GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גית מאהא: לא, אנחנו לא יכולים לעבוד.
גית מאהא: אין עבודה.
דוד רותם: את יכולה להיות מרצה באוניברסיטה.
גית מאהא: אני לא יכולה.
דוד רותם: עוד מישהו רוצה לדבר?
עלאא זלום: דיברת על השפה.
עלאא זלום: מבחינת השפה במבחנים הקודמים, יש הרבה ערבים שעברו את המבחן.
עלאא זלום: בבחינה הזאת, מבחינת שפה, אפילו ישראלים ששפת האם שלהם היא עברית, לא יכלו לעבור, בגלל שהיא בחינת שפה, לא בחינת תקנות חוק.
אחמד טיבי: גם גברת מרידור אמרה שיש בעיות בתחביר העברי.
עלאא זלום: אני אייצג את עצמי בבית משפט אחרי שאני אעבור את הבחינה שכבר עשיתי בשבילה כמה שנים, אני יכול להשקיע בעצמי.
אחמד טיבי: הביטוי "נפקא מינא" הופיע בבחינה או לא...
עמי בן-דוד: אני מתמחה שנכשל במבחן.
עמי בן-דוד: לדעתי, המבחן שבכתב נשען על כשל מובנה בחוק ובתקנות הרלוונטיות.
עמי בן-דוד: אולי כמה עובדות יותר ענייניות - הלשכה היא זאת שממנה את הוועדה הבוחנת, שלא יספרו לי סיפורים.
עמי בן-דוד: כתוב בתקנות: הלשכה ממנה אותה.
יעקב מיכאל בויאר: על החוק אנחנו לא נתווכח.
יעקב מיכאל בויאר: טעינו בחוק.
יעקב מיכאל בויאר: ..
לינדה שפיר: יש ועדת - - - ויש ועדת התמחות.
עמי בן-דוד: אני מעיין גם בתקנות, לא רק בחוק.
דוד רותם: סליחה, אין פה שיחות.
עמי בן-דוד: סך הכול עברו בבחינה של מאי 62%.
עלאא זלום: לפי התוצאות שלהם.
עמי בן-דוד: לפי התוצאות שלי.
עמי בן-דוד: אני ישבתי וספרתי, אני עשיתי הכול בבית.
עמי בן-דוד: ממוצע ציונים עובר, מבין אלה שעברו, עומד על 65.9.
עמי בן-דוד: היינו, אלה שעברו, רובם, לא כולם, עברו במזל, בפוקס.
עמי בן-דוד: לא מעבר.
דוד רותם: כמה שאלות היו במבחן?
עמי בן-דוד: 100.
דוד רותם: הם עברו במזל, כי הם ידעו תשע שאלות יותר ממה שצריך היה.
מלכי מרידור: לא, 65.9.
עמי בן-דוד: עברו במזל.
עמי בן-דוד: באשר למתכונת הבחינה בכתב ולמה היא נשענת על כשל בחוק - מתכונת הבחינה בכתב היא חלק ממבחן המקצועות המעשי, חלק אחד בלבד.
עמי בן-דוד: יש לוועדה הבוחנת את הסמכות לזמן את הנבחן אליה, אפילו אם הוא נכשל בבחינה, כדי שיטען.
עמי בן-דוד: הרי הלשכה מחויבת, לפי התקנות, למסור את כל המסמכים וכל המידע שיש לה על המתמחה: דוחות מאמן, מסמכים משפטיים שהוא ניסח - כל דבר למסור לוועדה, והוועדה מזמנת את הנבחן אליה כדי להתרשם מ.
עמי בן-דוד: היא לא מזמנת את זה שנכשל, כי כתוב בתקנות שאדם שלא עבר את המבחן בכתב, לא יגיע למבחן בעל-פה, וזה הכשל.
עמי בן-דוד: סעיף 38 לחוק מחייב את המבחן להיבחן.
עמי בן-דוד: הבחינה משולבת משני המבחנים יחד.
עמי בן-דוד: התקנה סותרת את החוק.
דוד רותם: מי שנכשל במבחן בכתב, אין לו סיכוי לעבור את הבחינה בעל-פה.
דדי קומם: זה לא נכון.
עמי בן-דוד: המבחן שבכתב, מבחן אמריקני, תלוי בהרבה נסיבות חיצוניות, זה לא קשור בידע.
עמי בן-דוד: את הידע שלי אני רוצה לבוא ולהציג, אני רוצה להרשים את הוועדה.
אחמד טיבי: אני חושב שזאת נקודה מאוד חשובה.
דוד רותם: הטעות שלך היא שאף פעם לא היית בבחינה בעל-פה, ואני הייתי הרבה פעמים.
עמי בן-דוד: אני מכיר אנשים שהיו.
דוד רותם: במבחן בעל-פה אתה נכנס רועד, ישובים לך שלושה שחורים, עם חליפות שחורות וחולצות ועניבות שחורות.
דוד רותם: אתה נכנס ואתה רועד, אתה בקושי מוציא הגה מהפה, והם שואלים אותך שאלה ספציפית.
דוד רותם: וכשאתה מתחיל להרשים אותם, אומרים לך, אדוני: תשובה לשאלה, יש לך?
דוד רותם: ככה זה עובד.
דוד רותם: אין להרשים.
עמי בן-דוד: אני מכיר אנשים שעברו בהצטיינות יתרה ושאלו אותם שאלה אחת בלבד, ואני מכיר אנשים שלא עברו בהצטיינות ושאלו אותם 20 שאלות.
עמי בן-דוד: המצב הזה הוא מאוד דינמי.
