GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: באותו זמן שיהיה דיון לא ידונו בבקשה של אשתי להכריח אותי לתת לה גט.
רותי הלפרין-קדרי: אפשר להקים את המנגנון הזה ולהמשיך עם דיונים מסודרים כפי שנעשה במערכת האזרחית, עם שעות יותר ארוכות.
דוד רותם: שעות יותר ארוכות?
דוד רותם: למה את מתכוונת?
רותי הלפרין-קדרי: כן.
רותי הלפרין-קדרי: שעות דיון בבית הדין הרבני שיימשכו גם עד שלוש וארבע, לא תמיד עד שעה אחת או שתיים.
רותי הלפרין-קדרי: אלה דברים אלמנטריים.
רותי הלפרין-קדרי: עם כל זה שהצעות החוק של חבר הכנסת שנלר ושל חבר הכנסת אורלב הן הצעות נכונות וראויות, יש להקים פה מנגנון שהוא מעבר למה שקיים כבר כאן.
רותי הלפרין-קדרי: בלי מערכת ממוחשבת שתיתן התראות ושפשוט תקפיץ את התיקים האלה כך שמזכירות בתי הדין באמת תהיה מסוגלת לעקוב ולזמן את הצדדים, בין אם זה האיש ובין אם זאת האישה, העסק הזה לא יעבוד.
רותי הלפרין-קדרי: גם אם נעביר פה הצעה ראויה, בלי המנגנון האופרטיבי שיאפשר את זה ברמה הטכנית – אני מדברת פה על עניין טכני טהור - זה לא יעבוד.
דוד רותם: לא איחדתי את הדיון בשני החוקים האלה, כי אני לא אכתיב למערכת בתי הדין איזה מחשבים לקנות, איזו תוכנה לקנות, איך זה יקפוץ.
דוד רותם: מצידי הם יכולים להושיב שם 8 פקידים שכל היום יעברו על היומן ויכתבו את ההזמנות.
דוד רותם: אני לא יודע אם יש מערכת כזאת בכלל, אם יש מחשבים לזה, אם להנהלת בתי המשפט יש תקציב.
דוד רותם: אני לא נכנס לשאלה של איך לנהל את משרדי בתי הדין.
רותי הלפרין-קדרי: אפשר גם להגיד שזה יהיה בתקנות.
רותי הלפרין-קדרי: עצם זה שהמדינה תיתן את הכלים למערכת בתי הדין זה דבר שצריך להיות מעוגן בחוק.
פרץ סגל: גם אנחנו סברנו שזה צריך להיות עניין פנימי שלא צריך להיות בחוק.
דוד רותם: מדוע תמכתם בהצעת החוק הזאת?
פרץ סגל: אנחנו תמכנו כיוון שבתי הדין תמכו בדבר.
פרץ סגל: הבנו שזה מקובל עליהם.
דוד רותם: טוב שלא חיברתי את זה.
דוד מלכא: חוץ מהסעיף התקציבי.
שמעון יעקובי: משרד האוצר הודיע לנו חגיגית שהוא לא מתכוון לתקצב את הדרישה הזאת של המחשבים.
שמעון יעקובי: ככל שההצעה הזאת תעבור בכנסת זה יהיה על חשבון התקציב הקיים, שגם איתו אנחנו חנוקים.
דוד רותם: יש לכם הערכה כמה כסף זה עולה?
שמעון יעקובי: נכון לדצמבר מנהל אגף בכיר למערכות מידע דיבר על הערכה תקציבית לפיתוח חלקי, שזה ללא פיתוח ממשקים צפויים, בסך של 640 אלף שקל.
שמעון יעקובי: קיימים עדיין נעלמים רבים, כולל מול הגורמים החיצוניים הרלוונטיים, שלא נכון להעריך את היקף פיתוחם.
שמעון יעקובי: אין לנו הערכה תקציבית מדויקת לכל העניין הזה.
עתניאל שנלר: כל העניין הזה זה החוק של חבר הכנסת זבולון אורלב?
שמעון יעקובי: לגבי החוק שלך אין עלות תקציבית.
שמעון יעקובי: אם יכריחו אותנו להחליט להרחיב את הלשון כמו שמדברים פה, אז זה יהיה עלות ציבורית, זה יהיה על חשבון אותם תיקים.
פרץ סגל: זאת הייתה החלטת ועדת השרים לחקיקה.
דוד רותם: מר יעקובי, אתה לא יכול לטעון נגד ועדת שרים.
שמעון יעקובי: ודאי שלא.
שמעון יעקובי: אני רק מסביר לוועדה מה המשמעות.
דוד רותם: היחיד שיכול לטעון נגד החלטות של ועדת שרים זה חבר הכנסת שנלר.
עתניאל שנלר: כל התהליך של החוק הזה נבע משיח בין בתיה לביני.
עתניאל שנלר: אני רוצה להודות לך כאן בפני כולם.
בתיה כהנא דרור: תודה.
בתיה כהנא דרור: הצעת החוק כפי שמונחת כרגע היא פשרה והיא הרע במיעוטו, כי הניסוח המקורי, לפני הניסוח עם הדיינים, המליץ על איזה שהוא מנגנון של סנקציות מיידיות בהתאם לחוקי תעבורה.
דוד רותם: אל תסבכי אותנו.
דוד רותם: את מכניסה עניין חדש שישר הולך לוועדת הכנסת ואנחנו בגלל זה נצטרך לדחות את הדיון.
