GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל קוגוט: אלה הבחירות שאמורות להתקיים גם בשנה הבאה, גם בעוד שנתיים למועצות האזוריות וגם אחר כך.
אברהם מיכאלי: במהות זה לא משנה.
סיגל קוגוט: לא. אלה אותם כללים.
ציון פיניאן: ישתמש ברדיו האזורי לצורכי תעמולה לבחירתו.
ציון פיניאן: אלה בחירות אישיות.
אברהם מיכאלי: למי מהמוזמנים יש בקשה?
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, אין שינוי מאז הדיון הקודם.
אברהם מיכאלי: משרד הפנים?
אברהם מיכאלי: אין שינויים.
אברהם מיכאלי: הרשות השנייה?
אופיר ביתן: שאלת הבהרה.
אופיר ביתן: הבחירות למועצה המקומית תמיד נעשות גם למועמד וגם למועצה באותו יום?
סיגל קוגוט: כן, אבל התעמולה הזאת היא לראשות המועצה.
סיגל קוגוט: יש לפעמים בחירות מיוחדות אם פתאום  נניח מישהו נפטר אבל הכללים שהחלנו כאן הם כמו בבחירות לרשויות המקומיות.
סיגל קוגוט: התעמולה מיועדת כשיש את הבחירות הכלליות הרגילות ולא האפיזודות כאשר יש משהו מיוחד באמצע קדנציה.
סיגל קוגוט: הבחירות הכלליות.
ציון פיניאן: אנחנו מתקנים עיוות.
ציון פיניאן: עד היום המועצות האזוריות לא היו וכאן מכניסים אותן.
אופיר ביתן: אנחנו מברכים על כך.
ישראל נדיבי: אני סמנכ"ל המועצות האזוריות.
ישראל נדיבי: אני חושב שזאת הצעה נכונה וטובה.
אברהם מיכאלי: אתם צריכים לברך עליה.
ישראל נדיבי: כן.
ישראל נדיבי: אני רוצה לשאול שאלה ולהעיר הערה.
ישראל נדיבי: השאלה היא האם מקורות המימון הם אותם מקורות מימון שיש ולא מקורות מימון נוספים.
ישראל נדיבי: כלומר, המועמד שיש לו אפשרות לממן, אלה אותם מקורות.
ישראל נדיבי: אז אני אעיר הערה שכדאי לחשוב עליה.
ישראל נדיבי: האם לא כדאי להגביל את האפשרות הזאת למועצות מסדר גודל מסוים?
ישראל נדיבי: סתם אני נותן דוגמה.
ישראל נדיבי: יכולה להיות מועצה קטנה – יש מועצות אזוריות קטנטנות – עם אלף תושבים ויתחילו שם סתם לזרוק כספים.
ישראל נדיבי: זה לא דבר עקרוני, אבל אני שואל לגבי זה.
ישראל נדיבי: זה בניגוד לרשות המקומית שם בדרך כלל מדובר במספר תושבים גדול.
סיגל קוגוט: זה נכון, אבל התשובה לכך היא שאם מדובר בסדרי גודל מאוד קטנים, השימוש בכלים האלה מטבע הדברים פוחת.
סיגל קוגוט: גם בחוק הזה יש תעריפים על מנת שלא תהיה זריקת כספים.
סיגל קוגוט: מצד אחד יש הגבלה של זמן השידור והוא רק חלק זעיר מזמן הפרסומות שיש לרדיו האזורי ומצד שני יש תעריפי מקסימום באופן שפרסומת כזאת היא בין מאה לכמה מאות שקלים.
סיגל קוגוט: המימון לראש מועצה אזורית הוא חלק מההסכמות של משרד הפנים.
ישראל נדיבי: זה מה ששאלתי.
סיגל קוגוט: המימון הוא מימון של המדינה לבחירות של ראשות המועצה, כך שגם התעריף המוגבל וגם הזמן המוגבל, וגם השכל הישר, אנחנו מקווים – אם כי בבחירות לפעמים הוא קצת משתבש – עדיין בסך הכול אנחנו חושבים שהחשש הזה לא ממשי.
ציון פיניאן: אני חושב שהרדיו האזורי מוגבל בזמן שידור.
סיגל קוגוט: אלה פרסומות.
סיגל קוגוט: יש להם 15 אחוזים בשעה ומתוך זה אחוז זעיר שהם יכולים להשתמש לתעמולה.
ציון פיניאן: אם הוא עובר את התקציב שמיועד לאותו ישוב או לאותה מועצה אזורית, זאת עבירה.
ציון פיניאן: נגד ראש עיריית טבריה הוגש כתב אישום בנושא הזה.
ישראל נדיבי: אתם אומרים שיש מגבלה לרדיו וההבדל הוא שהבחירות למועצות האזוריות הן לא באותו זמן בו מתקיימות הבחירות לעיריות.
ישראל נדיבי: יוצא שיש להן הרבה זמן.
סיגל קוגוט: לא. היכולת להשתמש בזה מוגבלת בזמן לפני הבחירות.
ישראל נדיבי: המגבלה היא בתשדיר עצמו.
ציון פיניאן: כן.
סיגל קוגוט: גם בתשדיר עצמו וגם הזמן שמותר להשתמש.