עמי בן-דוד: בכלל, המבחנים הם פונקציה מאוד מניפולטיבית בידי הלשכה.
עמי בן-דוד: אי-אפשר להעלים מהעין מהחשדות שעולות להכוונה של הלשכה בנושא הזה.
עמי בן-דוד: נכון, אנחנו לא דורשים שהלשכה תהיה בית חרושת לרישיונות לעורכי-דין, אנחנו מבקשים שהיא תבחן כל אדם לפי המדדים, לפי המידות, מבחני העזר שהם מעוניינים, אבל אין להם.
עמי בן-דוד: אין להם שום מדידה, אין שום מבחני עזר, אין שום כלום.
עמי בן-דוד: בנוסף ולסיום.
עמי בן-דוד: יש פה חשדות - - - זה שהלשכה מוסמכת להסדיר את העיסוק במקצוע, לא אומר שהיא מוסמכת לקבוע כמה יעסקו בו, היא לא מוסמכת לפגוע בחוק-יסוד: חופש העיסוק.
עמי בן-דוד: הקבילה היא לא מן הדין, במיוחד כשהיא מחפשת כל מיני פתרונות יצירתיים במבחן שבכתב על מנת לסרבל ולהקשות, אם זה בניסוח לקוי, אם זה בתשובות מעורפלות מאוד שלוקח הרבה זמן לבדוק אותן, לפשפש בזיכרון, או שהם אחר-כך פוסלים שאלות, או שהם מוסיפים מסיחים נוספים, שאילו גם כן שאלות שמלכתחילה הן פגיעה בנוהל, בתקינות של המבחן.
עמי בן-דוד: ולסיום יש פה ניצול של כוח.
עמי בן-דוד: ניצול של כוח לרעה, וצריך לבדוק את החשדות האלה לעומק.
טלב אלסאנע: אנחנו נבקש גם התייחסות לסוגיה שהעלית לגבי הבחינה בעל פה, שהיא חלק מהבחינה בכלל.
טלב אלסאנע: למה מייד מבטלים את הבחינה בעל פה על סמך הבחינה בכתב?
טלב אלסאנע: למה לא עורכים את כל הבחינה, משקללים את הציונים, ואז קובעים אם עבר או לא עבר על-פי שתי בחינות, ולא על פי בחינה אחת?
עמל מרדכי: אם למישהו חסרה נקודה אחת, הוא כן יכול - - -
טלב אלסאנע: סליחה.
טלב אלסאנע: - - - גם לגבי השאלות שעלו לגבי התשובות - - -
יעקב מיכאל בויאר: אדוני מחליף את היושב-ראש עכשיו?
טלב אלסאנע: אני מחליף את היושב-ראש.
יעקב מיכאל בויאר: השאלה, אם אין טעם לעשות הפסקה ולחכות לו.
טלב אלסאנע: אתה תעשה הפסקה - - -
יעקב מיכאל בויאר: לא, לא, חס וחלילה.
דורית ואג: הוא מינה אותו לנהל את הדיון.
אחמד טיבי: הוא חבר ועדה, הוא יכול להיות כיושב-ראש.
טלב אלסאנע: ככה אתם מנהלים את הבחינות?
טלב אלסאנע: אתם מחליטים מי כן, מי לא?
יעקב מיכאל בויאר: לא, אני שואל.
טלב אלסאנע: בבקשה.
יעקב מיכאל בויאר: בהבחנה מאחרים שמחליטים לפני שהם שואלים, אנחנו קודם שואלים.
טלב אלסאנע: מאה אחוז.
טלב אלסאנע: הדיון מתקיים.
טלב אלסאנע: היושב-ראש ישתתף בהמשך בהצבעה אם יהיה צורך.
טלב אלסאנע: אנחנו נבקש התייחסות - -
יעקב מיכאל בויאר: אני נותן לאדוני את כל הכבוד הראוי.
טלב אלסאנע: - - למכלול השאלות.
טלב אלסאנע: כן, אדוני.
טלב אלסאנע: אולי תציג את עצמך.
יעקב מיכאל בויאר: אני סגן יושב-ראש ועדת ההתמחות הארצית, אני גם משמש כבוחן בבחינות בעל-פה, ואני גם חבר בוועדת המתמחים או ועדת ההתמחות המחוזית, שגם עוסקת במתן היתרים למאמנים להתאמן ומטפלת גם בשאלות נוספות שקשורות במתמחים, אגב העבודה שלהם.
יעקב מיכאל בויאר: לצורך המידע הכללי.
יעקב מיכאל בויאר: ועדת ההתמחות הארצית היא זו שדנה בכל השאלות שמעלים המתמחים.
יעקב מיכאל בויאר: בין השאר שאלות של הרשעות, שאלות הקשורות בבעיות לגילוי נתונים וכיוצא בזה.
יעקב מיכאל בויאר: היא מעבירה את ההמלצות שלה לוועד המרכזי, והוא מאשר או לא מאשר את ההמלצות שלה, הדברים האלה גם באו לידי ביטוי בפסיקה בסמכויות.
יעקב מיכאל בויאר: כמובן, זה לא שייך כרגע לוועדת הבחינות, שהיא ועדה סטטוטורית, שבראשה עמדה עד לא מזמן השופטת הילה גרסטל, נשיאת בית המשפט המחוזי - המרכז - - -
טלב אלסאנע: כמה נציגים יש ללשכה בוועדה?
יעקב מיכאל בויאר: יש שופט, שלושה נציגי משרד המשפטים, שהם לא אנשי הפרקליטות, ושני נציגי לשכת עורכי-הדין.
