אישית לחוות דעת.
יואב ספיר: בנושא של הגנה על הציבור, לא דובר על חוות דעת.
רביד דקל: גם יש אמירה לפרוטוקול שמספיק עבר פלילי.
יואב ספיר: אני אשלים את מה שקראתי לו אנומליה.
יואב ספיר: אמרו שלגבי הגנה על הציבור, לא דובר על חוות דעת ולהפך, יש אמירות שאמרו שאנחנו לא רוצים על סמך איזושהי הערכת מסוכנות הרבה שנים קודם, אנחנו רוצים בשל עבר פלילי, אם יש משהו מוכח.
יואב ספיר: זה נכון ששירות המבחן אמר שהם על הרתעה אישית לא יכולים לתת חוות דעת.
סיגל קוגוט: לא שלא יכולים אלא לעתים נדירות יכולים.
סיגל קוגוט: הדיוק הזה הוא מאוד חשוב.
יואב ספיר: הם אמרו שאם כבר, היכולת שלנו לתת חוות דעת, היא דווקא בנושא של שמירה על ביטחון הציבור.
יואב ספיר: יש לנו יכולת יותר גבוהה.
יואב ספיר: מזה כנראה שהסקתם שזה ראוי בהגנה על הציבור.
סיגל קוגוט: זה לדיון.
סיגל קוגוט: לא הסקנו ראוי אלא הסקנו שראוי לדון בזה.
יואב ספיר: מתי נדון בזה?
סיגל קוגוט: אחרי הפגרה.
רביד דקל: יש עוד משהו שנשמט מהנוסח וזה לעניין סוג העונש.
רביד דקל: בסעיף המקורי, סעיף שתוקן כאן בוועדה.
סיגל קוגוט: תפני אותי לסעיף.
סיגל קוגוט: את מתכוונת בהלימה?
רביד דקל: יחס הולם בין סוג ומידת העונש.
רות קנאי: הערה רק למחשבה לכל מי שרוצה לחשוב בפגרה.
רות קנאי: לבדוק איך הסעיפים שנוסחו מסתדרים עם העובדה שבהבדל מההצעה הממשלתית אין יותר עונש מוצע והשופט הוא זה שקובע את העונש המוצע.
רות קנאי: האם זה צריך להשפיע במשהו על הסעיפים שקיימים.
רות קנאי: למשל, כל העניין של המחשבה הפלילית שהייתה מובאת בחשבון בתוך עונש המוצע, היא צריכה עכשיו להיות מובאת בחשבון כנראה בתוך הנסיבות הקשורות לביצוע העבירה.
רות קנאי: צריך לבדוק אם מה שרשום באמת מכסה את הכול.
רות קנאי: יכול להיות שיש עוד שינויים אבל זה פשוט דורש מחשבה ואני חושבת שכדאי שכולם יחשבו על זה בזמן הפגרה.
סיגל קוגוט: אנחנו נפיץ להערות נוסח מתוקן אחרי הישיבה הזאת.
דוד רותם: פגרה נעימה.
דוד רותם: רבותיי, אנחנו עוברים לחוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34), מה שנשאר לנו.
דוד רותם: שני חלקים כבר העברנו בקריאה השלישית.
נועה ברודסקי: עשינו כאן פיצול, ולמעשה, כל נושא הארכת תוקף הוראת השעה כבר עבר בקריאה שנייה ושלישית.
נועה ברודסקי: גם דנו ביתר הצעת החוק בפעם הקודמת, אבל היו חלקים שדילגנו עליהם.
נועה ברודסקי: לכן לדעתי כדאי לפתוח מסעיף 19.
דוד רותם: סעיף 6(א) היה צריך לנסח מחדש: "ימנה בכל מחוז מבין רשמי ההוצאה לפועל רשם וגו'".
ענת הר-אבן: ויתרנו על פרט אחד, שבמקום 30 יום זה יקוצר ל-14, והשארנו רק את פרט (ב)(1).
דוד רותם: אני פשוט טעיתי, רבותיי, אני מצטער.
ענת הר-אבן: נועה, הבנתי שרצית לדבר שוב על סעיף 7?
נועה ברודסקי: את מדברת על סעיף 3 להצעת החוק?
ענת הר-אבן: כן, של הכניסות והיציאות.
נועה ברודסקי: כן, אבל השאלה האם לפתוח בזה או שנפתח בסעיף 5 שהוא התיקון של סעיף 19 לגבי העניין של ההסדר.
דוד רותם: איך שאתם רוצים.
נועה ברודסקי: אז אני מציעה שנתחיל מסעיף 19 ואחר כך נחזור לנושא הזה.