אברהם מיכאלי: המגבלה היא מגבלה כללית.
אברהם מיכאלי: אומרים לך שהפיקוח יהיה כאן פיקוח של משרד הפנים מבחינת הוצאות.
ישראל נדיבי: זה בסדר.
ישראל נדיבי: אני תומך בהצעה שלך.
ציון פיניאן: גם לעיריות וגם למועצות.
ציון פיניאן: זה אותו הדבר.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת ציון פיניאן, רצית להוסיף עוד משהו לפני שאנחנו מצביעים?
ציון פיניאן: לברך על המוגמר.
אברהם מיכאלי: אחרי ההצבעה נברך על המוגמר.
ציון פיניאן: אני רוצה להודות ליושב ראש שניהל את שתי הישיבות בנושא.
דורית ואג: הוא גם יציג את זה במליאה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מאשרים את אותו נוסח, בתוכן, שאישרנו בקריאה הראשונה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מצביעים על הנוסח שמוצע כרגע לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם מיכאלי: ה צ ב ע ה     אושר פה אחד     אנחנו מאשרים את נוסח החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם מיכאלי: הנוסח יעלה למליאה.
דורית ואג: ברגע שהייעוץ המשפטי יניח את הנוסח.
דורית ואג: אם הוא יונח היום או ביום שני, אפשר יהיה להביא את זה ביום שלישי.
אברהם מיכאלי: אני מברך את חבר הכנסת ציון פיניאן, עשית שינוי חשוב בבחירות למועצות האזוריות.
ציון פיניאן: יבורך המברך.
ציון פיניאן: תודה ליועצות המשפטיות.
דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת החוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20) (הגנת קטין מפני פרסומים מזיקים), התשע"א-2011, של חבר הכנסת אורלי לוי אבוקסיס וקבוצת חברי כנסת.
דוד רותם: איך החוק הזה עבר בקריאה טרומית, עם התחייבות לתיאום?
אורלי לוי אבקסיס: אני לא זוכרת, אבל בכל מקרה עשינו תיאומים.
דוד רותם: פרץ, תיאמו אתך הכול?
פרץ סגל: כן, הכול מתואם והנוסח שנעמה הפיצה הבוקר זה נוסח שעברנו עליו.
לאה רקובר: מבחינת הנהלת בתי המשפט, יש לנו קושי מעשי ליישם.
לאה רקובר: לכן, מבחינה זו, אי-אפשר להגיד שהיה תיאום.
דוד רותם: התיאום לא היה אמור להיות אתכם, התיאום הוא עם משרד המשפטים.
לאה רקובר: עם הנהלת בתי המשפט - כתוב בהחלטת הממשלה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נכון, אני לא ראיתי - - -
דוד רותם: "לא נכון" זה לא בוועדה הזאת.
נעמה מנחמי: בואו ננסה להגיע למצב שכולנו מרוצים ואחר כך ניכנס - - -
דוד רותם: פרץ, מה כתוב בהחלטת ועדת השרים?
פרץ סגל: למיטב ידיעתי, לא נכנסנו לפירוט עם הנהלת בתי המשפט.
פרץ סגל: על כל פנים, הטיפול נעשה כבר בפועל.
פרץ סגל: אני מבין שהנשיאה ביניש הוציאה מכתב לשופטים שמפנה את תשומת ליבם לסעיף 24 הקיים.
לאה רקובר: אני מכירה מכתב של משה גל, אני לא מכירה מכתב של הנשיאה.
פרץ סגל: אותו כלל שחל על יתר הסעיפים של 24 יחול גם על הסעיף החדש, סעיף (ט).
לאה רקובר: לא הבנתי.
פרץ סגל: הרי הקושי שהעליתם הוא שהשופטים יצטרכו לשים לב לתיקים - - -
לאה רקובר: יש הבדל אם יש הנחיה כללית שאומרת: שימו לב, לבין איסור גורף, כי המשמעות מבחינת הנהלת בתי המשפט - - -
נעמה מנחמי: מה הקושי?
דוד רותם: בואו נתחיל לקרוא ונראה איפה יש בעיה.
נעמה מנחמי: מה שאנחנו מציעים זה שני תיקונים לסעיף 24.
נעמה מנחמי: האחד זה העתקה של סעיף 70ג לחוק בתי המשפט, שנוסחו: "קטין חשוד, נאשם או עד במשפט פלילי או שהקטין בעל דין או עד במשפט" – חשבנו לכתוב "אחר" או "אזרחי" – "הקשור בעבירה לפי סעיפים 208, 214, 345 עד 352, 368ג, 374א ו-377א לחוק העונשין".
נעמה מנחמי: עוד תוספת שהתבקשה הייתה סעיף (ט) המוצע.
נעמה מנחמי: "(ט) דבר בעניין מצבו הבריאותי, הגופני או הנפשי של קטין בהליך משפטי, למעט דבר שגילויו אינו מהווה פגיעה של ממש בפרטיותו של הקטין.
נעמה מנחמי: " יש לנו כמה קשיים.
נעמה מנחמי: אחד, זה העובדה שכשאנחנו מעבירים את סעיף 70ג לחוק הנוער (טיפול והשגחה) נוצרת כפילות מסוימת עם סעיפים שכבר קיימים היום בסעיף 24.