טלב אלסאנע: אתם שני נציגים מתוך חמישה.
יעקב מיכאל בויאר: מתוך שבעה.
יעקב מיכאל בויאר: אין לנו שם רוב.
יעקב מיכאל בויאר: הוועדה, ברגע שהיא ממונה, היא עוסקת לגופם של דברים.
יעקב מיכאל בויאר: אבל בואו ניגש לשאלות העקרוניות כאן, כי הפורום הזה, עם כל הכבוד שאני רוחש לו, הוא לא הפורום שיכול לעסוק בשאלות חוקתיות מהותיות בשאלת חוק לשכת עורכי-הדין.
יעקב מיכאל בויאר: יש חוק.
יעקב מיכאל בויאר: זה נתון.
יעקב מיכאל בויאר: יש בעיות, ויש דברים שצריכים לתקן, אבל הייתי מתחיל קודם כול בדבר עקרוני, שאני מסכים פה עם חלק מהדוברים.
יעקב מיכאל בויאר: אנחנו היינו אלה שתמכנו בהארכת תקופת ההתמחות, כחלק מההמלצות של ועדת גרסטל, אותה הנשיאה של בית המשפט המחוזי - המרכז, וההמלצות האלה, אנחנו מוכנים עכשיו, לחתום עליהן בשתי ידיים, הן גם המלצות שאומרות לשנות באופן מהותי את מתכונת הבחינות.
יעקב מיכאל בויאר: למשל, אנחנו לא שבעי רצון מהשיטה האמריקנית, אנחנו חושבים שהשיטה הזאת היא לא שיטה שבוחנת באמת את הכישורים של הנבחן עד תומם.
יעקב מיכאל בויאר: אנחנו סוברים שהבחינה צריכה להיות בשיטת הקייסים, שנותנים קייס לניתוח וצריך לנתח את זה וכיוצא בזה.
יעקב מיכאל בויאר: דוח ועדת גרסטל עוסק בדברים האלה בצורה מאוד-מאוד יסודית, הוא משנה את הקונסטלציה של הבחינה, של אופן הבחינה, אבל הוא כולל מרכיב מאוד חשוב גם בבחינה בעל-פה, יש חשיבות לראות אדם שמגיע להיבחן, אחרי הבחינות בכתב, להתרשם מ, איך הוא מנתח קייסים, איך החשיבה המשפטית שלו, לא לבחון אותו אם הוא יודע מתי מגישים כתב טענות זה או אחר, אלא דברים יותר מהותיים.
יעקב מיכאל בויאר: מחר בבוקר אנחנו מוכנים שדוח ועדת גרסטל ייכנס לתוקפו.
יעקב מיכאל בויאר: העיכוב כולו, לצערנו הרב, הוא במשכן המכובד הזה.
יעקב מיכאל בויאר: זאת אומרת, אם הכנסת תאשר את דוח ועדת גרסטל, כולל הארכת תקופת ההתמחות, ואני אומר לכם שגם שנה וחצי זה מעט מדי, ואדוני יודע את זה, וגם חבר הכנסת טיבי - בתחום הרפואה, האם מישהו היה מעלה על דעתו שמישהו היה מסתפק רק בתקופה אחת של עבודה של שנה ולא ממשיך הלאה?
יעקב מיכאל בויאר: כולם היו אומרים: זה לא רציני, זה לא אמיתי, הוא צריך ללמוד כדי שידע לטפל באנשים.
טלב אלסאנע: אולי רלוונטי לקיים דיון בנפרד לגבי הסוגיה המהותית שמשנה את כל סוגיית ההתמחות והמתמחים.
טלב אלסאנע: אנחנו עכשיו דנים בסוגיה מאוד ספציפית - הבחינה הזאת, הקושי שלה, הייחוד שלה והפתרון לגבי הנבחנים, עד שיתקיים הדיון העקרוני.
יעקב מיכאל בויאר: כדאי לקיים אותו מכיוון שזאת השאלה המהותית.
יעקב מיכאל בויאר: אם נקיים דיון רק על הבחינה שבשנה הזאת, לא פתרנו שום בעיה, בשנה הבאה תהיה בעיה אחרת.
יעקב מיכאל בויאר: זאת השאלה העקרונית, ואני מזמין את שני חברי הכנסת הנכבדים לדחוף את העניין של ועדת גרסטל, שייתנו לזה תוקף מייד, עכשיו, ואנחנו יחד עם הדבר הזה.
יעקב מיכאל בויאר: לגבי נתונים.
יעקב מיכאל בויאר: קל מאוד לזרוק נתונים, אבל נתתי ליושב-ראש את הנתונים.
יעקב מיכאל בויאר: יש נתונים של שלוש השנים האחרונות.
יעקב מיכאל בויאר: לא קיבלנו נקודתית על מה רוצים לדבר, אז הבאנו את הנתונים האלה, ברגע האחרון אומנם, אבל נתונים של שלוש השנים האחרונות.
יעקב מיכאל בויאר: נעשו פילוחים, אבל פילוח אחד לא נעשה, ובמודע, בידיעה ברורה.
יעקב מיכאל בויאר: אין פילוח בין סקטור ערבי לסקטור אחר.
יעקב מיכאל בויאר: אין פילוח עדתי, דתי, אמונתי או אחר.
יעקב מיכאל בויאר: אין.
יעקב מיכאל בויאר: הפילוחים שאנחנו עושים הם פילוחים שעוסקים בתוצאות שמתקבלות על-ידי בוגרי האוניברסיטאות לבין המכללות, שזה דבר אחד.
