GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה קייזר: אדם רוצה לעבור את ההכשרה - - -
נעמה מנחמי: עכשיו יהיה.
דנה קייזר: אני מבקשת שייאמר שהאפשרות לעבור את ההכשרה המעשית, מעבר להכשרה התיאורטית, צריכה להיות כלולה בתקנות, מה שלא נעשה במעריכי מסוכנות.
נעמה מנחמי: את רוצה שאני אדאג למקומות לעבור בהם את ההכשרה?
משה בירגר: את מגזימה.
משה בירגר: יש הרבה מקומות היום.
משה בירגר: בשירות המבחן מתנהלות קבוצות רבות, יש המסגרת של דורון אגסי, יש המסגרת של פרופ' סילפן.
משה בירגר: אין כאן שום מונופול.
נועם פליק: יש את רש"א, השב"ס.
דנה קייזר: למה אין מעריכי מסוכנות, פסיכולוגים למשל?
מירב בוקשיצקי: יקבלו את ההכשרה, ירכשו את הניסיון, יבואו לעסוק בתחום.
אלי אפללו: איפה יקבלו?
דנה קייזר: איפה הם יקבלו את ההכשרה להעריך מסוכנות?
דנה קייזר: הרי יש רק מרכז אחד שאין בו תוכנית הכשרה שמקובלת בכל תחומי הטיפול.
דנה קייזר: כמטפלת אני רוצה ללמוד טיפול זוגי ומשפחתי, אני יכולה לרכוש את ההכשרה במרכזים.
דנה קייזר: האפשרות הזאת לא קיימת - - -
נעמה מנחמי: דנה קייזר, רגע.
מירב בוקשיצקי: זו דוגמה מצוינת - - -
דנה קייזר: בגלל היקף השעות הבאתי אותה.
מירב בוקשיצקי: אני לא מבינה למה אנחנו כל כך מבוהלים מהדרישות שאנחנו מציבים לטיפול טוב יותר ומקצועי יותר.
מירב בוקשיצקי: אני חושבת שיש איפה לקבל את הטיפול הזה, יהיו יותר ויותר מרכזים.
מירב בוקשיצקי: גם היום קיים טיפול במב"ן, קיים בשירות המבחן, קיים ברש"א, קיים אצל פרופ' סילפן, קיים בשב"ס, קיים אצל תמי במרכז, זה לא שאין מקומות, ומטרת החוק היא ליצור עוד מקומות.
מירב בוקשיצקי: אם הבאת את הדוגמה של טיפול משפחתי וזוגי, זו אגודה שמכבדת את עצמה, ועל מנת להפוך להיות מטפל משפחתי וזוגי מוסמך, אתה נדרש היום ל-750 שעות טיפול.
מירב בוקשיצקי: זה חלק מהניסיון שבלעדיו לא תהיה מוכשר לטיפול כזה.
מירב בוקשיצקי: ואנשים הולכים ועושים את ההכשרה הזאת בהתנדבות, אני יכולה להעיד על עצמי, כדי לקבל את ההכשרה ואת ההסכמה.
דנה קייזר: אין לנו ויכוח.
מירב בוקשיצקי: זה תחום שכרגע אנחנו בשלבי חקיקה שלו, הוא ילך ויתפתח, ילך ויגדל ויהיו יותר ויותר מקומות שבהם ניתן יהיה לקבל הכשרה כמטפל ייעודי לעברייני מין.
מירב בוקשיצקי: למה מראש אנחנו צריכים להוריד את הרף?
מירב בוקשיצקי: אני לא מצליחה להבין את זה.
מירב בוקשיצקי: כולם אומרים: אנחנו מודאגים.
מירב בוקשיצקי: למה מודאגים?
מירב בוקשיצקי: גם מבחינת הערכות המסוכנות יש פה דאגה כללית.
מירב בוקשיצקי: יש חוק שעובד היום.