נעמה מנחמי: למשל, פסקת משנה (ד), שעניינה דבר שיש בו כדי לייחס לקטין עבירה או שחיתות מידות, ופסקת משנה (ו), שעניינה קטין שנעברה בו עבירת מין, אלימות, התעללות או עבירה בידי אחראי עליו – שזה 368א.
נעמה מנחמי: יש כאן שתי אפשרויות: הראשונה, לנסות לאחד את הנוסח הזה עם הנוסח הקיים בסעיף 24.
נעמה מנחמי: האפשרות השניה היא פשוט להעתיק את 70ג כמו שהוא לתוך חוק הנוער כפסקה חדשה, (ו)(1) לדוגמה, אחרי הדברים הנוספים שקשורים לעבירות, כדי לא ליצור שוני בפרשנות, לא להשפיע על הסעיפים הקודמים.
נעמה מנחמי: בקריאה הראשונה הוצע להוסיף את זה להמשך פסקת משנה (א), שזה הקטין הובא בפני בית משפט, אבל דווקא פסקת משנה (א) היא פסקה שבעיקר יוחדה לקטינים נזקקים שמגיעים לבית המשפט ולא כל כך במשמעות של קטינים שעברו עבירה או חשודים.
נעמה מנחמי: כדי למנוע פרשנות שונה לסעיפים קיימים, אני חושבת שכדאי להוסיף את זה כפסקת משנה נפרדת.
לאה רקובר: הכוונה היא להעתיק את 70ג כמו שהוא?
נעמה מנחמי: כן, כמו שהוא לתוך חוק הנוער.
נעמה מנחמי: אין כאן הרבה שוני, יש כאן שינויים קלים, אבל הם נמצאים לפניכם.
נעמה מנחמי: הוספתי את 368ג ואת 374א, שלא היו בקריאה הראשונה.
נעמה מנחמי: 368ג מדבר על התעללות בקטין או בחסר ישע, כשהכוונה היא כמובן במשמעות של התעללות מינית.
נעמה מנחמי: אפשר גם להשאיר את זה 368ג כללי.
נעמה מנחמי: למרות ש-(ו)(1) החדש שהוספנו כולו מדבר על עבירות מין.
נעמה מנחמי: 374א זה סחר בבני-אדם.
ורד וינדמן: שיניתם משהו ב-(ו)?
נעמה מנחמי: את שואלת לעומת הנוסח של 70ג?
לאה רקובר: אם אנחנו מוחקים אותו - - -
דוד רותם: כן, סעיף קטן (ו) יבוא, למעט סעיף קטן (ג).
נעמה מנחמי: לא הבנתי את השאלה.
נעמה מנחמי: את שואלת אם שינינו את 70ג המקורי?
ורד וינדמן: 70ג אני מבינה, הוספתם את 368ג ו-374א.
נעמה מנחמי: במסגרת העבירות, כן.
ורד וינדמן: ב-24(ו) שיניתם משהו?
נעמה מנחמי: ב-24(ו) הנוכחי לא.
נעמה מנחמי: הצעתי את זה כאפשרות, כלומר לשלב את זה לתוך הסעיפים הקיימים, אבל אני חושבת שאולי נכון יותר - למרות שזה יוצר כפילות וזה לא מאוד אסתטי - להעתיק את הסעיף כמו שהוא.
ורד וינדמן: אפשר להוריד את הנאשם, שהוא מכוסה.
נעמה מנחמי: אני לא יודעת אם זה השוני הגדול.
נעמה מנחמי: אם כבר הייתי עושה שינוי, אז יש לנו כפילות בין העובדה שב-(ו) יש לנו עבירת מין, אבל - - -
דוד רותם: לא חשוב שיש כפילות, זה לא נורא.
דוד רותם: מה רע בכפילות?
ורד וינדמן: זה עשוי לבלבל.
נעמה מנחמי: אני מעדיפה שתהיה כפילות מאשר שתהיה עכשיו פרשנות שונה לסעיפים קיימים.
לאה רקובר: אבל אולי עדיף להוריד את (ו), ואז לא תהיה כפילות.
נעמה מנחמי: אבל (ו) הוא יותר רחב.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נשאיר את זה ככה.
דוד רותם: זה לא מפריע.
נעמה מנחמי: (ו) הוא יותר רחב והוא גם יותר צר.
נעמה מנחמי: הוא יותר רחב במובן הזה שהוא מדבר על עבירות שונות ולא רק על עבירות מין; הוא יותר צר במובן הזה שהוא מדבר רק על מי שנעברה בו עבירה, בעוד ש-(ו)(1) מדבר גם על בעל דין או עד במשפטים כאלה.
נעמה מנחמי: זה קצת שונה, אפשר לעשות איזשהו איחוד ביניהם אבל נראה לי שזה ייצור יותר קשיים מחוסר האסתטיקה שקיימת כרגע.
פרץ סגל: אולי רק הערה קטנה.
פרץ סגל: "בעניינו הובא" כלל גם אזרחי וגם פלילי, אין ספק בכלל, בין לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) בין לפי חוק הנוער (דרכי ענישה וטיפול).
פרץ סגל: הרי לא יעלה על הדעת שיהיה באזרחי כן ופלילי לא.