נועה ברודסקי: לסעיף 19 יש נוסח רחב יותר של רשות האכיפה והגבייה לגבי שני דברים: א', קביעת חובה בחוק עצמו על זוכים שמקבלים תקבול באופן ישיר, ליידע את ההוצאה לפועל תוך שבעה ימים, ובמידה שזוכה לא יעשה כן תהיה אפשרות לרשם ההוצאה לפועל להטיל עליו הוצאות, וסעיף נוסף שמדבר על תיקי הסדר שבהם יהיה אפשר לדווח אחת לחצי שנה על אותם תקבולים.
נועה ברודסקי: אני אקרא את הסעיף: "עדכון על קבלת תקבולים 19א.
נועה ברודסקי: זוכה ידווח ללשכת ההוצאה לפועל על כל תקבול שקיבל על חשבון החוב שלא באמצעות הלשכה, בתוך שבעה ימים מקבלת התקבול.
נועה ברודסקי: (ב) רשם ההוצאה לפועל רשאי להטיל הוצאות על זוכה שלא דיווח ללשכה כאמור בסעיף קטן (א) בתוך המועד האמור באותו סעיף קטן, לאחר שניתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו לעניין; סכום ההוצאות האמור ייזקף לחשבון החוב בתיק ההוצאה לפועל לאחר שחלפו 21 יום מיום המצאת ההחלטה לזוכה ובלבד שלא הוגשה רשות ערעור.
נועה ברודסקי: "
דוד רותם: למה אתם עושים את זה?
דוד רותם: קודם כול, אני לא מבין למה זה שבעה ימים.
ענת הר-אבן: קיימת היום חובת דיווח של שבעה ימים בתקנות.
דוד רותם: למה שבעה ימים?
דוד רותם: קיבלת כסף, תדווח תוך 48 שעות מסיבה אחת פשוטה: בינתיים יכול להיות מצב שפועלים נגד החייב, ואני לא רוצה.
ענת הר-אבן: אתה צודק.
דוד רותם: דבר שני, בסעיף (ב) זה מסבך לי את החיים.
דוד רותם: אתם מבינים – הרשם יצטרך להזמין אותו - -
ענת הר-אבן: לא, הוא יכול לתת לו זכות לטעון בכתב, הוא לא חייב להזמין לדיון.
דוד רותם: ואז סכום ההוצאות יהיה רק לאחר שחלפו 21 יום.
ענת הר-אבן: לאחר 21 יום מכיוון שטוענים הזוכים שיכול להיות שהם ירצו להגיש בקשת רשות ערעור, ואז שלא תהיה זקיפה אוטומטית לטובת החוב.
דוד רותם: אז קודם כול יזקפו את זה לטובת החוב, ואחר כך אם הם יזכו בערעור אז יחייבו.
ענת הר-אבן: החייב יחזיר להם.
דוד רותם: הוא לא יחזיר להם, כי בינתיים זה רק בתוך התיק.
דוד רותם: זה רק יקטין את החוב.
דוד רותם: הרי ברור לכולנו – סליחה, עורכי הדין – שבכל תיק תוגש בקשה.
דוד רותם: 21 יום עוברים, ובינתיים עורכי הדין יכולים להתחיל לנקוט פעולות נגד החייב, להוציא לו את הנשמה.
דוד רותם: כן, עורכי הדין, בבקשה.
דני וקס: אני קיוויתי שהסעיף הזה יגובש בהבנה.
דני וקס: לצערי, במשך השבועיים האחרונים לא הצלחנו לגבש הבנה לגבי כל הסעיף.
דני וקס: אני אציג בפני אדוני - - -
דוד רותם: אני אגיד לך דבר אחד – זה שאתם לא מגבשים הסכמות, אין לי בעיה.
דוד רותם: תגיד לי מה אתם רוצים, מה הטענה שלכם – אני אגבש את הסעיף.
דוד רותם: מה זה אכפת לי אם הסכמתם או לא הסכמתם?
דני וקס: אני מבין שהמגמה הראשונה הייתה לקבוע בחוק – הרי עכשיו זה בתקנות – מכיוון שיש עורכי דין שמקבלים תקבולים במשרדם ולא מדווחים.
דני וקס: אבל כאן העול הוא על הזוכה, לא על עורך הדין.
דני וקס: אחת ההצעות שלי היו להבחין בין זוכים מיוצגים לבין זוכים שאינם מיוצגים.
דני וקס: לכל אורך הסעיף פעם כתוב "תקבול" ופעם כתוב "תשלום" – אני רוצה לאחד את זה.
דני וקס: אני מעדיף תשלום, מכיוון שאנחנו צריכים גם הגדרה לתקבול.