בתיה כהנא דרור: הוועדה היא המקום לדון בשיפורים של החוק.
דוד רותם: לא בנושאים חדשים.
בתיה כהנא דרור: זה לא נושא חדש, זה מהותי.
דוד רותם: זה נושא מאוד חדש.
בתיה כהנא דרור: אנחנו מדברים על מספר סנקציות שיוחלטו בתקנות.
בתיה כהנא דרור: הסנקציות האלו לא היו בוועדת שרים, לא היו בטרומית.
בתיה כהנא דרור: נכון, אבל זה יכול להיות נדון כאן בוועדה.
דוד רותם: כעניין חדש.
דוד רותם: בשביל זה אני צריך לקבל את האישור של ועדת הכנסת.
דוד רותם: זה לא הוכנס בנוסח של הצעת החוק.
בתיה כהנא דרור: נושא נוסף הוא לתת סמכות בעניין הזה גם לבתי משפט.
בתיה כהנא דרור: חשוב לי להכניס את זה.
בתיה כהנא דרור: חשוב לומר שכל העניין של המלצה לגט, מצווה לגט הרבה פעמים בא להחליף את אי הרצון של הדיינים לתת חיוב גט בכפייה.
בתיה כהנא דרור: חיובי גט וכפיית גט הם מאוד נדירים.
בתיה כהנא דרור: יש לנו את זה במקרים מאוד נדירים.
בתיה כהנא דרור: גם חיובים הם לא מרבים לתת בגלל החשש של הגט המעושה.
בתיה כהנא דרור: הרבה פעמים כשנותנים המלצה או מצווה זאת בעצם החלטה של חיוב גט.
בתיה כהנא דרור: אם אנחנו נצמצם לא עשינו כמעט שום דבר, כי זה רוב ההחלטות.
בתיה כהנא דרור: אם נצמצם עכשיו את חיוב שיקול הדעת הנוסף לבית הדין בעניין הסנקציות רק לחיוב, אנחנו משאירים בחוץ חלק מאוד נכבד של החלטות שבהן הסעיף הזה לא יכול להיות מיושם.
עתניאל שנלר: הוא לא פורסם במנגנון החדש.
עתניאל שנלר: הוא יהיה כמו שהיה עד היום.
בתיה כהנא דרור: אסור לשכוח שהסעיף נותן את שיקול הדעת.
בתיה כהנא דרור: הוא מחזיר את הדיון בסנקציות לבית הדין הרבני.
דוד רותם: אתם לא מבינים שזמן שיפוטי הוא דבר יקר מאוד.
בתיה כהנא דרור: אני מצטרפת לאמירתה של פרופ' קדרי, שאפשר להאריך את שעות הדיון בבתי הדין הרבניים, לא לסיים בשתיים.
דוד רותם: אפשר להאריך את שעות הדיון, אפשר להוסיף עוד דיינים.
דוד רותם: יש כל כך הרבה פתרונות לבעיה הזאת.
בתיה כהנא דרור: אפשר לעשות את זה.
בתיה כהנא דרור: זה לא יכביד על המערכת אבל זה יקל מאוד על אנשים.
בתיה כהנא דרור: הכלי הזה הוא מאוד יעיל כמו שאמר מבקר המדינה.
בתיה כהנא דרור: אולי זה יגרום לזה שבאמת ישתמשו בכלי הזה.
בתיה כהנא דרור: לא נגענו בכלל באיזה סנקציות.
אורי צפת: אני מצטרף למה שאמר כבוד הרב.
אורי צפת: צריך להבדיל בין חיוב בכפייה לבין מה שבית הדין מחליט כדבר שבשגרה.
אורי צפת: על הצדדים לנהל מו"מ.
אורי צפת: אלו החלטות שניתנות מידי יום.
אורי צפת: הם אפילו לא כותבים למה.
אורי צפת: לפעמים הם כותבים שעליהם לנהל מו"מ.
אורי צפת: כשאני הולך הביתה אני שואל אם לשלום בית או לגירושין.
דוד רותם: אני לא מבין מה זה חשוב.
דוד רותם: קודם כל תנהל מו"מ.
דוד רותם: החשוב הוא לנהל את המו"מ.
אורי צפת: האם כאשר בית הדין פוסק עד הדיון לנהל מו"מ, תהיה כפייה בעוד 30 יום?
אורי צפת: איפה ההיגיון?
אורי צפת: אנחנו חושבים שצריך לצמצם את זה אך ורק למקרה של חיוב או כפייה.
אורי צפת: במה ייגרע חלקם של בני זוג שבאים בהסכמה להתגרש?
אורי צפת: למה לא יסודר להם הגט בתוך 30 יום?
אורי צפת: אנחנו ממתינים יותר מ-30 יום.
דוד מלכא: היום זה אפילו תוך שבוע או שבועיים.
עתניאל שנלר: החוק מסדיר את זה.
אורי צפת: החוק לא מסדיר את זה.
אורי צפת: גם בבית הדין הרבני בפתח תקווה בהרכב של הרב אוחיון זה לא תוך 30 יום, זה יותר מ-30 יום.
אורי צפת: למה אנשים שרוצים להתגרש בהסכמה צריכים לחכות למעלה מ-30 יום?
אורי צפת: בואו נקבע בחוק שבהסכמה זה יהיה פחות מ-30 יום.
דוד רותם: אחרי שהחוק הזה ייכנס לתוקף זה יהיה 90 יום, כי הם יהיו עסוקים בדיונים.