פרץ סגל: כלומר, הסעיף כמות שהוא, אני חושב שהוא מובן מאליו.
פרץ סגל: אם העניין הוא טכני לעשות את זה בסעיף נפרד אין לי בעיה, אבל אני לא רוצה שתישמע פרשנות כאילו ש"הובא" זה רק חוק הנוער (טיפול והשגחה).
פרץ סגל: זה שני החוקים, כי "עניינו הובא" יכול להיות או - - -
נעמה מנחמי: זה לא "עניינו הובא" זה "הקטין הובא".
נעמה מנחמי: אחת השאלות ששאלתי את עצמי זה חשוד שעדיין לא הובא בפני בית המשפט, אם אף לא ניסה כבר לטעון את זה.
נעמה מנחמי: כדי לא להיכנס לזה - - -
ורד וינדמן: זה מוסדר בסעיף אחר.
נעמה מנחמי: נכון, זה מוסדר בסעיף אחר.
נעמה מנחמי: כדי לא להיכנס לזה חשבתי להעתיק את זה.
פרץ סגל: ככל שאנחנו לא משנים את הקיים, מבחינתי זה בסדר.
נעמה מנחמי: אנחנו משאירים את "הקטין הובא בפני בתי המשפט" כמו שהוא.
פרץ סגל: אני רוצה להוסיף לעניין הקודם שהנהלת בתי המשפט הודיעה לנו בשעתו לעניין התיאום, שהם קיבלו את הנוסח שהצענו.
פרץ סגל: כלומר, הנוסח בקריאה הראשונה היה על דעת הנהלת בתי המשפט והם כתבו לנו שמקובל עליהם גם השינוי של העתקת סעיף 70 לסעיף 24 וגם הנוסח של 24.
פרץ סגל: זה המייל ששלחו לנו, בשעתו.
נעמה מנחמי: ב-70ג אנחנו מדברים על נאשם או עד או מתלונן או ניזוק.
נעמה מנחמי: כלומר, זה היה סעיף די רחב, אבל הבנתי שהנהלת בתי המשפט אמרה שיש לה קושי ליישם אותו.
ורד וינדמן: זה יהיה (ו)(1) ואז יתווספו שתי עבירות – 368ג ו-374א?
ורד וינדמן: למה הבחירה היא 368ג ולא נגיד גם 368ב, אם כבר מוסיפים?
דוד רותם: אפשר לא להוסיף בכלל.
נעמה מנחמי: תמשיכו את הדיון, אבדוק את זה בינתיים.
לאה רקובר: גם בהודעה שכתבנו לפרץ אנחנו אומרים שהמשמעות היא – מבחינת בתי המשפט כרגע - חסייה של ההליכים שבהם מעורבים קטינים, גם אזרחי וגם פלילי.
לאה רקובר: זאת המשמעות של התיקון מבחינת היישום בבתי המשפט.
לאה רקובר: זה גם כתוב פה.
פרץ סגל: עד שוועדת אנגלרד תפרסם את המסקנות שלה.
לאה רקובר: כן, ואז אם יהיה תיקון לחוק אז יהיה תיקון לחוק.
לאה רקובר: יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת היא שתהיה העמסה נוספת על השופטים, במובן של חסיית פרטים מזהים בהתאם להוראה בחוק.
לאה רקובר: הנהלת בתי המשפט רואה בכך הטלת מעמסה נוספת על בתי המשפט, לעסוק במשהו שלכאורה הוא לא הלב של הסכסוך המשפטי אלא הוא נוגע לעניינים אחרים.
דוד רותם: טכני לחלוטין.
דוד רותם: השופט כותב פסק דין, הוא רואה שיש לו שם קטין אז הוא כותב בסוף: פסק דין זה לא יפורסמו פרטיו וכו'.
לאה רקובר: אסביר למה זה לא בדיוק ככה.
לאה רקובר: פסק הדין, אפשר יהיה לחסות אותו, ואז יש משמעות אחת לחסיית פסקי הדין.
לאה רקובר: זה ברור, את זה אמרנו, יש לזה משמעות.
לאה רקובר: אנחנו חושבים שוועדת אנגלרד תתייחס למשמעות.
לאה רקובר: כרגע, מבחינת הנהלת בתי המשפט, אחרי שהחוק הזה יאושר ניתן הנחיה ראשונה לחסות.
לאה רקובר: בהמשך הדיון נבקש מהוועדה זמן, כי נצטרך להסדיר עם התביעות ועם הפרקליטות להודיע לבתי המשפט כל אימת שיש מעורבות של קטין כבר בשלב של הגשת כתב האישום, כי אחרת הנהלת בתי המשפט לא יכולה לדעת שברשימת העדים או הניזוקים כלול עד.
לאה רקובר: בדרך כלל, כאשר בעל הדין הוא קטין זה מסומן והמערכת שלנו רושמת את הדבר.
לאה רקובר: אבל כאשר הקטין הוא עד או מעורב בדרך כלשהי, גורמי התביעה צריכים להודיע לבתי המשפט.
דוד רותם: יש טופס הגשת תביעה - - -
לאה רקובר: אנחנו רוצים לתקן אותו ולצרף את זה.