דני וקס: אם הבנק מקבל תקבול, מה המשמעות?
דני וקס: יש חשבון עובר ושב שנמצא כרגע בתביעה בהוצאה לפועל.
דני וקס: יש זיכוי מהביטוח הלאומי.
דני וקס: סעיף 303 לחוק הביטוח הלאומי אומר שהזיכוי הזה לא ניתן לקיזוז, לא ניתן להעברה במשך 30 יום - -
דוד רותם: טוב, זה עוד מעט כבר לא יהיה.
דוד רותם: עוד מעט הכול עובר לכרטיסים.
דוד מדיוני: זה רק לחייבים מוגבלים.
דני וקס: זה רק למי שאין לו חשבון.
דני וקס: מי שיש לו חשבון קיבל זיכוי.
דני וקס: מה אני הזוכה אמור לעשות?
דני וקס: אם החייב היה אומר שהזיכוי שהוא קיבל זה על חשבון החוב – הוא מדווח, ואני יכול לדווח לעורך הדין, ועורך הדין מדווח להוצאה לפועל.
דני וקס: אבל אני לא יודע, אני צריך להמתין 30 יום.
דני וקס: אחרי 30 יום יש לי שוב זיכוי – אני לא אדע איך להתמודד עם זה.
דני וקס: אני אתן דוגמה אחרת, חוק הגנת השכר - - -
דוד רותם: עזוב, עזוב, אתה צודק.
דוד רותם: למה לנו להתווכח?
דוד רותם: זוכה ידווח ללשכת ההוצאה לפועל על כל תשלום שקיבל על חשבון החוב.
דני וקס: אבל מה קורה עם תשלום שהתקבל שלא ביוזמת החייב?
דני וקס: זה לא על חשבון החוב.
דוד רותם: סליחה, יש לך חשבון שנמצא במינוס, ועליו פתחת תיק הוצאה לפועל.
דוד רותם: זה חשבון של איזשהו מסכן – כיסיתי את החשבון, הפכתי אותו לאפס, כבר אין בו מינוס.
דוד רותם: אתה לא תדווח על זה, ובינתיים דני וקס ימשיך לעקל לי את הנשמה.
דוד רותם: אדוני היקר, הגיע כסף במישרין אליך על חשבון החוב?
דני וקס: לא יודע.
דוד רותם: מה זה "לא יודע", אני לא מבין, זיכיתי את החשבון.
דוד רותם: אני הכנסתי כסף לחשבון שעליו אתה הגשת - - -
דני וקס: אני זה החייב או גורם שלישי?
דוד רותם: גורם שלישי.
דוד רותם: מה זה משנה בכלל?
דני וקס: אם בא אליי בעל החשבון ומבקש ממני למשוך כסף אני חייב לאפשר לו.
דוד רותם: דני, דבר נורא פשוט: לי יש חשבון במינוס, ואתה על כך פתחת תיק הוצאה לפועל.
דוד רותם: מכרתי את הבית שלי, הקונה לקח צ'ק וזיכה את החשבון בכל המינוס.
דוד רותם: הייתי ב-100 אלף מינוס, והוא הכניס צ'ק של 100 אלף שקל.
דוד רותם: עכשיו החשבון הוא באפס.
דוד רותם: אתה קיבלת תשלום?
דוד רותם: כי הרי לך יש זכות לתפוס כל כסף שמגיע – מה אתה מנהל עליי את התיק?
דוד רותם: תדווח לעורך הדין שלך שהכנסת לחשבון 100 אלף שקל, התיק באפס, ואין יותר חוב.
דני וקס: דיברת על צ'ק – אני צריך להמתין שלושה ימים מכיוון שצ'ק זה זיכוי על תנאי, אני לא יכול לדווח לפני שהצ'ק לא כובד.
דוד רותם: עזוב, הכנסתי מזומן.
דני וקס: אז אתה לוקח את המקרה הקל.
דני וקס: אני רוצה את הבעיות, לא את המקרים הקלים.
דוד רותם: אל תחפש לי רק את הבעיות - - -
דני וקס: אז תפתור לי את הבעיה של ביטוח לאומי.
דוד רותם: בוא נפתור את הבעיות.
דוד רותם: אם זה ביטוח לאומי - - -
ענת הר-אבן: 30 היום הראשונים זה לא נחשב תשלום, זה עדיין גמלה, זה בחשבון בתורת גמלה.
ענת הר-אבן: חובת הדיווח היא רק מהיום ה-31.
דני וקס: תגדירו תשלום - -
ענת הר-אבן: לא צריך להגדיר.