יעקב מיכאל בויאר: למשל, דוגמה אחת אביא לכם - - -
טלב אלסאנע: שלחת לחברי הוועדה את הדוח הזה?
יעקב מיכאל בויאר: נתתי ליושב-ראש.
טלב אלסאנע: יש לך עותקים נוספים?
לינדה שפיר: אנחנו נשמח לתת אותם.
לינדה שפיר: בכל מקרה, הם מופיעים גם באתר הלשכה.
לינדה שפיר: הם נתונים גלויים, פומביים ומפורסמים.
יעקב מיכאל בויאר: אם אדוני רוצה להסתכל, יש אצל היושב-ראש עותק.
יעקב מיכאל בויאר: אביא רק דוגמה, קודם כול לגבי השנה הנוכחית.
יעקב מיכאל בויאר: על השנה הנוכחית אין לנו נתונים סופיים עדיין, כי עוד לא הסתיימו כל ההשגות וכיוצא בזה, אבל כרגע, מה שאנחנו יודעים, ותשימו לב להדגש, אלה שניגשו בפעם הראשונה לבחינה, עברו מתוכם 78%.
יעקב מיכאל בויאר: כאשר ה-78% מתחלקים בפילוח הבא: 74% מבלי שום השגה או ערר וכיוצא בזה, ועוד 4% שעברו בגלל ההשגות שהגישו על הבחינה הזאת, על שאלות בבחינה וכיוצא בזה.
טלב אלסאנע: אתה מתייחס לבחינה האחרונה?
יעקב מיכאל בויאר: הבחינה האחרונה.
טלב אלסאנע: איך זה לעומת הבחינות בשנים קודמות?
יעקב מיכאל בויאר: זה פחות או יותר אותו דבר.
טלב אלסאנע: יש לך או אין לך?
יעקב מיכאל בויאר: אין לי, לא עשיתי - - -
טלב אלסאנע: אין לך.
טלב אלסאנע: אז תגיד לי - - -
יעקב מיכאל בויאר: על השנים האחרונות יש לנו בין האוניברסיטאות, זה מה שנתתי שם על שלוש שנים.
יעקב מיכאל בויאר: אני לא רוצה כרגע להשוות.
טלב אלסאנע: תגיד את הנתון.
יעקב מיכאל בויאר: אני רוצה להבהיר את הגישה שלנו כלשכת עורכי-הדין.
יעקב מיכאל בויאר: יש הבחנה בין האוניברסיטאות - הבחנה די ברורה - לבין המכללות, אבל נתון אחד חשוב מאוד לשים לב אליו, כי לדעתנו שורש הבעיה פה הוא בשתי פזות, שבאות לידי ביטוי אצל עולים חדשים - יש רובריקה של עולים חדשים - וישראלים שלמדו בחוץ-לארץ.
יעקב מיכאל בויאר: דווקא במקומות האלה, בשניהם, אצל עולים חדשים - - -
טלב אלסאנע: עולים חדשים ממוינים לפי קטגוריה נפרדת?
יעקב מיכאל בויאר: כן.
טלב אלסאנע: למה אתם עושים את האפליה הזאת?
יעקב מיכאל בויאר: זו לא אפליה, הם עוברים בחינה נוספת בעברית.
טלב אלסאנע: למה לגבי ערבי ויהודי אין ההבחנה הזאת?
יעקב מיכאל בויאר: זו בחינה נוספת בעברית.
לינדה שפיר: מבחינת החוק יש הבחנה.
לינדה שפיר: אנחנו פועלים על-פי המתכונת הקבועה בחוק.
לינדה שפיר: כל שינוי כזה מחייב שינוי חקיקה.
לינדה שפיר: לגבי עולים חדשים יש תקנות נפרדות, הם עוברים דיני מדינת ישראל ועוברים בחינה בעברית, ולכן יש לנו את הנתונים מפולחים בנפרד על כל הדתות, לאומים ואחרים, כל מי שנכלל בקטגוריה של עולה חדש.
יעקב מיכאל בויאר: וישראלים שלמדו בחוץ-לארץ.
יעקב מיכאל בויאר: בישראלים שלמדו בחוץ-לארץ השנה יש לנו 33, שזה כולל גם את הבוגרים של אלקודס.
יעקב מיכאל בויאר: איך הגיעו למספר 130, שמישהו זרק פה בחלל, אני לא יודע, כשמתוכם שיעור העוברים הוא 6%.
יעקב מיכאל בויאר: 6% שעברו מתוך אלה שלמדו בחוץ-לארץ.
טלב אלסאנע: זה שואף לאפס.
יעקב מיכאל בויאר: רבותי, שיהיה ברור דבר אחד, אני מצהיר על זה באופן חד-משמעי, קטגורי: אין מגמה, אין החלטה, אין מדיניות של מאן דהוא בלשכת עורכי-הדין לע כניסה של אנשים ללשכת עורכי-הדין בדרך כזאת או אחרת, ודאי שאין החלטה כזאת לע כניסה - - -
אחמד טיבי: מה זה השיעור של 6%?
אחמד טיבי: בוא נבהיר.
יעקב מיכאל בויאר: ממה זה נובע?
טלב אלסאנע: כמה נבחנים שעברו.
יעקב מיכאל בויאר: מתוך 33.
טלב אלסאנע: אנחנו רוצים ללמוד ולהבין גם את הרקע וגם לקבל נתונים.
טלב אלסאנע: אם אנחנו משווים את אחוז העוברים בירושלים הפעם לעומת השנים - - -
יעקב מיכאל בויאר: אוניברסיטת ירושלים?