דוד רותם: כמה זמן לוקח לתקן אותו?
דוד רותם: שלושה חודשים?
לאה רקובר: יש גם תיקון של תקנות סד"א לגבי האזרחי, לחייב את בעלי הדין, כאשר קשורים בהליך קטינים, להודיע ואנחנו נצטרך לסמן את זה במערכת ולחסות את ההליך.
נעמה מנחמי: למה לחסות את ההליך?
נעמה מנחמי: למה לא לחנך את השופטים?
דוד רותם: לא צריך לתקן שום דבר בסד"א.
דוד רותם: רוצים לביא קטין?
דוד רותם: השופט ישמע את הקטין, הוא יכתוב: עדותו של א' וכל פרט מזהה וכו' אסורים בפרסום.
לאה רקובר: זה ייצור לנו בעיה - - -
דוד רותם: זה ייצור לכם בעיה כי צריך לחנך את השופטים.
לאה רקובר: לא, בהקשר אחר.
לאה רקובר: אסביר.
לאה רקובר: למי מה שאתה אומר, הסצנריו היה הסצנריו הבא: מוגשת תביעה נזיקית רגילה לבית המשפט.
לאה רקובר: מזכירות בית המשפט לא יכולה לדעת שמעורבים בה קטינים, המזכירות גם לא קוראת את כתב התביעה.
לאה רקובר: בעלי הדין לא הסבו את תשומת לב בית המשפט, ההליך מתחיל להתנהל.
לאה רקובר: נניח מתקבלת החלטה של כלום במערכת - שדוחה את הדיון בתיק X או מחייבת את הצדדים להגיש שאלונים – עדיין אין שום דבר חסוי.
לאה רקובר: צריך להגיד שמבחינת המערכת שלנו הנחיית העבודה ותקנות העיון קובעות שהתיק עצמו, גם אם הוא נדון בפומבי - התיק, הפרוטוקולים וכתבי בית הדין, לפי המצב המשפטי היום אסורים לפרסום ורק לפי בקשת בית משפט ניתן לעיין בהם, חוץ מבעלי הדין עצמם.
לאה רקובר: נניח שההחלטה הפומבית הזאת יוצאת לאתר האינטרנט יום לאחר שבית המשפט החליט.
לאה רקובר: ההליך הזה מתנהל במשך שנה, נגיד, ובסוף השנה ניתן פסק דין.
לאה רקובר: בשלב פסק הדין, כפי שאתה אומר, נניח שבית המשפט יחליט לחסות את פסק הדין.
לאה רקובר: אבל פסק הדין החסוי יצא לאתרים גם אם הוא חסוי, ואז ניתן יהיה לבצע קישור.
לאה רקובר: לכן, מבחינת בתי המשפט - - -
דוד רותם: איך פסק הדין יוצא לאתרים?
לאה רקובר: טכנית, נניח שהשופט אומר להחסות את שמו של הקטין, והוא מעביר אותו לפרסום – כי זה מה שמבקשים מאתנו לעשות.
דוד רותם: אתם לא מפרסמים את פסק הדין.
לאה רקובר: לא נפרסם בכלל?
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, אנחנו משנים פה.
אורלי לוי אבקסיס: דיברנו על שמו של הקטין, על פרטים מזהים שלו.
דוד רותם: הם לא יכולים ששופט ישב ויתחיל למחוק חלקים.
דוד רותם: הם יחסו את כל פסק הדין.
ורד וינדמן: אבל עושים אתך זה היום בפלילי בדרך שבשגרה.
דוד רותם: כי התיק מסומן כתיק של קטין.
אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לפעמים אינטרס לציבור לדעת על המהות בלי לדעת לזהות - - -
דוד רותם: אורלי, עם כל הכבוד, אי-אפשר להחזיק בחבל משני הקצוות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להגן על הקטין אבל את הסיפור כן להביא לתודעה, כי יכול להיות שבעקבות זה נתקן דברים, גם מבחינה ערכית-ציבורית, חברתית וגם מבחינות אחרות.
דוד רותם: את רוצה להגן על הקטין או את רוצה - - - ?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגן על הקטין.
דוד רותם: אם את רוצה להגן הקטין - - -
אורלי לוי אבקסיס: ועל אלה שיבואו בעקבותיו, כי אם אחסה את פסק הדין יכול להיות שאלה שיבואו בעקבותיו לא תהיה להם שום הגנה ואנחנו גם לא נדע על מקרים דומים.
דוד רותם: הבנתי, אבל יש בעיה כי הסימפטומים נורא חשובים.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק המקורית היתה בכלל תיקון 70ג של בתי המשפט בכל הקשור להליך האזרחי.
אורלי לוי אבקסיס: אני עוד הסכמתי להצעת של משרד המשפטים, הרחבנו את זה בצורה מסוימת, צמצמנו בצורות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: זה סוג של פשרה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו להגיד לי לפתוח הכול?
אורלי לוי אבקסיס: אחזיר את זה להצעת המקורית, נראה איך תחיו אתה.
דוד רותם: את תחזירי להצעה המקורית, הם לא יתאמו אתך וייגמר לך החוק.
דוד רותם: מה את רוצה?