אורי צפת: אנשים שרוצים להתגרש בהסכמה יחכו גם חצי שנה.
דוד מלכא: יש הנחיה של נשיא בית הדין הגדול שבמקרים של הסכמה קובעים מיד תאריך.
דוד מלכא: עושים לפעמים חקירת שמות במועד אישור ההסכם.
אורי צפת: זה לוקח יותר מ-30 ימים.
דוד מלכא: אצלנו לא.
דוד מלכא: יכול להיות.
בת שבע שרמן-שני: לגבי הניסוח באיזו החלטה אפשר להטיל סנקציות הסעיף של החוק אומר שקבע בית הדין הרבני בפסק דין שאיש ייתן גט לאשתו והאיש לא קיים את פסק הדין.
בת שבע שרמן-שני: אחר כך אומרים שזה אותו דבר לגבי אישה.
בת שבע שרמן-שני: זה אומר שזה פסק דין שדורש מעשה אופרטיבי והוא כנגד צד אחד.
בת שבע שרמן-שני: להגיד שאישור הסכם גירושין הוא פסק דין כזה זה בודאי לא נכון.
בת שבע שרמן-שני: אם כתוב שעל הצדדים לנהל מו"מ ולא מפורש למה ודאי שזה לא נופל בחוק.
אורי צפת: בלשון אחרת.
בת שבע שרמן-שני: הם מסבירים באיזו לשון פסק דין מהסוג הזה, שהוא פסק דין חד-צדדי, תהיה.
בת שבע שרמן-שני: אין נפקא מינה אם ננקטה באותו פסק דין בסעיף 1 בלשון של כפייה, חובה, מצווה, הצעה או לשון אחרת.
דוד מלכא: מה זה הצעה?
בת שבע שרמן-שני: ההצעה היא שהוא ייתן גט לאשתו.
בת שבע שרמן-שני: זה אופרטיבי של צד אחד.
בת שבע שרמן-שני: זה בטח לא אישור הסכם.
שמעון יעקובי: כשבית הדין מציע לתת גט..
בת שבע שרמן-שני: הוא יכול להטיל סנקציות.
שמעון יעקובי: הבעל אומר שהוא לא קיבל את ההצעה.
בת שבע שרמן-שני: בית הדין יגיד שהוא לא מטיל סנקציות
דוד רותם: הבעיה היא לא מה הלשון שנקט בה בית הדין.
דוד רותם: ברגע שיש את סעיף (ב), אז כל לשון.
בת שבע שרמן-שני: לא אישור הסכם.
דוד רותם: בלשון אחרת הוא אישר הסכם גירושין בין הצדדים, כאשר שם כתוב שהצדדים התגרשו זה מזה, לא מתחייבים.
דוד רותם: הם מסכימים להתגרש.
דוד רותם: בית הדין מאשר את ההסכם הזה.
דוד רותם: בית הדין בלשון אחרת אמר שהם התגרשו.
בת שבע שרמן-שני: הוא לא אמר שהם התגרשו.
אורי צפת: הוא אומר שעל הצדדים להתגרש כהסכמתם.
דוד רותם: יותר גרוע.
בת שבע שרמן-שני: בעניין המועדים, שהועלה גם על ידי היועץ המשפטי של הנהלת בתי הדין וגם על ידי היושב-ראש ונידון העניין של בתי המשפט מנגד, אני חושבת שצריך לחשוב איך אנחנו לא פוגעים באנשים שמבקשים להתגרש בכלל, לא רק אנשים שכבר קיבלו את חיוב הגט.
בת שבע שרמן-שני: אני חושבת שיוזם ההצעה, חבר הכנסת שנלר, העלה נקודה חשובה.
בת שבע שרמן-שני: אנשים שמחכים הרבה מאוד שנים, אם זה 6 או 10 שנים, צריך שיינתן פסק דין בתביעה שלהם מלכתחילה.
שמעון יעקובי: אין כזה דבר.
בת שבע שרמן-שני: צריך גם בזה לקבוע מועדים.
בת שבע שרמן-שני: לא.
בת שבע שרמן-שני: בעניין הזה כדאי להגיד שאחרי דיון צריך לתת תוך 60 יום החלטה.
בת שבע שרמן-שני: הדבר לא מיושם בפועל.
בת שבע שרמן-שני: השאלה כיצד אנחנו מפקחים על המועדים שקבועים בחוק.
דוד רותם: תוך כמה זמן צריך לתת פסק דין בחוק האזרחי?
אורי צפת: 30 ימים.
דוד רותם: איך צריך לשמוע תיק בבית משפט אזרחי?
דוד רותם: מיום ליום.
דוד רותם: בואו קודם כל נדאג שבתי המשפט.
בת שבע שרמן-שני: למה?
בת שבע שרמן-שני: לבתי הדין הרבניים יש מחויבות גדולה יותר מאשר לבתי המשפט האזרחיים.
בת שבע שרמן-שני: הם מחויבים גם לריבונו של עולם וגם לחוק.
דוד רותם: דיינים, עד כמה שאני יודע, כשהם נכנסים לתפקידם מצהירים אמונים למדינת ישראל ולחוקיה.
דוד רותם: לא ראיתי שיש שם את הקב"ה.
בת שבע שרמן-שני: דיינים מצהירים רק למדינת ישראל, לא לחוקיה.
בת שבע שרמן-שני: הם מצהירים לעשות דין צדק.