טלב אלסאנע: אני מדבר על בוגרים מירושלים אלקודס.
טלב אלסאנע: הלא ישראלים, שאמרת 33.
יעקב מיכאל בויאר: אין לי פילוח של אלקודס לבד.
טלב אלסאנע: התייחסת לישראלים שלמדו בחוץ-לארץ, זה כולל אותם.
טלב אלסאנע: ציינת ששיעור ההצלחה הוא 6%.
טלב אלסאנע: יש לך נתון לגבי השנים הקודמות?
טלב אלסאנע: המטרה שלנו היא להשוות, כדי לעמוד על הקושי של הבחינה הזאת.
טלב אלסאנע: זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
טלב אלסאנע: אם זה כל הזמן 6%, אז אין בעיה.
טלב אלסאנע: אבל אם זה היה 50% וירד ל-6%, יש בעיה.
יעקב מיכאל בויאר: תיכף ננתח.
יעקב מיכאל בויאר: אני אביא דוגמה.
יעקב מיכאל בויאר: בדפים שנתנו ליושב-ראש הישראלים שלמדו בחוץ-לארץ, שיעור העוברים ב-2010 היה 30%.
יעקב מיכאל בויאר: שיעור גבוה ביותר.
יעקב מיכאל בויאר: בשנה קודמת, ב-2009 היה 50% של ישראלים שלמדו בחוץ-לארץ.
אחמד טיבי: כנראה שיש ירידה דרסטית מ-50% ל-6%.
יעקב מיכאל בויאר: נכון.
טלב אלסאנע: אני עובר על הדף שהבאת לנו.
טלב אלסאנע: השיעור לא ירד מ-30%, הפעם זה 6%.
טלב אלסאנע: זה אומר דרשני.
יעקב מיכאל בויאר: תעשה הבחנה בין הדרשני לשאלת הקושי הספציפי בבחינה לבין הדרשני בבעיה היסודית שקיימת כאן, ואליה אני רוצה לגשת.
יעקב מיכאל בויאר: הבעיה הזאת היא קודם כול בעיית שפה, אי-אפשר לברוח מזה, המשפט במדינת ישראל, על אף שהשפה הערבית היא שפה - - -
טלב אלסאנע: השפה הערבית לא השתנתה מ-2010 ל-2011.
יעקב מיכאל בויאר: רמת הלימוד כנראה.
יעקב מיכאל בויאר: רמת הלימוד מתחלקת לשתיים.
יעקב מיכאל בויאר: רמת הלימוד במוסדות שאינם אוניברסיטאות, זה דבר אחד, כנראה שמקלים מדי - אולי, אני לא יודע - בקבלה של תלמידים במקומות האלה.
יעקב מיכאל בויאר: ואם היית שואל את דעתי האישית, את השפה העברית צריך להקפיד וללמוד שם.
יעקב מיכאל בויאר: זאת אומרת, לא צריך לחכות שהם יגיעו לבחינות הלשכה.
יעקב מיכאל בויאר: שם צריך לעשות את הדבר הזה.
יעקב מיכאל בויאר: זו נקודה אחת.
יעקב מיכאל בויאר: ונקודה שנייה, שהיא נקודה מאוד-מאוד מהותית, שהיא קשורה גם לתקופת הסטאז' - רבותי, מי שעושה סטאז' טוב בשפה העברית, ואני מדגיש את זה, מי שעושה סטאז' טוב, ובשפה העברית, חזקה עליו שהוא יוכל להתמודד עם הקושי של השפה העברית, וזה קושי למי שזו לא שפת אם שלו, זו האמת.
טלב אלסאנע: מי שעושה התמחות טובה, הוא מתמצא בצורה טובה בשפה בעל-פה - - -
יעקב מיכאל בויאר: גם בכתב.
טלב אלסאנע: בכתב זה קצת שונה.
יעקב מיכאל בויאר: לא.
טלב אלסאנע: מדוע, למשל, לא נשקלת ולא נבחנת האפשרות שתהיה גם בחינה בשפה הערבית?
עמל מרדכי: לא בחינה, אלא תרגום סימולטני.
יעקב מיכאל בויאר: אי-אפשר, בשום מקצוע לא בוחנים - - -
טלב אלסאנע: קראתי לפני כמה ימים שאלה שנדרשו לערוך בחינה בפרסית יותר מהניגשים לבחינה בפרסית, ובכל זאת קיימו בחינה בשפה הפרסית.
יעקב מיכאל בויאר: אין זה בשום מקצוע.
יעקב מיכאל בויאר: אני מזמין אותך לבדוק, למשל את הנתונים - דודי כל הזמן עוקץ אותנו בנושא שהמדינה תיקח את זה ולא הלשכה וכיוצא בזה.
יעקב מיכאל בויאר: תבדוק אצל רואי החשבון, שם היחס בדיוק הפוך.
יעקב מיכאל בויאר: זאת אומרת, מספר העוברים הוא כמספר הנכשלים אצלנו באחוזים.
יעקב מיכאל בויאר: מספר הנכשלים שם בדיוק הפוך.
יעקב מיכאל בויאר: שם אתה יכול אולי לומר שלמאן דהוא יש מחשבה לעשות סלקציה מכוונת.
עמי בן-דוד: המבחנים שלהם בחלקים.
עמי בן-דוד: חמישה חלקים.
טלב אלסאנע: מה ההסבר שלך לשיעור הנכשלים הגבוה ושיעור המצליחים הנמוך לעומת השנים הקודמות?