אורלי לוי אבקסיס: אבל אי-אפשר עכשיו, לפני קריאה שניה ושלישית - - -
דוד רותם: אפשר בקריאה שניה ושלישית - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני מצפה ממך - - -
דוד רותם: סליחה, את מצפה ממני – יכול להיות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא החוק שלי.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מביאים לי פה עכשיו חיה שאני לא מכירה אותה ואני לא חיה אתה בשלום.
דוד רותם: את לא רוצה להסכים אתה?
אורלי לוי אבקסיס: דודו - - -
דוד רותם: אל תקראי לי דודו, רק תגידי לי דבר פשוט: את רוצה להסכים עם התיאום?
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש - - -
דוד רותם: לא, אדוני היושב ראש.
דוד רותם: זה לא חשוב התיאור.
אורלי לוי אבקסיס: יושב ראש ועדת החוקה, חשוב לי להעביר פה מסר.
אורלי לוי אבקסיס: לא יכול להיות שבכל פעם שמגיעים לדברים מסוימים, אני משלמת מחיר מסוים, אני חיה בשלום עם ויתורים שעשינו, מגיעים לשעת השי"ן – וזו לא פעם ראשונה - הנהלת בתי המשפט מעלים טענות מסוימות - - -
לאה רקובר: אמרנו את זה בכל הדיונים.
אורלי לוי אבקסיס: התיאום שלי הוא מול משרד המשפטים, וזה מה שנאמר במליאה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שנאמר במליאה ועל זה מצביעים, זה מה שמחייב.
דוד רותם: מישהו מוכן להביא לי את הפרוטוקול של המליאה?
דוד רותם: מה שמחייב אותי זה החלטת ועדת השרים.
דוד רותם: אומר לי פרץ שיש להם מכתב הסכמה, אז בזה גמרנו.
דוד רותם: כל התיאומים עם משרד המשפטים מרים על שני הסעיפים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז כל הסעיפים פה בכלל לא רלוונטיים.
פרץ סגל: בשביל זה יש את ועדת אנגלרד.
אורלי לוי אבקסיס: אז למה אנחנו מקשים פה?
אורלי לוי אבקסיס: בואו נחסום את כל פסקי הדין ונגמר.
פרץ סגל: לאה, מתי הוועדה גומרת את העבודה שלה?
לאה רקובר: לפי המנדט של השר הוקצבו להם ארבעה חודשים.
לאה רקובר: אני לא מאמינה שהם יעמדו בזה.
דוד רותם: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני קורא מפרוטוקול המליאה.
דוד רותם: שר המשפטים אומר: " לפיכך החליטה הממשלה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית, ובלבד שהמשך קידומה על-ידי המציעים ייעשה בהסכמת משרד המשפטים, הנהלת בתי המשפט ומשרד הרווחה ובתיאום אתם".
אורלי לוי אבקסיס: זה נאמר בפרוטוקול?
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאני כבר מתבלבלת בין החוקים.
אורלי לוי אבקסיס: לעניין הזה, כמו שאמרת, הבעיה הזאת כבר פתורה מכיוון שיש להם מכתב של הנהלת בתי המשפט.
אורלי לוי אבקסיס: אם כך, הנושא של סעיף (ט) בכלל לא רלוונטי, כי פסקי הדין חסויים לחלוטין, לא מתפרסמים.
אורלי לוי אבקסיס: הם רוצים פה חיים קלים, זה נעשה בהליך פלילי.
אורלי לוי אבקסיס: המטרה פה היא שפרטים מסוימים לא ייחשפו כדי שלא יביאו לזיהויו של הקטין, שיכול להיות שבחיים האזרחיים שלו, במפגש שלו עם חברים או לא יודעת מה, זה לא יהיה כלי לשחק בנפשו של הילד.
אורלי לוי אבקסיס: זה העיקרון - שיום למחרת הוא יוכל להסתובב בצורה נורמלית.
אורלי לוי אבקסיס: על זה התיקון בא לנסות להגן.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו אומרים שכל פסק דין כזה יהיה בכלל חסוי ולא יינתן לפרסום, חצי מהסעיפים פה אנחנו יכולים לבטל, כי זו הצעת חוק אחרת לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: דודו, אתה יודע טוב מאוד למה אני מתכוונת, אל תעשה ככה עם הראש.
דוד רותם: אני לא מבין שום דבר, אני גם לא בטוח שאת מבינה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה ניסיון לעשות חיים קלים להנהלת בתי המשפט.
אורלי לוי אבקסיס: בתי המשפט צריכים להבין שיש פה אינטרס מסוים שעליו אנחנו רוצים להגן.
אורלי לוי אבקסיס: במקביל, ישנו אינטרס ציבורי, ישנו אינטרס ערכי וישנו אינטרס של הבאים בתור ברשימה, שעליהם אנחנו גם צריכים להגן כדי שלא ייווצרו מקרים נוספים.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שזה קורה בפסקי דין פליליים, אז זה הליך שכבר קיים, זו פרוצדורה קיימת.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא נחיל אותה על הנושא הזה, תוך כדי כך שאנחנו שומרים על שמו של הקטין שיהיה מוסתר?
נעמה מנחמי: לאה, איך היום אתם מטפלים ב-70ג, אבל החלק האזרחי שבו?