דני וקס: - - למעט סעיף 50 לחוק.
דני וקס: לפי סעיף 50 יכול להיכנס כסף עבור תשלום דמי שכירות או דיור חלוף.
דני וקס: בסעיף 50 יש הרבה דברים שאני לא יכול לעקל ולא יכול לקזז.
דוד רותם: רק סכומים שאתה יכול לקזז.
דוד רותם: לכן אני אומר – תשלום על החוב.
דוד רותם: אתה יודע אם זה תשלום על החוב או לא ברגע שהכסף נכנס לחשבון.
דני וקס: לא, אני לא יודע.
דוד רותם: אם זה ביטוח לאומי אתה יודע שזה לא תשלום כי אתה יודע שזאת קצבה; אם זה דיור חלוף אתה יודע מאיפה זה בא, אז אתה יודע שזה לא תשלום.
דוד רותם: הכנסתי צ'ק; אתה אומר שלושה ימים?
דני וקס: כן.
דוד רותם: אין בעיה – ארבעה ימים.
דוד רותם: אתה תדווח תוך ארבעה ימים.
דוד רותם: אבל אני אכניס פה עוד סעיף שבארבעה ימים האלה אסור לך לנקוט פעולות נגד החייב.
דני וקס: תחשוב על עוד דבר: אתה עכשיו עובד בנק – מאיפה אתה יודע שנכנס כסף לחשבון?
דוד רותם: דני, בחייך, אני זוכר שכשהייתי נכנס לפעמים לבנק, כל בוקר מנהל הסניף היה מקבל תדפיס מחשב והיה יודע בדיוק מי אצלו במינוסים ומי אצלו בפלוסים וכל דבר.
רפי רוס: זה לא חשבונות כאלה.
רפי רוס: אנחנו מדברים על חשבונות שכבר עברו לטיפול משפטי.
רפי רוס: זה אחרת.
רפי רוס: אם זה בא מסניף אחר שהופקד לא תמיד יודעים את זה באותו רגע.
דוד רותם: ארבעה ימים.
דני וקס: לא יודעים.
דני וקס: היום הבנקים עובדים עם back office.
דני וקס: היום לא בסניף מטפלים בגביית החוב אלא יש יחידה אחרת שמטפלת בחובות הבעייתיים.
דני וקס: הם מקבלים את הדיווח הזה אחת לחודש, הם לא יודעים און-ליין באיזה סניף שולם תשלום - -
ענת הר-אבן: אז תעשו שינוי במערכות הממוחשבות.
דני וקס: לכן כשאתם מדברים על שבעה ימים זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
דוד רותם: דני, תסלח לי, אני הציבור, אני החייב.
דוד רותם: אתה לא יכול לעמוד בזה – תתקן את מערכות המחשוב שיהיה דיווח אוטומטי יומי.
דני וקס: למה לא לקרוא לחייב?
דני וקס: שיבוא החייב ויגיד שהוא שילם על החשבון.
דוד רותם: כי החייב המסכן הזה לא יודע מהחיים שלו.
דוד רותם: הוא כבר הכניס כסף לבנק, והוא אומר, רבותיי, עד כאן.
יעל קסטן רבסקי: ואז תדרשו גם תגובה של הזוכה, אז גם ככה זה לא יתקדם לשום דבר.
דוד רותם: נניח שהוא יבוא לראש ההוצאה לפועל ויגיד, הנה, הפקדתי כסף.
דוד רותם: צריך לבדוק אצלך – אולי הוא הפקיד צ'ק ועוד לא עברו ארבעה ימים.
דוד רותם: עד שאתה תיתן תשובה ייקח חודש, ובינתיים עיקלת לו את הנשמה.
דני וקס: אתה סבור שעורכי הדין יפעלו כאן שלא בתום לב.
דני וקס: למה הם ינקטו צעדים?
דוד רותם: דני, עד כאן.
דוד רותם: אני לעולם לא אגיד שעורכי דין פועלים שלא בתום לב.
דוד רותם: זה דבר שלא קיים בכלל.
דוד רותם: קח את הנחת היסוד שלי שעורכי הדין שלי הם כולם ל"ו צדיקים.
דוד רותם: איך הגיעו ל-45 אלף – אני לא יודע, אבל יש 45 אלף צדיקים בארץ הזאת.
דוד רותם: הם כולם עורכי דין, והם כולם פועלים בתום לב.
דוד רותם: אני רק רוצה דבר אחד: שכמו שאתה יודע לפעול כשאתה לא מקבל את הכסף – תדע לפעול גם כן כשאתה מקבל כסף.