מירב בוקשיצקי: אני לא חושבת שאין היום מי שיכול לתת הערכות מסוכנות לעברייני מין.
מירב בוקשיצקי: עובדה, תשאלי פה את האנשים מהפרקליטות.
דנה קייזר: זה לא מה שאנחנו אומרים, אנחנו אומרים שאדם שצריך להיות מעריך מסוכנות אין לו היכן.
מירב בוקשיצקי: יהיה לו היכן.
מירב בוקשיצקי: זו מטרת החוק.
נעמה מנחמי: אני מזכירה שמעט הטיפול שייעשה במסגרת המדינה, שיקום מונע, אנחנו לא מגבילים, ולכן החשש שלנו מבחינת הפגיעה בחופש העיסוק מצומצמת יותר.
נעמה מנחמי: מי שתהיה לו הכשרה, ואני חושבת שרוב האנשים שאת מייצגת אותם, יש להם הכשרה, כך שהחשש הוא יותר קטן.
נעמה מנחמי: אני מקווה גם שתצליחו להיכנס למקצועות הבסיס.
נעמה מנחמי: הדרישות בשלב הזה הן כבר יותר קטנות.
נעמה מנחמי: עוד הערה ספציפית קונקרטית לסעיף הזה?
נעמה מנחמי: מי שערב תחילתו של חוק זה היה בעל תואר אקדמי והוכיח ידע וניסיון בטיפול ובאבחון עברייני מין או במי שאובחנו סובלים מסטיות מין בהיקף של כ-1500 שעות רשאי לעסוק כמטפל במרכז מורשה אף אם אינו עומד בהכשרה המקצועית כפי שקבע השר בהתאם לסעיף 20טו(א)(2)(ב).
נעמה מנחמי: " אנחנו עוסקים במי שהוא בעל תואר אקדמי.
נעמה מנחמי: בסוף יש גם הגדרה.
נעמה מנחמי: בסעיף קטן (ג) יש הגדרה מיהו בעל תואר אקדמי.
נעמה מנחמי: "(1) תואר אקדמי מוכר כמשמעותו בחוק המועצה להשכלה גבוהה שניתן על ידי מוסד מוכר להשכלה גבוהה בישראל, וכן תואר שהוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה לפי סעיף 28א לאותו חוק; (2) תואר אקדמי שניתן על ידי מוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, והמנהל הכיר בו בהתאם להוראות סעיף 11(א); לעניין זה, "מוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ" – לרבות מוסד בישראל שהוא שלוחה או סניף של מוסד להשכלה גבוהה הפועל מחוץ לישראל, וניתן לו רישיון כמשמעותו בסעיף 25ג לחוק המועצה להשכלה גבוהה;" ובמלים אחרות, מי שיש לו תואר אקדמי, ואנחנו לא מדברים במקצועות האלה, אלא תיאורטית, זה יכול להיות גם בעל תואר בהיסטוריה, בחינוך, והוכיח ידע וניסיון של 1,500 שעות, שזה בעצם חמש שנים.
נעמה מנחמי: אדם, גם אם אין לו מקצוע הבסיס, שמטפל כבר חמש שנים, רשאי לעסוק כמטפל במרכז מורשה.
נעמה מנחמי: אני העליתי בפני משרד הרווחה שתי שאלות: האחת, האם אנחנו לא צריכים שתהיה איזו דרישה שלפחות חלק מהשעות יהיו שעות מפוקחות, שעות מודרכות, שזה לא יהיה סתם אדם שפתח סוג של קליניקה עצמאית ואחרי חמש שנים במקרה כרגע קיים.
נעמה מנחמי: כלומר, אם הוא עכשיו יפתח את הקליניקה, לא יהיו לו חמש שנים ביום תחילתו של החוק, אבל כרגע הדרישה היא לא לשעות מודרכות ספציפית.
נועם פליק: בגלל שהחוק לא נכנס לתוקף, אנחנו לא יודעים מי יעשה את ההדרכה, את הפיקוח.