בת שבע שרמן-שני: דין צדק זה הקב"ה.
דוד רותם: אני נכנסתי לבתי הדין הרבניים הרבה שנים ואף פעם לא גיליתי שם את הקב"ה.
בת שבע שרמן-שני: לפני 10 שנים נפגשתי כנציגת לשכת עורכי הדין עם נציגות הדיינים.
בת שבע שרמן-שני: העלינו שם בעיות אתיות.
בת שבע שרמן-שני: אמר אחד הדיינים שהוא לא צריך את האתיקה של מדינת ישראל, יש לו את ריבונו של עולם שהוא מחויב לו.
בת שבע שרמן-שני: בית הדין מחויב הרבה יותר מאשר בית המשפט.
בת שבע שרמן-שני: אנחנו לא צריכים להשוות למה שקורה בבית משפט, צריך יותר משם.
דב פרימר: אני סבור שההצעות האלו נכונות, אבל אני לא בטוח שמקומן בחוק.
דב פרימר: אני מהסס לתמוך בהן רק בגלל הנושא הפרוצדוראלי, שזה יגרור אחריו את כל הנושא התקציבי.
דב פרימר: אמרת בצדק שאסור לרב יעקובי להתנגד ולהגיד את הדברים בצורה מפורשת.
דב פרימר: הוא אמר את הדברים ברמיזה שאי אפשר להתעלם ממנה.
דוד רותם: לא שמעתי וגם לא הבנתי.
דב פרימר: אני הבנתי, לכן יש לי את החששות הגדולים האלה שזה יישאר על הנייר.
דב פרימר: שתקתי כל הזמן בגלל שאני חושב שזה דבר טוב לגופו של עניין.
דב פרימר: אני מסכים איתך שבתי הדין לא יישמו את זה כפי שבית הדין ובית המשפט לא מיישמים הרבה דברים מהסוג הזה.
דב פרימר: יחד עם זאת, אני חושב שההצהרה היא הצהרה נכונה.
דב פרימר: אני חושב שדברים כאלה חייבים להופיע, משום שאני חושב שהם יוצרים איזו דינאמיקה, איזה מדיניות ואיזה רף שצריכים לשאוף אליהם מידי פעם לפעם.
דב פרימר: מבקר המדינה ידחוף את הדברים קדימה.
דב פרימר: אני חושב שזה דבר טוב.
דב פרימר: אני לא בטוח שהמקום הראוי הוא במסגרת חוק.
דב פרימר: לפי דעתי זה צריך להיות במסגרת של תקנות.
דב פרימר: הנושא התקציבי מאוד מדאיג אותי.
דוד רותם: פרץ, שמעת את מה שאמרו הרב מלכא והרב יעקובי.
דוד רותם: יש היגיון במה שהם אומרים.
פרץ סגל: כיוון שהייתי בשולחן הזה בזמן שהחוק הזה נחקק אני אזכיר את האנשים שעמלו סביב החוק הזה ומה עמד ביסוד החוק.
פרץ סגל: מי שהיה בשעתו שותף פעיל היה חבר הכנסת רביץ, ז"ל, שעל כל דבר ודבר בחוק, בייחוד הדברים שהורדו מהחוק לעומת הצעת החוק, התייעץ עם הרב אלישיב.
פרץ סגל: החוק הזה נחקק על פי עבודת הדוקטורט של ד"ר יעקב וינרוט.
פרץ סגל: הוא ופרופ' רוזן צבי, ז"ל, היו אלה שליוו את החוק הזה ישיבה אחרי ישיבה.
פרץ סגל: הרעיון שביסוד החוק היה שמדובר בהרחקות דרבנו תם, לכן מלכתחילה הצעת החוק הייתה כהוראת שעה כדי שאחרי שנתיים תיבחן השאלה האם יש מקום להעביר את זה לקהילה, קרי לבתי המשפט האזרחיים, או להשאיר את זה בבתי הדין הרבניים.
פרץ סגל: המטרה הייתה כדי לראות אחרי שנתיים ימים כמה בתי הדין הרבניים עשו שימוש בחוק או לא עשו שימוש בחוק ועל פי זה הדבר יישקל מחדש.
פרץ סגל: הדבר לא יצא לפועל כי נמחקו המילים "הוראת שעה", לכן הנושא לא חזר לדיון כפי שהייתה כוונה מלכתחילה.
פרץ סגל: לגופו של עניין.
פרץ סגל: התפישה שבחוק היא שבית דין רבני ברגע שנותן פסק דין לגירושין פירושו של דבר שהוא החליט שהצדדים צריכים להתגרש.
פרץ סגל: הוא יכול להגיד שמצווה עליהם להתגרש, שהוא מציע או מחייב אותם.
פרץ סגל: מה שהמחוקק רצה זה שאם בית הדין פסק שהצדדים צריכים להתגרש, הרי שזה פסק דין.
פרץ סגל: כיוון שאין לנו הצהרה של בית הדין כמו בית משפט שאומר שהם גרושים, צריכים הצדדים עצמם לבצע את הדבר הזה.
פרץ סגל: המחוקק לא רצה להשאיר את זה לשיקול דעת היה ובית הדין רוצה כך או אחרת, אלא היה והוא פסק שהצדדים צריכים להתגרש, בין אם הוא נקט בלשון מצווה, בין אם בלשון אחרת, הרי שבית הדין מצווה לבדוק מה הם צווי ההגבלה שלפי ההלכה ראוי להטיל על אותו אדם שמצווה להתגרש.