דוד רותם: אני זוכר שכשהייתי עורך דין צעיר במאה הקודמת, היה עורך דין אחד שהיום הוא גם חבר כנסת, וניתן פסק דין, הוא פתח תיק הוצאה לפועל.
דוד רותם: הקליינט בא אליי – שלחתי לו צ'ק.
דוד רותם: עד היום אני רץ אחרי הקבלה שלו.
דני וקס: יש כל מיני מקרים.
דני וקס: אני חוזר על העניין של שבעה ימים.
דני וקס: שוב, תחשוב על איזה טכניקות שאתה חושב – בא לקוח ושילם בסניף – אני לא יודע על מה הוא שילם – על חשבון הלוואה, על חשבון העובר ושב.
דני וקס: עד שזה מגיע לסניף הספציפי, מהסניף הספציפי צריך לדווח ליחידה חובה וליחידה אחרת שמתעסקת בחובות הבעייתיים, והם צריכים לדווח לעורך הדין.
דני וקס: עורך הדין צריך לקחת טופס, ללכת להוצאה לפועל; לא שמים לו חותמת על הטופס, אי אפשר לדעת מתי הפקיד או הפקידה בהוצאה לפועל הקלידו את זה או שמים את זה בתיבת שירות – שבעה ימים עברו מזמן.
דוד רותם: יש לי שאלה: לי יש חשבון במינוס, ואתה מנהל, והתיקים הבעייתיים שלך במחלקה מאחורי הגב.
דוד רותם: אתה מנהל את התיק הזה.
דוד רותם: ופתאום מתברר לך שלחשבון אחר שלי נכנס הרבה כסף.
דוד רותם: כמה זמן ייקח עד שתגיש בקשה להטיל עיקול על החשבון הזה?
דני וקס: אינני יכול לדעת, אבל זה מספר ימים.
דני וקס: שבועיים.
דוד רותם: דני, בחייך, אתם רק שוכחים דבר אחד.
דוד רותם: אני אמנם לא ייצגתי אף פעם בנקים, אבל גם לי היו תיקי הוצאה לפועל.
דוד רותם: וכשאני ידעתי שנכנס כסף שאני יכול לשים עליו יד זה לא לקח 24 שעות ושמתי עליו עיקול.
דוד רותם: זה שאצלכם זה לוקח שבועיים – לא פלא שהבנקים לא גובים את החובות שלהם.
דני וקס: כמה מקרים כאלה ישנם שפתאום מישהו זכה במפעל הפיס והכניס את זה לחשבון שלו ולחשבון לידו?
דני וקס: הרי מדובר על חייבים – מאיפה יש לו כסף?
דוד רותם: דני, אני רוצה שיהיה מצב שאם אני הכנסתי כסף לחשבון שלי בבנק שלכם, לא חשוב באיזה סניף, יהיה דיווח אוטומטי ישירות לסניף שלי ואוטומטית ליחידה החייבת.
דוד רותם: אז ידווחו לכם סתם על כל מיני כספים שאנשים הכניסו, והם יעברו על זה בצ'יק-צ'ק ויראו שמי שלא חייב, מוציאים אותו.
דוד רותם: וגם אפשר להכניס למערכת מי החייבים שנמצאים בגבייה, ואז להעביר רק את השמות האלה, ובזה נגמר הסיפור.
דוד רותם: אתם תדווחו מיד להוצאה לפועל.
דני וקס: הבנק לא יכול לדווח להוצאה לפועל, אני מיוצג.
דני וקס: אני צריך לדווח לעורך הדין.
דוד מדיוני: אז אם אתה מיוצג למה הוא לוקח כסף בהעברה?
רפי רוס: מה אני אגיד ללקוח - - -
דוד רותם: לא פעם כבר שמעתי שבאים לבנק ואומרים, אני רוצה לשלם, והם אומרים, אדוני, אתה כבר אצל העורך דין, לך אל העורך דין.
דני וקס: זה רק כשהוא מתווכח על הסכום.
יעל קסטן רבסקי: כשרוצים לקבל מסמכים אז אומרים שהוא מיוצג, ולא נותנים מסמכים.
דני וקס: אי אפשר - - - בשבעה ימים.
דוד רותם: עזוב שבעה ימים, אני כבר לא מדבר על שבעה ימים.
דוד רותם: אתם עוד מדברים על שבעה ימים, אני כבר עזבתי שבעה ימים.
דוד רותם: אני כבר מדבר על ארבעה ימים כי אמרת שלוקח שלושה ימים עד שצ'ק מכובד, ועוד יום.