יעקב מיכאל בויאר: לדעתי, הקלות בלתי נסבלות אצל אלה שאמורים לקבל את התלמידים למשפטים, והקלות בלתי נסבלות אצל המאמנים, ותקופת אימון קצרה.
יעקב מיכאל בויאר: שלושת המרכיבים האלה ביחד - - -
טלב אלסאנע: מה קשור עניין המאמנים והמתמחים לשיעור השאלות שנפסלו, שמראה על בעיה בבחינה ולא במתמחים עצמם?
יעקב מיכאל בויאר: אני לא רוצה לעסוק בשאלה הספציפית בבחינה הזאת.
יעקב מיכאל בויאר: יש השגות, יש ועדה, יש פרוצדורה.
יעקב מיכאל בויאר: אם היו שאלות שהיו לא טובות, וזה קורה, סך הכול בני אדם ניסחו את הדברים האלה, אז יש ועדת ההשגות, מי שרוצה, יכול ללכת לעתירה מינהלית לבית משפט לעניינים מינהליים, ויש כאלה שהלכו לעתירות שם.
יעקב מיכאל בויאר: יש פרוצדורה חוקית.
יעקב מיכאל בויאר: הלשכה לא יכולה לפתור את זה ביוזמתה ולהגיד: היו שאלות קשות, לכן אני מוותרת על זה, אני עושה את הבחינה מחדש וכיוצא בזה.
טלב אלסאנע: לגבי השאלה שנשאלה כאן, לעניין של השגות שלא קיבלו תשובות.
טלב אלסאנע: מדוע ההשגות נדחו?
יעקב מיכאל בויאר: הדבר הזה עמד במבחן משפטי, לא קיבלנו מראש טענה מהסוג הזה, אבל זה עמד במבחן משפטי ובית המשפט קבע שוועדת ההשגות, שעושה את זה, לא צריכה לתת הנמקות, כי אחרת היא לא תגמור לעולם את העבודה שלה בין שנה לשנה.
יעקב מיכאל בויאר: זה עמד במבחן, עמד במבחן משפטי.
יעקב מיכאל בויאר: רוצים, שיפתחו את זה עוד פעם בהליך המשפטי.
יעקב מיכאל בויאר: לנו אין עמדה נגד כל השגה שהיא השגה של אמת, אבל לנו יש עניין שתהיה רמה יותר גבוהה, שתהיה רמת עורכי-דין טובה.
טלב אלסאנע: אדוני, אף אחד לא מדבר על התפשרות על הרמה.
טלב אלסאנע: יש שאלות פרוצדוראליות בסיסיות.
טלב אלסאנע: מדברים על השגות מבוססות שהוגשו.
טלב אלסאנע: יכול להיות שיתקבלו או שיידחו.
טלב אלסאנע: גם כשדוחים את ההשגות, מדוע לא מודיעים שכדי ללמוד לבחינות הבאות שלשאלה הזאת זו התשובה ואין תשובה אחרת?
טלב אלסאנע: למה לא מחזירים תשובות?
טלב אלסאנע: למה לא עונים על ההשגות?
יעקב מיכאל בויאר: השאלה אם שאלה מסוימת נפסלה או לא נפסלה, הוועדה מקבלת את התשובה, היא מסתכלת על מה שאמרה ועדת ההשגות והיא מפיקה מזה את הלקחים.
טלב אלסאנע: למה לא מעדכנים אותם?
יעקב מיכאל בויאר: בית משפט קבע שאי-אפשר לעשות את זה.
טלב אלסאנע: תעזוב אותנו מבית המשפט.
טלב אלסאנע: למה אתם, בתור מקבלי השגות - - -
יעקב מיכאל בויאר: זה לא אנחנו.
טלב אלסאנע: הוועדה.
יעקב מיכאל בויאר: ועדת ההשגות.
יעקב מיכאל בויאר: אנחנו לא מתערבים.
יעקב מיכאל בויאר: הלשכה לא מתערבת אצלם.
יעקב מיכאל בויאר: אני רוצה שתבינו, זה פועל באופן נפרד.
יעקב מיכאל בויאר: ללשכה כגוף אין שם מעמד.
יעקב מיכאל בויאר: היא לא באה לוועדת ההשגות ואומרת: תקבלו את ההשגה הזאת, אל תקבלו אותה.
טלב אלסאנע: ביקשתם מוועדת ההשגות שייתנו תשובות?
טלב אלסאנע: לגבי דיני מדינת ישראל, הבחינות היו בשפה האנגלית?
לינדה שפיר: בעברית.
ניבין אגבאריה: יש גם באנגלית.
ניבין אגבאריה: יש בקשה מיוחדת לעולים חדשים.
דוד רותם: רבותי, אנחנו עוסקים בבחינה באופן כללי, אנחנו לא עוסקים לא בשפה מיוחדת ולא בסטודנטים מיוחדים.
טלב אלסאנע: יש הבדל לנבחנים עולים חדשים?
דוד רותם: יש לי שאלה אליכם, נציגי לשכת עורכי-הדין, באמת יש פה שיעור גבוה מאוד של נכשלים.
דוד רותם: כולנו יודעים את האמת, הרי תוצאות הבחינה הזאת, לא היום ולא בעבר ולא בעתיד לא אומרות אם אדם יכול להיות עורך-דין טוב או לא, כי עורך-דין טוב זה לא אחד שיודע לענות על בחינות, זה אחד שאו שהוא נולד עם זה או שהוא לא יהיה כזה.