פרץ סגל: אין פירושה של מצווה ללכת הביתה ולעשות את זה רק כלפי שמיים, אלא יש עוד אדם.
פרץ סגל: כמו שכופים על אותו אדם צדקה, גם פה יש דין שצריך לכפות כדי שהוא יקיים את המצווה.
פרץ סגל: בזמני קדם אנחנו יודעים איך הדברים היו מבוצעים.
פרץ סגל: זאת הייתה ההבנה של החוק.
פרץ סגל: פרשנות החוק, לטעמנו, היא שבכל מקרה ומקרה - גם היום בתום 30 יום - על בית הדין לדון בצו ההגבלה כי אחרת אין פסק דין לגירושין.
פרץ סגל: פירושו של דבר שבית הדין לא עשה כלום.
פרץ סגל: הוא אמר ללכת הביתה ולהחליט אם הם רוצים שיקיימו את המצווה, אם הם לא רוצים שלא יקיימו את המצווה.
פרץ סגל: זה לא פסק דין שהמחוקק חשב שהוא בגדר פסק דין, לכן הוא קבע בסעיף (ד) שעל בית הדין בתום 30 יום לדון בצו ההגבלה.
פרץ סגל: זאת הייתה ההבנה.
פרץ סגל: מהבחינה הזאת מה שמוצע פה זה תיקון פרוצדוראלי.
פרץ סגל: באים ואומרים שבית הדין היה צריך לעשות את זה בתוך 30 יום, כפי שהתריע על כך מבקר המדינה, ושצריך לבדוק שהדבר נעשה בתום 45 ימים.
פרץ סגל: אנחנו לא משנים כלום מבחינת התקנון.
פרץ סגל: פסק הדין של בית הדין זה שהוא צריך לבצע את החוק.
פרץ סגל: פירושו של דבר שבתוך 30 יום על כל פסק דין של גירושין הוא צריך לדון על צו הגבלה.
פרץ סגל: זה שאנחנו אומרים לו שאם הוא לא עשה את זה תוך 60 הוא צריך לעשות את זה תוך 45 יום אנחנו לא משנים כלום מבחינת הנטל שהמחוקק במצב היום הטיל על בתי הדין הרבניים.
דוד רותם: בתי הדין הרבניים, למה אתם לא מוותרים על כל הנושא של ההגבלות?
דוד רותם: אתם תיתנו פסקי דין לגירושין, אחר כך ילך לבית המשפט האזרחי.
דוד מלכא: יש הצעה של רונית תירוש.
דוד רותם: בית המשפט האזרחי ידון תוך 30 יום ותוך 45 יום יקבל החלטות.
דוד רותם: למה אתם צריכים שיזרקו עליכם את הכל?
בתיה כהנא דרור: זה יקבל גם מבחינת.
בתיה כהנא דרור: .
דוד רותם: זה יקל בהרבה דברים, כי הנהלת בתי המשפט לא תסכים שיקבעו לה מועדים.
דוד מלכא: לא בגלל זה.
דוד מלכא: הייתה הצעה של רונית תירוש.
דוד מלכא: בנייר עמדה של מרכז רקמן זה חזר.
דוד מלכא: גם היום הכניסו נייר עמדה והזכירו את זה שוב.
דוד מלכא: מבחינה מסוימת זה זלזול בבתי המשפט.
דוד מלכא: יש מושג בתלמוד שאומרים שכשבית דין לא יכול לאכוף את פסק הדין שלו, הוא לוקח איזה גוי שאומר לו לעשות את מה שבית דין ישראל אומרים לו.
דוד מלכא: אם נעשה את בית המשפט כזרוע של בית הדין שתגיד לבעל לעשות את מה שבית דין רבני אומר לו לעשות זה לא יהיה נכון.
דוד מלכא: אני לא חושב שזה המקום.
דוד מלכא: מה שיותר גרוע זאת ההתערבות.
דוד מלכא: זה עניין הלכתי טהור.
דוד מלכא: אולי ניתן לבית המשפט לדון בכל הדין האישי, נמחק את בתי הדין, ניתן להם רק סדר גט ושבית המשפט ידון בכל הגירושין וישלח אותם לבית הדין לעשות גט.
דוד מלכא: אנחנו חיים במדינת ישראל.
דוד מלכא: יש לבתי הדין סמכות ופסקי הדין ניתנים לאכיפה.
דוד מלכא: אני לא צריך זרוע מקבילה.
דוד מלכא: אני חושב שזה ייקח יותר זמן בסופו של דבר.
דוד רותם: זאת לא הבעיה שלך.
דוד מלכא: אני מתנגד לרעיון, כי זה לא הלכתי.
דוד מלכא: צריך לחיות את המציאות.
דוד מלכא: במקרים של הסכמי גירושין, במקרים של המלצה לא ראוי שיהיה מנגנון אוטומטי כי זאת התערבות בדין המהותי.
דוד מלכא: אתה דורש מהדיין לפעול באופן אוטומטי ולקיים דיון.
דוד מלכא: אתה מצפה ממנו שהוא יחשוב על מקום להטיל.
דוד מלכא: כל ההצעה הזאת באה לתת כלי לסעיף 4, לקצוב לוח זמנים.
דוד מלכא: מה שנרוויח מהצעת החוק הזאת זה שבמקרים של כפייה וחיוב נפנה את היומן.