דני וקס: תמשיך לדווח ליחידת הגבייה - -
דוד רותם: אני לא מבין - - -
דני וקס: - - ויחידת הגבייה לעורך הדין, ועורך הדין – להוצאה לפועל, וההוצאה לפועל לא מקלידה את זה בזמן.
דוד רותם: עזוב הוצאה לפועל – אתה תלך ללשכה ותשים על זה חותמת.
דני וקס: אומרים לי, תשאיר את החבילה - - -
דוד רותם: אתם עובדים במחשב?
ענת הר-אבן: אדוני, הסכמנו שהסעיף הזה ייכנס לתוקף במערכת כלים שלובים במאי 2012.
ענת הר-אבן: אז הכול יהיה ממוכן, והדיווחים יוכלו להיעשות און-ליין.
דוד רותם: אני לא מבקש שאתה תהיה אחראי על זה שהם לא הקלידו.
דני וקס: אבל הרשם יחייב אותי בהוצאות אם הם לא הקלידו.
דוד רותם: לא, מה פתאום.
דוד רותם: אני לא מבין, אתה מגיש בקשות, ואתה לא מקבל אישור שהגשת אותן?
דני וקס: לא, אני לא מקבל חותמת.
דוד מדיוני: דני, אתה אף פעם לא עושה את זה, איך אתה יודע שלא נותנים חותמת?
דני וקס: דנילוב סיפר את הסיפור שהוא בא להוצאה לפועל עם חבילה, ומבקשים ממנו להשאיר, והם לא שמים חותמת.
נועה ברודסקי: בכל מקרה מוצע כאן שזה ייכנס לתוקף רק כשאפשר יהיה לעשות את זה באופן - - -
דוד רותם: הם לא שמים חותמת כי הוא מגיע בשעות קבלת קהל, ואז הם עסוקים.
דוד רותם: אבל אחרי שכולם הולכים וסוגרים את הלשכה, והם ממשיכים את הטיפול, הם שמים חותמת.
דני וקס: זה לא בשליטת עורך הדין.
ליאור שפירא: הם לא שמים.
דוד רותם: לא שמים?
ליאור שפירא: הם לא שמים בכלל, אבל זה לא קשור.
ליאור שפירא: כשדני אסיים, אני אסביר.
דני וקס: יש לי עוד הרבה הערות.
דני וקס: אני בכלל התחלתי עם הגדרת תקבול.
דוד רותם: אמרת לי, או שתכתוב "תשלום שיהיה בכל מקום".
דני וקס: צריך להגדיר "תקבול".
דני וקס: מה זה "תשלום" - -
דוד רותם: מה זה "תשלום" אנחנו כולנו יודעים.
דני וקס: תשלום שביוזמת החייב.
דוד רותם: למה ביוזמת החייב?
דוד רותם: מפעל הפיס הכניס לך את הכסף שלי.
דני וקס: לא פתרת לי את הבעיה של חוק הגנת השכר, של תשלומים של ביטוח לאומי, תשלומים עבור דיור חלוף - - -
ענת הר-אבן: משכורת שנכנסת לחשבון שלך, חל עליה חוק הגנת השכר?
ענת הר-אבן: כשהיא נכנסת לחשבון היא כסף.
דני וקס: משכורת נכנס לחשבון, והוא רשאי למשוך מהחשבון, לפי חוק הגנת השכר, את הסכום שלא ניתן לעיקול.
דוד רותם: מה שלא ניתן לעיקול הוא לא תשלום, אלא אם כן הוא נתן לך הוראה.
דוד רותם: אם נכנס ביטוח לאומי שאתה לא יכול לעקל את זה, אז זה לא תשלום כי זה שלו, הוא בא ומושך את זה.
דני וקס: איפה זה יהיה כתוב?
דני וקס: צריך לכתוב בסעיף.
דוד רותם: לא צריך לכתוב את זה בסעיף מסיבה אחת פשוטה: כל מה שאיננו ניתן לעיקול, והוא לא תשלום אז הוא לא תשלום.
דוד רותם: הוא בסך הכול שם אצלך כסף לתחנת ביניים.
דוד רותם: כל מה שאתה לא יכול לתפוס ולזכות את החוב הוא לא תשלום.
דוד רותם: תשלום, פירושו ששילמתי.
דני וקס: ואחר כך נגיע לבית המשפט העליון כדי להגדיר אם זה היה נחשב תשלום או לא מכיוון שחייבו אותך בהוצאות.
דוד רותם: קודם כול זה מה שבית המשפט העליון צריך לעשות – לדון בריבים.
דוד רותם: תהיה פעם אחת הלכה מחייבת ב-11 שופטים, כי זה דבר חשוב, ובזה ייפתר העניין.