נעמה מנחמי: הנושא השני שחשבנו עליו זה אולי באמת תנאי הכשרה מינימליים.
נעמה מנחמי: כרגע עמדת משרד הרווחה, מתוך ראייה והשקפה של פתיחת התחום כמה שיותר - - -
נועם פליק: גם על ההסתמכות שלהם, שהם כבר עובדים במקצוע.
דנה קייזר: הייתי רוצה שזה יהיה תואר אקדמי שני.
נעמה מנחמי: למה?
דנה קייזר: אנחנו המקצוע היחיד שאני יכולה לחשוב עליו שדי בו בתואר ראשון, וזה עבודה סוציאלית.
דנה קייזר: כל שאר התארים, כשדיברנו על מקצועות, כשעשינו כאן חשיבה מסוימת לגבי מקצועות שלמדו וקצת ביררתי בתוכניות הכשרה - - -
נעמה מנחמי: אנחנו לא מדברים על מקצוע בסיס.
דנה קייזר: מדובר על ייעוץ חינוכי שזה גם תואר שני, מדובר על מקצועות נוספים, שיש להם בכל זאת זיקה מסוימת.
דנה קייזר: הם כולם תואר אקדמי שני.
דנה קייזר: זה עניין אחד.
דנה קייזר: דבר שני, אני לא מבינה את הפער התהומי בשעות הניסיון.
דוד רותם: בגלל שזה תואר בתחום אחר, הוא צריך שיהיה לו ניסיון גדול.
דנה קייזר: כמעט כפול.
דוד רותם: את מבינה שיש הבדל בין מי שלמד פסיכיאטריה לבין מי שלמד ראיית חשבון וקיבל תואר.
דנה קייזר: נכון, אבל כפי שהמצב היום, אני חושבת גם על המקום שממנו אני באה, זה הסעיף שלנו, הסעיף שמתייחס אלינו.
נעמה מנחמי: למה את רוצה דווקא תואר שני?
דנה קייזר: מדובר על מקצועות אחרים.
נעמה מנחמי: גם את נכנסת פה.
דוד רותם: את רוצה תואר שני ופחות שעות?
דוד רותם: זה בדיוק העניין, אני רוצה את הניסיון המקצועי יותר מאשר את התואר השני.
דנה קייזר: הרי בסעיף קטן (א)(1) היה כאן דיון כל כך ארוך, אבל המקצועות המנויים, נאמר באופן מפורש שכשהם מסיימים את ההכשרה הבסיסית, את לימודי המקצוע, אין להם הידע הנדרש, גם לגבי פסיכולוגים, גם לגבי פסיכיאטרים, לגבי כולם, ובכל זאת הם מקבלים כאן הקלה מאוד משמעותית.
שמואל הירשמן: אני רק רוצה להזכיר לכם שלהכשיר פסיכיאטר לוקח לנו 12 שנים, ואתם על זה רוצים להוסיף עוד.
אסתי שדה: זה לא שייך לפסיכיאטריה.
שמואל הירשמן: אני יודע.
שמואל הירשמן: מישהו יהיה לו תואר ראשון - - -
נעמה מנחמי: אסתי שדה ונועם פליק, תקנו אותי אם אני טועה.
נעמה מנחמי: במצב האופטימלי לא היינו כותבים תואר אקדמי, אלא היינו כותבים תואר אקדמי שהוא יותר ספציפי, שהוא ממוקד, ואז לדעתי עדיין היינו משאירים את ה-1,500 שעות, ולא כתבנו את התואר האקדמי הממוקד, כמו תואר בחינוך או תואר בקרימינולוגיה, משום שהיה כאן קושי להגדיר את זה באופן ספציפי יותר, ולכן השארנו את זה באופן כללי.
נעמה מנחמי: גם אם היינו מגדירים את זה בצורה הרבה יותר ספציפית, עם דרישה של פחות ניסיון, מרגע שכתבתי תואר אקדמי ולא תואר במקצועות ספציפיים קשה לי לשכנע את עצמי למה אני צריכה דווקא תואר שני.