דוד מלכא: גם אם זה יבוא על חשבון דברים אחרים המקרים האלה ייכנסו.
דוד מלכא: אם אתה רוצה שגם במקרים של המלצה והסכם נצטרך לטפל על חשבון דברים אחרים זה לא ייתן שום דבר.
דוד מלכא: אני רוצה להתייחס לדברים של בתיה, כי אני רוצה למחות.
דוד מלכא: בדברים שלך את אומרת שדיינים פוסקים לא מה שהם מאמינים.
דוד מלכא: אם את חושבת שכשדיינים פוסקים המלצה הם מתכוונים לחיוב זה חמור מאוד.
דוד מלכא: כשדיינים חושבים שצריך לתת חיוב הם נותנים חיוב בלי בושה.
דוד מלכא: כשהם חושבים שצריך לתת כפייה הם נותנים כפייה בלי בושה.
דוד מלכא: מי שמופיע אצלנו יודע את זה.
דוד מלכא: כשיש רק המלצה או הצעה זה המצב.
דוד מלכא: ודאי שלדיין אין אלא את מהות הדין על פיו הוא דן.
דוד מלכא: זה מה שנעשה.
דוד מלכא: אני לא יודע מאיפה מכון רקמן לוקח את הנתונים.
דוד מלכא: היא מדברת איתי על נתונים של 2006 ו-2003.
דוד מלכא: יש פה דוח של מבקר הפנים של בתי הדין, של איש מקצוע שבודק את הנתונים וחתום עליהם.
דוד מלכא: אני לא יודע מי חתום על הנתונים שאת מציגה.
דוד מלכא: זה דוח של מארס 2010.
דוד מלכא: פה כתוב בדיוק כמה תיקים נשארו פתוחים, כמה תיקים שהטיפול בהם הוא מעל שנתיים נשארו פתוחים.
דוד מלכא: יש 4 תיקים משנת 2000.
דוד מלכא: מאיפה הנתונים שלכם?
רותי הלפרין-קדרי: הנתונים שלנו הם מהנהלת בתי הדין הרבניים.
דוד מלכא: יש היום מערכת שהקפיצה את בתי הדין בכמה רמות קדימה.
דוד מלכא: אני מזמין אותך, את בת שבע, את בתיה.
דוד מלכא: תבואו ותראו בעיניים שלכם באופן מוחשי.
רותי הלפרין-קדרי: הנתונים מ-2003 ומ-2006 הם מדוח מבקר המדינה.
רותי הלפרין-קדרי: הנתונים מ-2008 הם נתונים שקיבלנו מהנהלת בתי הדין הרבניים.
דוד מלכא: אני מביא לך נתונים של 2010.
רותי הלפרין-קדרי: על שאילתות נוספות שהגשנו השנה לבתי הדין הרבניים לא קיבלנו תשובות.
דוד רותם: שאילתות זה לא פה.
קריאה: שיציג את הנתונים.
דוד רותם: הוא לא צריך להציג את הנתונים.
דוד רותם: אין לי טעם בנתונים עכשיו.
עתניאל שנלר: אני רוצה להתייחס לדברים בשביל לנסות להתקדם בחקיקה.
עתניאל שנלר: זה דיון אקדמי חשוב, אבל אני לא חושב שהוא מקדם את החקיקה הזאת.
דוד רותם: מה שלא מקדם את החקיקה זה שאתה התחייבת לקבל את עמדת ועדת השרים.
עתניאל שנלר: בואו נראה איך נתקדם עם זה.
עתניאל שנלר: כל ניסיון לעשות השוואה עם בתי המשפט הוא השוואה הורסת, כי בתי המשפט הרבה פחות פתוחים לשינויים מאשר בתי הדין הרבניים בנושא סדרי הדין.
עתניאל שנלר: אני מציע לכל אלה שרוצים לקדם את הדברים להיות מאוד זהירים בהשוואות עם בתי המשפט.
עתניאל שנלר: אני חושב שאסור שהכלים יגברו על המהות.
עתניאל שנלר: מעלים טענות של כסף, של תקציב.
עתניאל שנלר: אסור שהזנב ינהל את הכלב.
עתניאל שנלר: לא יכול להיות ש-600 אלף שקלים יקבעו אם דבר הוא נכון או לא נכון.
עתניאל שנלר: זה פשוט פתטי להעמיד את זה בכלל.
עתניאל שנלר: אם צריך להשיג 600 אלף שקל צריך להשיג 600 אלף שקל.
עתניאל שנלר: יש כאן חברי כנסת שעיסוקם הוא לאשר תקציב ולמצוא תקציב לדברים כאלה .
עתניאל שנלר: אוי ואבוי אם הדבר הזה יקבע אם דבר נכון או לא נכון.
עתניאל שנלר: אין מצב שאפשר לקבל גיבוי בתקציבים בתקנות.
עתניאל שנלר: תקנה הופכת את זה לדבר סמי פוליטי, כי תלוי מי עומד בראש, תלוי באיזה זמן, תלוי מי קובע את התקנה, מי מאשר את התקנה.
עתניאל שנלר: יש מצבים שאתה אומר שאתה רוצה ליצור מערכת קבועה לטווח ארוך, מערכת ברורה.
עתניאל שנלר: כלי ברור לא יכול להיות פחות מחקיקה אם אנחנו מתכוונים לזה באמת.