לאה רקובר: גם בתי המשפט למשפחה וגם בתי המשפט לנוער, התיקים חסויים לגמרי.
נעמה מנחמי: אבל זה תיקים אזרחיים.
נעמה מנחמי: אם היום אני מגישה תביעה אזרחית נגררת לפלילי בהקשר של העבירות המנויות ב-70ג, זו תביעה אזרחית.
נעמה מנחמי: איך היום אתם מטפלים בזה?
לאה רקובר: לא היינו מודעים לקושי שנוצר.
לאה רקובר: התוועדנו לקושי הזה בעקבות הליך שבו נטענה הטענה הזאת.
לאה רקובר: אנחנו מבקשים להסב את תשומת לב השופטים וגם מבקשים מבעלי הדין.
לאה רקובר: לדעתנו, זו גם אחריות של בעלי הדין.
אורלי לוי אבקסיס: יש לך חוק שבא לפתור את זה.
לאה רקובר: אנחנו חושבים שזו אחריות של בעלי הדין.
לאה רקובר: נגיד שאדם מגיש תביעה אזרחית נגררת לפלילים.
לאה רקובר: כאשר הוא מגיש את התביעה לבית המשפט מזכירות בית המשפט לא יכולה לדעת, זה לא מסומן לה כתיק נוער או כתיק משפחה, שאז היא צריכה להחסות אותו אוטומטית.
לאה רקובר: זה מסומן לה כתיק אזרחי רגיל, לא כתיק חסוי.
לאה רקובר: אם בעלי הדין מסבים את תשומת לב בית המשפט אז התיק נחסה מייד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו מדברים על ההליך, אנחנו לא מדברים על טרום ההליך.
אורלי לוי אבקסיס: החוק מדבר על הליך שהובא בפני בית המשפט, לא עניינו כשהקטין הובא.
אורלי לוי אבקסיס: לכן השאלת הזאת לא רלוונטית.
דוד רותם: את כתב התביעה לא אכפת לך שיפרסמו?
אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על ילדים שלא יצליבו - - -
דוד רותם: אני שואל אותך, את כתב התביעה אפשר לפרסם?
אורלי לוי אבקסיס: מי ירצה לפרסם את כתב התביעה עם השמות?
אורלי לוי אבקסיס: אבל מחסה מעיתונות.
אורלי לוי אבקסיס: בתי המשפט צריכים להתעסק בקטע של המשפט.
אורלי לוי אבקסיס: פה הם ירצו לפרסם את זה בעיתונות ובכלי התקשורת - - -
דוד רותם: איך מתחיל המשפט?
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, אתה רוצה להתחיל מאיפה מתחיל ההליך.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, עזוב אותך שניה אחת.
דוד רותם: עזוב אותך - במקום לענות את אומרת לי להתעלם.
דוד רותם: אני לא מתעלם.
אורלי לוי אבקסיס: פה יש גם אחריות על הפרסום בכלים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: פרט לעניין המשפטי, יש פה גם באמצעי התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: לכן הכיסוי של החשש של בתי המשפט שהתיק המקדמי, או שהבנייה של התיק בשלב הטרום משפטי, ייחשף - אז סגרנו את זה מבחינה של פרסום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: התקשורת לא תוכל - - -
דוד רותם: את כתב התביעה אני יכול לפרסם?
אורלי לוי אבקסיס: מי יפרסם אותו?
דוד רותם: ב"גוגל" זה יופיע.
לאה רקובר: כשאומרים "לא יפרסם", זה כולל כל - - -
דוד רותם: זה כולל גם את הנהלת בתי המשפט.
ורד וינדמן: כבר היום יש תיקים שיש בהם ילדים שנפגעו מעבירות מין.
ורד וינדמן: זה לא תיק נוער, זה לא תיק משפחה, שההליכים שם מתנהלים בשגרה בדלתיים סגורות, ואף על פי כן מתפרסמים הרבה מאוד פסקי דין של ילדים שנפגעו מעבירות מין ללא פרטים מזהים.
ורד וינדמן: זאת אומרת, יש מנגנון שהוא קיים, זה במאות פסקי דין.
לאה רקובר: המסקנה שיש מנגנון לא נכונה, יש תשומת לב.
ורד וינדמן: אני לא יודעת איך אפשר לומר שהמסקנה לומר כשאנחנו קוראים את פסקי הדין האלה במאות ואנחנו רואים שכתוב "פלוני", ואנחנו רואים שכתוב "ג'".
ורד וינדמן: פסקי הדין הללו בכל אתר משפטי מופיעים.
לאה רקובר: בכל הכבוד, אין לך שום מידע לקבוע.
ורד וינדמן: אני יודעת מה אני קוראת.
לאה רקובר: אני לא מתווכחת על מה שאין ואני גם לא מתווכחת על מה שאת קוראת.
לאה רקובר: אני מתווכחת על מה שאת לא קוראת ולא רואה.
לאה רקובר: כמי שכן יודעת מה קורה במערכות שלנו, אני אומרת לך שחלק ניכר מפסקי הדין לא מתפרסם – אני מדברת גם על משפחה, גם על נוער - - -
ורד וינדמן: אני לא מדברת לא על משפחה ולא על נוער.
ורד וינדמן: זה סיפור אחר.