דוד רותם: השאלה שלי, האם במקרה מיוחד כזה, כאשר הגידול הוא ב-21%, האם יש מקום לשקול שציון המעבר הפעם יהיה 56 ולא 65?
דוד רותם: זאת אומרת, כמו שאנחנו רגילים באוניברסיטה, ש-56 זה ציון עובר.
קריאה: לא, 61.
קריאה: תלוי באיזה חוג.
דוד רותם: לא ביקשתי מאף אחד לעזור לי.
יעקב מיכאל בויאר: התשובה כאן מחולקת לשתיים.
יעקב מיכאל בויאר: קודם כול, השיעור הזה לא נכון.
יעקב מיכאל בויאר: כשאדוני לא היה כאן, נתתי בכוונה את הפילוח של אלה שניגשים בפעם הראשונה לעומת אלה שניגשים פעם שנייה ואחר-כך.
יעקב מיכאל בויאר: אצל אלה שניגשו פעם ראשונה היה 78% מעבר.
יעקב מיכאל בויאר: אלה שאחר-כך מגיעים, פעם שנייה ושלישית, ויש כאלה שגם פעם עשירית, בגלל הכישורים המופלגים שלהם, שיעור הנכשלים גובר והולך.
יעקב מיכאל בויאר: זה דבר אחד.
יעקב מיכאל בויאר: דבר שני, זה קבוע בתקנות באיזה אחוז עוברים.
יעקב מיכאל בויאר: אם מחוקק המשנה ידאג להעביר בתקנות שעוברים ב-30%, אולי יהיה לנו מה להגיד שם, אבל אנחנו לא יכולים.
יעקב מיכאל בויאר: לא הלשכה קובעת.
דדי קומם: תקבעו פקטור.
יעקב מיכאל בויאר: לא אנחנו קובעים את זה בכלל.
דדי קומם: מוצא פה פקטור, לא לשנות את התקנות.
דוד רותם: אל תשנה את התקנות.
דוד רותם: תבואו ותאמרו: רבותי - - -
דדי קומם: יש מעקף לכל דבר, אם רוצים.
דוד רותם: יש לי בקשה, כולכם רוצים להיות עורכי-דין, זה בסדר גמור, אתם לא תתנו לאף אחד לדבר.
דוד רותם: כשאני מדבר, אף אחד לא מתערב.
מיכאל בן-ארי: אני גם אקבל בסוף רישיון לעריכת דין?
דוד רותם: לא, זה לא בגלל שאני עורך-דין, זה בגלל שאני יושב-ראש.
דוד רותם: בגלל הנסיבות המיוחדות אפשר לבוא ולומר שבפרק א' במבחן כל תשובה שווה 1.5 נקודה.
יעקב מיכאל בויאר: מכוח מה?
דוד רותם: מכוח זה שיש יותר מדי נכשלים.
יעקב מיכאל בויאר: אדוני לא היה כאן בקטע שאמרנו שאולי יש קלות דעת בקבלה לכל מיני מוסדות.
דוד רותם: בויאר, תעשה לי טובה.
דוד רותם: התקבלתי לפקולטה למשפטים בשנת 1967.
דוד רותם: אתה יודע איך התקבלתי לפקולטה למשפטים?
דוד רותם: היו לי ארבעה קטעים באנגלית, 10 שאלות אמריקניות על כל קטע, וכשידעתי את זה, קיבלו אותי, כי באותה תקופה היה יותר קשה להתקבל ללמוד את השפה, היידיש, מאשר לפקולטה למשפטים.
דוד רותם: זה שיותר קל להתקבל לפקולטה למשפטים, לא אומר שבגלל זה אנשים צריכים להיכשל בבחינה.
יעקב מיכאל בויאר: - - -
טלב אלסאנע: וכמה סטודנטים טובים אחר-כך לא - - -
דוד רותם: רבותי היקרים, זה חלק מהבעיה של לשכת עורכי-הדין.
מיכאל בן-ארי: אתה יכול להסביר את המשפט האחרון שלך?
מיכאל בן-ארי: זה נשמע לא הגיוני לחלוטין מה שאתה אומר.
דוד רותם: האם אדוני למד משפטים?
מיכאל בן-ארי: לא, אדוני.
דוד רותם: אז הוא לא יכול להבין דברים פשוטים...
מיכאל בן-ארי: אבל למדתי דברים אחרים בחיים שלי.
מיכאל בן-ארי: אם אתה מקל את תנאי הסף, זה לא גורם לכך שפחות אנשים יוכלו לעמוד בתנאי הסיום שנשארים אותו דבר?
מיכאל בן-ארי: לא?
דוד רותם: משום שבסופו של דבר - - -
מיכאל בן-ארי: למדתי כמה דברים בחיים שלי.
דוד רותם: אם זה היה תלוי בי, לא צריך בכלל בחינות כניסה לפקולטה למשפטים, כל אחד יכול ללמוד משפטים.
דוד רותם: אחר-כך, במשך ארבע השנים שהוא לומד, או שלוש השנים וחצי שהוא לומד, ואחר כך הוא עושה התמחות, שם הוא לומד את המקצוע.
דוד רותם: הרי משפטים, בניגוד למה שאנשים חושבים, זה מקצוע.
מיכאל בן-ארי: נגיד שאין תנאי סף, גם אז לא יהיה מבחן מעבר בסופו של דבר?
מיכאל בן-ארי: לא יהיה איזה רף שאותו צריך לעבור?
דוד רותם: יהיה רף.
דוד רותם: השאלה רק אם אפשר לשנות את הרף בגלל הרצון להמעיט במספר עורכי-הדין.