עתניאל שנלר: מה שהעלו היום כאן הן טענות שאני כמעט משוכנע שהן לא היו בוועדת שרים כשהיא דנה על השאלה של הלשון.
עתניאל שנלר: בצד הלוגי של ועדת השרים אני מבין את הגישה של משרד המשפטים.
עתניאל שנלר: אם הייתי יושב בוועדת השרים הייתי אומר את אותו הדבר.
עתניאל שנלר: יחד עם זאת, העלו פה טענות בעלות משקל גדול מאוד בהיקף של השופטים והזמן.
עתניאל שנלר: אף אחד לא נתן תשובה אמיתית.
עתניאל שנלר: להוסיף עוד שופטים או עוד שעות זאת לא תשובה באמת.
עתניאל שנלר: זאת תשובה מתנצחת, לא אמיתית.
עתניאל שנלר: אין תשובה אחרת.
עתניאל שנלר: משרד המשפטים, האם נראה לכם שצריך לאשר את החוק על הבסיס הקיים היום יותר מאשר שנשאיר את השאלה היחידה סביב העניין – לא במנגנון, לא בימים, לא בפרוצדורה – אם להרחיב את המונח "כפייה".
דוד רותם: האם אדוני מבין שהוא חוזר בו מההסכמה שלו ושם אותי בפינת החדר?
עתניאל שנלר: ממש לא.
דוד רותם: אני כפוף להחלטות של ועדת שרים.
עתניאל שנלר: לכן אני פונה למשרד המשפטים.
דוד רותם: פרץ, עם כל הכבוד, הוא בחור חכם והוא בחור חשוב מאוד, אבל הוא עדין לא חבר בוועדת שרים.
עתניאל שנלר: האם אדוני רוצה שיושב-ראש הוועדה יפנה לוועדת שרים ויציע את ההצעה?
דוד רותם: אתה משחק פה בגלגל.
דוד רותם: אתה אומר שנאשר את החוק ואחר כך נפנה לוועדת שרים.
דוד רותם: אם אני נענה לבקשה שלך אני עוצר את הדיון, פונה לוועדת שרים ומחדש לאחר שאני מקבל ממנה תשובה.
דוד רותם: זה דבר שיכול להימשך הרבה מאוד שנים.
עתניאל שנלר: אני מסכים איתך.
עתניאל שנלר: אני חוזר מהבקשה ומציע לנהוג בתבונה.
דוד רותם: אם אני אאשר את החוק לקריאה ראשונה בנוסח שבכחול, כשאני מודיע לפרוטוקול שבמסגרת ההכנה לשנייה ושלישית הסעיף הזה יידון.
דוד רותם: אם אני לא מכניס אותו אתם תפילו את החוק.
דוד רותם: יש לכם רוב קואליציוני בוועדה הזאת.
פרץ סגל: אדוני רמז מקודם שיכול להיות שיהיו פה חילופי גברי.
דוד רותם: ראיתי שיש מכתב שקורא להדיח אותי מתפקידי.
דוד רותם: הבעיה היחידה היא שהוא נשלח לכתובות הלא נכונות.
דוד רותם: הוא נשלח לנשיא, לראש הממשלה וליושב-ראש הכנסת.
דוד רותם: הם לא יודעים שמי שמוסמך להדיח אותי הוא מי שמוסמך להדיח את ראש הממשלה.
פרץ סגל: החלטת ועדת השרים התקבלה גם על דעתם של בתי הדין הרבנים.
שמעון יעקובי: לא הבענו את דעתנו.
פרץ סגל: הוזמנתם לוועדת שרים לחקיקה בדיוק כמונו.
פרץ סגל: גם הנושא התקציבי לא הועלה בוועדת שרים לחקיקה על ידי בתי הדין הרבניים.
שמעון יעקובי: אנחנו לא היינו מודעים להסתייגות של משרד המשפטים.
שמעון יעקובי: ראינו את נוסח החוק של חבר הכנסת שנלר.
שמעון יעקובי: הנוסח היה מקובל עלינו.
שמעון יעקובי: ההחלטה של ועדת שרים לחקיקה הייתה הפתעה עבורנו.
דוד רותם: הם לא יכולים להסכים והוא לא יכול לבקש להצביע על נוסח אחר , אלא אם כן מכניסים את ועדת השרים.
זבולון אורלב: שהם ילכו לוועדת שרים.
דוד רותם: אם אני מוסיף את הסעיף שלהם, עם הודעה שזה סעיף ששנוי במחלוקת ושבהכנה לקריאה שנייה ושלישית הוא לא ייחשב כנושא חדש.
קריאה: קודם הצעת.
דוד רותם: אני הצעתי הפוך, אבל הוא לא יכול לעשות את זה כי זה לא בסמכותו.
דוד רותם: חבר הכנסת שנלר לא יכול לבקש אחרת.
דוד מלכא: אבל כיוון שזה עלה אחר כך יגידו שהוא לא ירד.
דוד רותם: אני מודיע לפרוטוקול שהתוספת של ועדת השרים היא רק לצורך הקריאה הראשונה, היא לא מחייבת בקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: אני מודיע שאותי שכנעתם.
דוד רותם: עד הקריאה השנייה והשלישית הם ילכו לוועדת שרים ויגידו להם שאני מבקש להוריד אותה כי אני רוצה לקדם את העניין ולא להחזיר אותו אחורה.
שמעון יעקובי: אני באופן אישי לא יכול לומר מילה, כי אני מחויב להחלטת ועדת שרים.