לאה רקובר: זה לא סיפור אחר, זה אותו דב, ואני גם מוכנה להסביר.
לאה רקובר: גם ההרחבה פה לגבי תיקים אזרחיים יוצרת קושי יותר משמעותי.
לאה רקובר: נניח, לגבי פלילי היינו מבקשים שבעלי הדין יסמנו לנו.
לאה רקובר: אני כבר אומרת לך שמבחינת המערכת כרגע אין לי דרך ליישם, אלא אם בית המשפט מוחק את הפרטים המזהים, ולא תמיד הוא עושה את זה.
לאה רקובר: יכול להיות שהתוצאה היא שחלק מתפרסמים וחלק לא.
לאה רקובר: אבל אם את אומרת לי, כמערכת בתי המשפט, באופן גורף שלא יהיה פרסום, אז אני אחסה את כולם באופן גורף, לפחות בשלב הראשון.
לאה רקובר: כי אחרת זה עלויות נוספות, זה זמן שיפוטי יקר, זמן של מערכת.
דוד רותם: לתקן את הטופס - חתימה של שר המשפטים.
דוד רותם: זה שבע וחצי דקות בדיוק.
דוד רותם: אם תהיה לכם בעיה תביאו לי, אני אחתים אותו.
לאה רקובר: הבעיה היא לא הטופס הפלילי, זה תקנות סד"א.
דוד רותם: לתקנות סד"א לא צריך אישור ועדת - -
לאה רקובר: לא צריך.
לאה רקובר: זה לא מתעכב.
דוד רותם: יפה, זה לא מתעכב.
דוד רותם: אז תכינו תקנות סד"א, בחמש דקות השר יחתום על זה שבטופס הגשת תביעה אזרחית, אם התובע הוא קטין הוא יסמן "וי", ובאותו רגע יהיה כתוב: פלוני או ג' או ד' או ה'.
לאה רקובר: את זה אני לא יכולה להגיד.
לאה רקובר: אני יכולה להגיד שאני יודעת, כמערכת, שאסור לי לפרסם.
לאה רקובר: מבחינת היישום - - -
פרץ סגל: בלי אישור השופט.
לאה רקובר: זה תמיד, ברור.
לאה רקובר: אני אומרת לשופט: אדוני, התיק חסוי.
דוד רותם: את קודם כול אומרת למזכירות.
לאה רקובר: למזכירות.
לאה רקובר: זה נכנס עם חותמת מים שכתוב: בדלתיים סגורות.
לאה רקובר: בדרך כלל אנחנו מבחינים בין הליך שמתנהל בפומבי לבין הליך שמתנהל בדלתיים סגורות, ואז כל ההליך חסוי.
לאה רקובר: פה אנחנו מדברים על יצור חדש, שההליך עצמו ימשיך להתנהל באופן פומבי.
לאה רקובר: למשל, תביעה נזיקית של קטין תמשיך להתנהל באופן פומבי, אבל כל ההחלטות וכל התיק יהיו חסויים.
דוד רותם: לא כל התיק יהיה חסוי.
נעמה מנחמי: רק השם.
נעמה מנחמי: היום אתם יודעים לעשות את זה.
לאה רקובר: אנחנו לא יודעים לעשות את זה בצורה גורפת.
דוד רותם: מה זה אתם לא יודעים לעשות את זה בצורה גורפת?
דוד רותם: כאשר יש קטין ואני אסמן "וי" במשבצת, בתיק הזה יידעו שאי-אפשר לפרסם פרטים מזהים.
נעמה מנחמי: הוא כן יפורסם, יפורסם עם "פלוני".
לאה רקובר: לא, אני אומרת שלא יפורסם פסק הדין.
נעמה מנחמי: אין לך חובת פרסום?
לאה רקובר: יש לי חובת פרסום.
דוד רותם: את רוצה שאגיד לך משהו?
דוד רותם: זו תהיה בעיה שלך.
לאה רקובר: זו בעיה ציבורית.
דוד רותם: זו לא בעיה ציבורית, זו בעיה שלך כי החוק מחייב אותך לפרסם פסקי דין.
קריאות: לא, הוא לא מחייב.
דוד רותם: אתם אומרים שלא, ואני חושב שכן.
דוד רותם: אז מה שתחסו תחסו, ומי שירצה לפרסם אותו יפנה לשופט ויבקש אישור פרסום.
נעמה מנחמי: אם אתה אומרת שאין לך כרגע אפשרות - - -
ורד וינדמן: היא מחויבת לפי חוק לעשות את זה כבר היום.
ורד וינדמן: תסתכלי על 70ג, גם בהליכים אזרחיים הוא מחייב אותך לעשות את זה היום.
אורלי לוי אבקסיס: ואת לא עושה את זה?
אורלי לוי אבקסיס: הנהלת בתי המשפט לא מקיימת חוק מחייב?
לאה רקובר: תמיד היא מקיימת חוק, גם אם היא לא מחייב.
לאה רקובר: כל חוק היא מקיימת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם את אומרת שאתם לא עושים את זה היום ויש לכם חוק מחייב - - -
לאה רקובר: מה שאנחנו אומרים, שיש הבדל בין הליכים אזרחיים להליכים פליליים.