דוד רותם: הרי בסופו של דבר יש פה שוק פתוח, והוא המכריע.
דוד רותם: עורכי-דין טובים מצליחים.
דוד רותם: לכן הערתי להם שאם הם חושבים שזה מקצוע מכובד, יש להם טעות טרגית, אבל בזה זה מתחיל.
דוד רותם: גם לא מתפרנסים מ.
יעקב מיכאל בויאר: אני מזמין את אדוני לבדוק את הנתונים של כל השנים.
יעקב מיכאל בויאר: זה לא נכון לומר את זה - - -
דוד רותם: אני מדבר על סך כל הנבחנים.
יעקב מיכאל בויאר: לא נכון.
יעקב מיכאל בויאר: אין ירידה דרסטית.
יעקב מיכאל בויאר: יש ירידה דרסטית בסקטור אחד בלבד.
יעקב מיכאל בויאר: כשאדוני לא היה כאן אמרתי את זה.
יעקב מיכאל בויאר: אם אדוני רואה, יש שם פילוח של ישראלים שלמדו בחוץ-לארץ ועולים חדשים.
יעקב מיכאל בויאר: הישראלים שלמדו בחוץ-לארץ השנה למשל - קודם זרקו מספר של 130 באוניברסיטת אלקודס, שאין לזה שום שייכות - בדף שלנו הוא 33, מתוכם 6 - - -
דוד רותם: זה מספר הנבחנים.
לינדה שפיר: כל הטבלה מבוססת על מספר המבחנים.
דוד רותם: 30% עברו.
טלב אלסאנע: בבחינה האחרונה 2%.
טלב אלסאנע: לאורך כל השנים הקודמות היו לפחות 30%, בשנה האחרונה 6%, שמשמעו שני נבחנים.
דוד רותם: כמה סטודנטים ניגשו לבחינה?
יעקב מיכאל בויאר: פעם ראשונה - - -
דוד רותם: לא פעם ראשונה.
עמי בן-דוד: 2,595.
יעקב מיכאל בויאר: 2,595.
דוד רותם: כמה מתוכם עברו?
רחל אופיר: בפעם הראשונה 78%.
דוד רותם: רבותי, למה אתם מתקנים לי את השאלות?
דוד רותם: אני לא רוצה שתתקנו את השאלות.
דוד רותם: אני שואל שאלות ברורות מאוד.
יעקב מיכאל בויאר: עברו 2,157.
דוד רותם: כמה זה באחוזים?
יעקב מיכאל בויאר: זה מה שהתחלנו להגיד, באחוזים זה 78%.
טלב אלסאנע: הוא מדבר על 2010.
יעקב מיכאל בויאר: אני מדבר על 2011.
לינדה שפיר: אלה נתונים לא סופיים, כי כנראה שזה יהיה יותר גבוה.
דוד רותם: אני לא שואל על אנשים שנבחנו פעם ראשונה, אני שואל בסך הכול מספר הנבחנים בבחינת הלשכה הזאת בפעם הראשונה, שנייה, שלישית, רביעית ושישית.
יעקב מיכאל בויאר: מספר הנבחנים הוא 2.595.
דוד רותם: כמה עברו?
יעקב מיכאל בויאר: יש לנו באחוזים.
דוד רותם: כמה אחוזים עברו?
יעקב מיכאל בויאר: 68%.
מיכאל בן-ארי: זה בערך 2,000.
דוד רותם: בשנה שעברה מה היה אחוז העוברים?
עמל מרדכי: במאי.
דוד רותם: מי שרוצה לעזור לי, אני מוכן כבר ללכת.
דוד רותם: תעשו את הדיון בעצמכם - - -
יעקב מיכאל בויאר: 72%.
יעקב מיכאל בויאר: זאת אומרת יש ירידה של 6%.
מלכי מרידור: 84% עברו.
יעקב מיכאל בויאר: כל מי שלא עבר, בשבילו זה 100%, זה עולם ומלואו, אני לא בא אתו חשבון, אני מבין אותו, לבי אתו, אבל הבעיה היא לא אנחנו.
יעקב מיכאל בויאר: זה מה שאני מנסה לומר.
יעקב מיכאל בויאר: אולי הבעיה היא לא אצלנו.
יעקב מיכאל בויאר: כשאדוני לא היה כאן אמרנו שאנחנו חותמים על ועדת גרסטל עכשיו.
דוד רותם: אני יודע, אתם חותמים על ועדת גרסטל, רק בתנאי אחד, שגם יהיה שם תואר שני ותואר שלישי ותואר רביעי.
דוד רותם: אתם לא רוצים את ועדת גרסטל.
דוד רותם: רבותי היקרים, אני מודיע לכם, הלשכה תתפרק לפני שיהיה דוח גרסטל.
יעקב מיכאל בויאר: אם אדוני יתמנה כמפרק, אז אנחנו נשקול את הדבר.
דוד רותם: אני לא אמונה כמפרק, אני כבר מוניתי כמפרק.
דוד רותם: מונחת הצעת החוק, הפעם אני מניח שחבר הכנסת טיבי לא יסייע בידיכם, לגבי העברת כל נושא הפיקוח על ההתמחות והבחינה, של חברת הכנסת מירי רגב, שיוצאו מלשכת עורכי הדין, יעברו למשרד המשפטים, ולשכת עורכי-הדין שתתעסק בסוציאליות של החברים שלה.
יעקב מיכאל בויאר: למשל, כמו רואי החשבון שהמדינה מטפלת בזה, ושם שיעור העוברים הוא 35%.