דוד רותם: אבל בוא נאמר ככה, אין לי בעיה שנצטרך להגדיר מהו תשלום.
דני וקס: בסדר גמור.
דוד רותם: אנחנו עדיין בסעיף הזה.
דני וקס: אני חוזר לעניין שבעה ימים.
דוד רותם: אין שבעה ימים.
דוד רותם: אנחנו כבר בארבעה ימים כי אמרת לי שלושה פלוס 1.
דוד רותם: אני רציתי הרבה קודם.
דוד רותם: אבל אתה אומר שזה יכול להיות צ'ק, אז זה בעייתי.
דוד רותם: אני אגיד לך יותר מזה: אם אנחנו אומרים על תשלום, ואתה אומר שצ'ק זה בכלל לא תשלום עד שזה לא נפרע, אלא סתם חתיכת נייר עד שזה לא נפרע.
דוד רותם: ברגע שזה נפרע יש לך 48 שעות לדווח.
דני וקס: תנסה רגע לחשוב בצד השני.
דני וקס: ביקשתי בהתחלה כעובד בנק, אם תהיה מסוגל לדווח באמצעות עורך הדין, ועורך הדין צריך לדווח להוצאה לפועל – האם כל המערכת הזאת יכולה לעבוד?
דוד רותם: אני אגיד לך למה זה עובד: פעמיים יחייבו את הבנק בהוצאות בגללך.
דוד רותם: תאמין לי, הבנק יבוא אליך וייתן לך שתי אפשרויות: או שתתחיל לרוץ ברגע שאתה מקבל מהם הודעה, וזה לא ייקח 48 שעות או שהם יעבירו את התיק לעורך דין שאין לו עבודה, והוא יעשה את זה מיד.
דוד רותם: אתה תצטרך לקבל החלטה.
דני וקס: זה שבעה ימי עבודה?
דוד רותם: איזה שבעה ימי עבודה?
דוד רותם: אני מדבר על 48 שעות מרגע התשלום ולא על שבעה ימים.
דוד רותם: אני גם לא מדבר על ארבעה ימים כי 48 שעות מרגע התשלום, פירושו של דבר – אחרי שהצ'ק נפרע.
דני וקס: זה כולל שבתות וחגים ותשעה באב.
ענת הר-אבן: אבל החוק מגדיר - - -
דוד רותם: זה לא כולל יום כיפור.
דוד רותם: על יום כיפור אני אוותר לכם.
ליאור שפירא: גם בתשעה באב הבנקים סגורים.
יעל קסטן רבסקי: גם התשלום לא ייכנס ביום כיפור, אז בכל מקרה - -
דוד רותם: אני יודע בצורה ברורה שבריבית יחייבו אותך גם ביום כיפור.
רפי רוס: גם יזכו.
רפי רוס: אם מחייבים – מזכים, זה אותו דבר, זה אותו חישוב.
דוד רותם: אני עוד לא ראיתי אי פעם שהבנק זיכה אותי מריבית.
דני וקס: היום זה קיים.
קריאה: הבעיה היא טכנית.
רפי רוס: מספיק שנופל לי מהלך – וזה קורה.
רפי רוס: נופל מהלך ביום חמישי, והפעולה לא עברה, אז אני מעביר אותה למחרת.
רפי רוס: העורך דין איננו, לא נמצא במשרד.
דוד רותם: רפי, מצטער, אנחנו מדברים פה על כך שאם אתה תרצה להטיל עליי עיקול אתה תמצא את העורך דין מתחת לאדמה.
דוד רותם: שעורכי הדין יפסיקו לצאת לפגרות.
דוד רותם: יש פגרה מ-15 בחודש עד 1 בספטמבר - - -
ענת הר-אבן: לא, מ-20 ביולי עד 4 בספטמבר.
ענת הר-אבן: שינו את הפגרות.
דוד רותם: הם כבר יוצאים לפגרות ארוכות יותר?
ענת הר-אבן: לא, הזיחו את זה בחמישה ימים.
ליאור שפירא: מאוד חשוב לי להגיד: אדוני מתייחס כאן באופן כללי, וגם עורכי הדין ידברו.
ליאור שפירא: בשולחן הזה יש הרבה עורכי דין, אבל היחיד שמייצג את לשכת עורכי הדין זה אני.
ליאור שפירא: דני וקס מדבר על הבנקים.
ליאור שפירא: כל הטענות האלה שעכשיו אדוני שומע זה הבנקים, זה לא עורכי הדין.
ליאור שפירא: כי אדוני אומר באופן כללי "עורכי דין", ו"עורכי דין לא מדווחים", ועורכי דין זה לא עורכי הדין.