דוד מלכא: בת שבע אמרה פה קודם שיטילו עליה סנקציות על פי חוק.
דוד מלכא: את מודעת לכך שכתוב כאן
דוד מלכא: שאם קבע בית הדין בפסק דין שהאישה תקבל גט מבעלה והאישה לא קיבלה את פסק הדין, רשאי בית הדין, באישור נשיא בית הדין הרבני הגדול, זאת אומרת צריך לקיים שימוע, דהיינו סנקציות על אישה אי אפשר להטיל.
דוד מלכא: יש פה בחוק אפליה בין נשים לגברים כשהיא מסרבת.
דוד רותם: אני מעלה להצבעה לקריאה ראשונה.
פרץ סגל: בלי המילים "המחייב או הכופה גט"?
דוד רותם: עם התוספת שלכם.
פרץ סגל: התוספת שלנו היא למחוק את המילים "המחייב או הכופה גט".
דוד רותם: אני מוחק אותן, אבל אני מודיע לכם שזה רק בקריאה הזאת.
דוד רותם: לצורך קריאה שנייה ושלישית אני מבקש שתפנו לוועדת שרים ותציגו בפניה את הטיעון של הרב מלכא והרב יעקובי, כי יש בו הרבה שכל.
נעה ברודסקי: יש נקודה נוספת שצריך להתייחס אליה בהצעת החוק.
נעה ברודסקי: מוצע לקבוע שכבר ברגע שיינתן פסק דין יורה בית הדין על קביעת מועד לסידור הגט ומועד לדיון בבקשה למתן צו הגבלה.
נעה ברודסקי: צריך שיהיה ברור המועד שעד אליו צריך לקבוע את סידור הגט.
נועה ברודסקי: צריך שיהיה ברור שמועד סידור הגט יינתן לפני המועד לדיון בבקשה.
עתניאל שנלר: זה מובן.
נועה ברודסקי: בנוסח זה לא עד הסוף ברור, לדעתי.
נועה ברודסקי: זה בסעיף (א)(1).
עתניאל שנלר: תוסיפי עד 30 יום.
נועה ברודסקי: אחרי הדיון הראשוני שמוצע צריך לקבוע שכל פרק זמן קצוב הנושא ישוב לבית הדין, זאת אומרת שבית הדין יידרש כל פרק זמן קצוב שייקבע כאן בוועדה לדון עוד פעם בצו ההגבלה עד שיינתן גט.
נועה ברודסקי: נקודה נוספת שאפשר לדון בה זה אם לקבוע הוראת מעקב, זאת אומרת שבתי הדין יצטרכו לדווח לוועדה על כמות צווי ההגבלה שניתנו מידי שנה.
דוד מלכא: את זה אפשר לקבל גם היום.
דוד רותם: אני מבין שהפכתי להיות מובטל עוד לפני שהדיחו אותי ושאני כל כמה חודשים אדון בדיווחים שלהם.
דוד רותם: אני מציע שזה ילך לוועדת הפנים.
שמעון יעקובי: צריך לזכור שהמנגנון הקבוע הוא שבעל דין צריך להגיש בקשה.
שמעון יעקובי: הוא לא מוגבל בכמות הבקשות שמותר לו להגיש להטלת צווי הגבלה.
דוד רותם: גם זה דבר שהוא לא נכון.
שמעון יעקובי: זאת המציאות כרגע.
דוד רותם: זאת מציאות לא נכונה.
שמעון יעקובי: עוזרת היועצת המשפטית מציעה שגם אם לא הוגשה בקשה כזאת נשוב ונדון, נשוב ונדון.
דוד רותם: אני לא אוסיף את זה עכשיו, אבל אני מודיע - כדי שלא תישמע טענה של עניין חדש - שאני אדון בכל הסעיפים האלה בהכנה לשנייה ושלישית.
דוד מלכא: גם ההערה הראשונה לגבי קביעת מועד גט תוך 30 יום.
דוד רותם: הכל יידון בהכנה לשנייה ושלישית.
דוד רותם: הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – מתן צווי הגבלה ופיקוח על יישום החלטות בית הדין), התשע"א-2010
דוד רותם: אנחנו עוברים להצעת החוק של חבר הכנסת אורלב, שהיא תוספת להצעת החוק של חבר הכנסת שנלר.
דוד רותם: יש תנאים בחוק הזה?
פרץ סגל: אותו תנאי של מחיקת המלים "המחייב או כופה" בסעיף 4ב.
דוד רותם: כסף?
זבולון אורלב: כפי שאמרת נכון, החוק הזה הוא חוק משלים באופן שהוא בונה את מנגנון פיקוח המעקב והתזכורות לצורך הבטחת התהליך הזה.
זבולון אורלב: אני הצעתי בחוק שתוקם מערכת ממוחשבת.
זבולון אורלב: שמעתי הערות שזה עולה 600 אלף שקל.
זבולון אורלב: בהליך החקיקה לא יכול משרד ממשלתי לבוא, אחרי שועדת שרים מאשרת, ולומר שהוא מתנגד או שיש לו איזו שהיא הערה כי אין לו 600 אלף שקל לביצוע החוק.
זבולון אורלב: זה דבר פסול שצריך להוריד מסדר היום.
זבולון אורלב: אם יש איזו שהיא בעיה תקציבית שלא רק קשורה לחוק הזה יש כתובת.
זבולון אורלב: אנחנו מוכנים לטפל בכל דבר.