נעמה מנחמי: אם נכנס פה גם אדם שהוא בעל תואר בהיסטוריה, אז מה זה משנה אם הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה או תואר שני בהיסטוריה?
חגית לרנאו: חלק מהדוגמאות הן דוגמאות מופרכות.
חגית לרנאו: אין אנשים שיש להם תואר בהיסטוריה ועוסקים בטיפול בעברייני מין היום בארץ.
חגית לרנאו: פשוט אין.
חגית לרנאו: אי-אפשר לקחת את זה כדוגמה.
נעמה מנחמי: אני מקווה שזה כך ושלא יתגלה אחרת, ואז נצטרך לתקן את זה.
חגית לרנאו: ברור שזה נועד לנסות לתת פתרון למקצועות שהם איפשהו במעטפת של זה.
חגית לרנאו: היום יש הבדל בארץ בין תואר ראשון לתואר שני, ולו רק בגלל שתארים שניים נעשים, נדמה לי כולם, בתוך המסגרות ופחות בתוך המכללות.
חגית לרנאו: אין מה לעשות, יש היום הבדלים ברמות בין תואר ראשון ותואר שני.
חגית לרנאו: הקושי שלי - - -
דוד רותם: שאנחנו סוגרים את השוק.
דוד רותם: את כל הזמן פוחדת מסגירת השוק.
חגית לרנאו: לא, יותר מזה.
חגית לרנאו: נראה שזה כאילו אוסף של תנאים שלא הושקעה בהם יותר מדי מחשבה.
דוד רותם: הרבה מאוד מחשבה.
נעמה מנחמי: חגית לרנאו, את פשוט לא בלופ.
דוד רותם: השקעה רצינית מאוד הושקעה במחשבה פה.
נעמה מנחמי: אני חושבת שגם למשרד הרווחה אין התנגדות להוסיף את התואר השני הזה.
נועם פליק: אנחנו לא רואים את הצורך.
דוד רותם: רבותי, שיהיה ברור, זה יהיה תואר שני אבל אותו מספר שעות.
דנה קייזר: על זה אני בדיוק מדברת.
דנה קייזר: בנציבות שירות המדינה זה כמו שתיארה את זה הגברת שהיתה כאן.
דנה קייזר: זה חלק מהעניין, תואר שני הוא בכל זאת שעות נוספות.
דוד רותם: תלוי למה.
דוד רותם: אנחנו מדברים פה על משרה כשרוצים לתת תנאי כשירות.
דוד רותם: פה אני מדבר על עיסוק בטיפול בעברייני מין, אז התואר השני, אפשר להוסיף אותו, הוא לא מטריד אותי, אבל אני לא אוריד את מספר השעות, משום שאני רוצה ניסיון בעבודה מעשית.
נעמה מנחמי: דנה קייזר, יש אנשים שזה באמת רלוונטי לגביהם הדיון הזה שאנחנו עושים?
דנה קייזר: עיקר האנשים שזה רלוונטי לגביהם הם קרימינולוגים חברתיים שיקומיים.
נועם פליק: שלא עומדים בחמש שנים?
נעמה מנחמי: את מכירה מישהו שכרגע מטפל ולא עומד בזה?
דנה קייזר: אנחנו עדיין לא עומדים בחמש שנים, משום שתוכנית ההכשרה הראשונה הסתיימה ב - - -
נועם פליק: אין בעיה, הם יעמדו בסעיף קטן (ב)(2).
דנה קייזר: גם לא בהכרח, כי אין כאן שום התייחסות, לאורך כל הסעיפים, ואת הזה אני אומרת באופן כללי.
דנה קייזר: הם לא נותנים מענה למי שכעת כבר סיים את ההכשרה.
דנה קייזר: אין התייחסות לעניין ההכשרה, היא לא מוכרת ההכשרה הספציפית.