ליאור שפירא: יש לקוח, והלקוח - - -
דוד רותם: דני בכה לי כעורך דין לא כבנק.
ליאור שפירא: אני לא כעורך דין.
ליאור שפירא: הבנקים כן מדווחים או לא מדווחים – זה לא עורכי הדין.
ליאור שפירא: ב', בהמלצת יושב ראש הוועדה, בהמלצת יושב הראש שלנו ושל שר המשפטים לשכת עורכי הדין יושבת שעות עם הרשות לאכיפה טרם הדיונים האלה מגיעים אליך ודנים בעניין החוק.
ליאור שפירא: כל דבר לגופו ומעירים את ההערות.
ליאור שפירא: החוק הזה מגיע אליך אחרי שישבנו שעות וימים, ויש לנו 99% הסכמה על כל מה שקורה כאן.
ליאור שפירא: זאת אומרת זה לא דבר שנופל בחלל.
ליאור שפירא: דנו בכל מיני נושאים.
ליאור שפירא: ככלל לשכת עורכי הדין סבורה שהתיק צריך לשקף את המציאות.
ליאור שפירא: אם בן אדם שילם כסף – זה מה שצריך להשתקף בתיק.
דוד רותם: ליאור, אני מתנצל שאמרתי "עורכי הדין".
דוד רותם: כשאמרתי "עורכי הדין" התכוונתי רק לעורכי הדין שמייצגים בנקים.
ליאור שפירא: גם זה לא - - -
דוד רותם: אני מדבר על הבנקים.
דוד רותם: את הבנקים לא מייצגת הלשכה, אלא מייצג דני.
דוד רותם: כשדני דיבר הוא דיבר בשם הבנקים, זה היה לי ברור.
דוד רותם: אני גם צריך להתחשב, ואני מסכים שלשכת עורכי הדין עושה דברים חיוביים מאוד בחוקים האלה, אבל בא דני וקס ומעלה בעיה שהיא טכנית, אז זה שלשכת עורכי הדין לא ידעה על הבעיה ולא חשבה עליה והגיעה להסכמות, עדיין כמו שאומר דני, יש דבר שצריך לדון בו, צריך לחשוב עליו.
ליאור שפירא: אין ספק.
ליאור שפירא: אגב, לחלק מהדיונים אנחנו מזמינים את נציגי הבנקים ואת נציגי הארגונים החברתיים – מה שצריך אנחנו מזמינים לאותם הדיונים כדי להביע דעה.
ליאור שפירא: אנחנו לשכה של כולם, לא רק של הזוכים או של סקטור אחד.
דוד רותם: אתם לא לשכה של כולם, אתם לשכה רק של 45 אלף חברים בשלב זה.
ליאור שפירא: נכון, שמייצגים את כולם.
דוד רותם: יש גם אנשים שלא מיוצגים.
ליאור שפירא: גם להם אנחנו דואגים.
ליאור שפירא: גם בחקיקה הזאת דאגנו ללא מיוצגים.
ליאור שפירא: כמה זמן הם צריכים להודיע לזוכה שלא מיוצג, ותוך כמה זמן הוא צריך להודיע ללשכת ההוצאה לפועל.
ליאור שפירא: כמו שאמרה ענת הר-אבן בהערת ביניים, מאוד חשוב שכל התיקונים האלה יחולו בהסכמה רק כשתהיה מערכת כלים שלובים כדי שתהיה תקשורת און-ליין למחשבי ההוצאה לפועל.
ליאור שפירא: אם אנחנו בעידן שכולנו מדברים מחשבים, אני לא רואה את הבעיה.
ליאור שפירא: דנו על העניין של הימים – 7 ימים, 4 ימים, 48 שעות – סברנו ששבעה ימים זה האיזון הנכון.
ליאור שפירא: ראשית, כמובן, בגלל הצ'קים.
ליאור שפירא: שנית, מה שלא נטען כאן הוא שכשמשלמים שוברים בבנק הדואר לבנק הדואר מודיע באיחור גדול.
ליאור שפירא: כלומר הוא נכנס לחשבון, אבל אני לא יודע שהוא נכנס לחשבון.
דוד רותם: כשמשלמים שובר בבנק הדואר זה הולך להוצאה לפועל?
דוד מדיוני: בוודאי.
דוד מדיוני: זה מזכה את התיק ישירות.
דוד רותם: זה לא שוברים שלך.
דוד רותם: פה מדברים רק על תקבול שקיבל שלא באמצעות הלשכה.
ליאור שפירא: זה בדיוק מה שאני עונה.
ליאור שפירא: עורכי הדין עובדים גם עם בנק הדואר.