GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רעות לונדין: ברגע שהוא הגיש בקשה חדשה, עולות שאלות לגבי פתיחת הליך חדש מול הרשות ואז אנחנו חוזרים אחורה לשאלות של התליית הצו, עיכוב ביצוע, מה הרשות נדרשת לתת לו.
דוד רותם: אנחנו מדברים כאן על מצב שניתן צו הגבלה מינהלי וזה מטעם מסוים.
דוד רותם: המניעה הזאת הוסרה.
דוד רותם: אין עיון מחדש, לא בקשה ולא כלום.
דוד רותם: תבטל את הצו.
דוד רותם: איזה עיון יש כאן?
רעות לונדין: הרשות המינהלית נדרשת לבטל את הצו גם מיוזמתה אם השתנו הנסיבות ואם הוסרה המניעה.
אברהם מיכאלי: אבל איך תדע הרשות המינהלית?
דוד רותם: את יכולה לתת לי הגבלת זמנים?
דוד רותם: אני מוכן להגביל את שיקול הדעת של הרשות המינהלית בזמן.
רעות לונדין: הרשות המינהלית ממילא מחויבת לפי חוק ההנמקות, סדרי מינהל (הנמקות).
דוד רותם: מה כתוב בסדרי מינהל (הנמקות)?
רעות לונדין: שהיא חייבת לתת תשובה תוך 45 ימים.
אברהם מיכאלי: זה על הנייר בלבד.
דוד רותם: זה על הנייר.
רעות לונדין: היא גם נמדדת לפי העקרונות של סבירות ואם ההחלטה לא ניתנת בצורה סבירה?
אברהם מיכאלי: אנחנו מתייחסים להחלטות שניתנו לפני ארבע שנים ולא בוצעו.
נעמה מנחמי: הוועדה כן מעוניינת בתיקון.
אברהם מיכאלי: לא הבנתי מה מפריע להם.
נעמה מנחמי: הם לא רוצים לקבוע את זה במפורש מאחר שהם חושבים שזה קיים ממילא באופן כללי.
רעות לונדין: וגם בגלל שזה מעורר שאלות פרשניות לעומת חוקים אחרים בהם זה לא מופיע.
דוד רותם: זה עורר פרשנויות אחרות, איפה?
דוד רותם: בחוקים האחרים?
רעות לונדין: כן.
דוד רותם: הם לא אצלי.
דוד רותם: יכול להיות שצריך גם לתקן שם.
דוד רותם: אני לא בא לפתור את כל בעיות העולם.
דוד רותם: זה גדול עלי.
דוד רותם: חוץ מזה, רק אתמול עברה בקריאה ראשונה הצעת הקודקס האזרחי.
דוד רותם: אפשר להחיל שם הוראה שהיא תחול על כל החוקים בעניין הזה.
דוד רותם: זה יפתור לכם גם את הבעיה הכללית.
נעמה מנחמי: בבקשה לעיון חוזר, לסעיף (א), יש הערות?
נעמה מנחמי: מבחינת סעיף (ב) יש כאן נוסח שהממשלה הציעה ואני חושבת שכן נכון בגדול לאמץ אותו.
נעמה מנחמי: זה נוסח שדומה מאוד לנוסחים הכלליים ביתר החקיקה ככל שהם קיימים אבל אני כן חושבת שאפשר לשקול – ושוב, כדי לעמוד בבקשת הוועדה שזה יהיה יותר ברמה של חיוב, שזה יהיה ברור יותר – ואני מציעה לומר: ניתן צו הגבלה מינהלי, רשאי הממונה לעיין עיון חוזר בהחלטתו.
נעמה מנחמי: אם השתנו הנסיבות או התגלו עובדות חדשות שבשלן סבר הממונה כי לא מתקיים עוד הטעם בשלו ניתן הצו.
נעמה מנחמי: הייתה הבקשה לבקשת צד או הייתה הבקשה ביוזמת הממונה או לבקשת מי שרואה עצמו נפגע מהצו, ידון בו הממונה בהקדם האפשרי.
אברהם מיכאלי: למה נאמר בשורה הראשונה רשאי?
נעמה מנחמי: אני אומרת שידון הממונה בתוך איקס ימים.
דוד רותם: אם אני עושה נוסח מסורבל כמו שאת אומרת, צודקת הגברת לונדין.
דוד רותם: לא צריך את זה כי בעצם מה את אומרת?
דוד רותם: את חוזרת על הדין הקיים בהצהרות יום העצמאות והיום לא יום העצמאות.
דוד רותם: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.
נעמה מנחמי: אתם רוצים לחשוב על הנוסח ולהציע משהו כפי שהוועדה מעוניינת?
רעות לונדין: כאמור, עמדתנו היא שמלכתחילה הנוסח מיותר.
דוד רותם: צאו מתוך הנחה שהנוסח יופיע.
דוד רותם: אם אתם רוצים לשפץ אותו במשהו, זה בסדר.
דוד רותם: אתם גם יכולים לעשות דבר אחר.
דוד רותם: אני הרי לא מצביע היום על החוק.
דוד רותם: שר המשפטים יכול להסתייג, או שר הרווחה או שר האוצר או כל שר אחר, רק אל תבקשו מהשר לביטחון פנים להסתייג.
דוד רותם: כרגע נשאר (א) ו-(ב).
נעמה מנחמי: בנוסח של הייעוץ המשפטי.
קריאה: אלא אם כן יובא נוסח אחר.
נעמה מנחמי: אלא אם כן יובא נוסח אחר ואז אנחנו נדון.
דוד רותם: אם משרד המשפטים יבוא עם הצעת נוסח אחר, אנחנו נבדוק אותו.
דוד רותם: מעולם לא הגבלנו את משרד המשפטים.
נעמה מנחמי: אתה רוצה לכתוב בסיפא של סעיף (ב) בהקדם האפשרי או משהו?
דוד רותם: יבטל את הצו המינהלי, זה אומר שהוא חייב לעשות את זה מיד.
אברהם מיכאלי: מיידי.
נעמה מנחמי: בקשה לביטול צו הגבלה מינהלי, סעיף 20כג.
דוד רותם: חזרתי לנוסח שביקשתם.
דוד רותם: הסכמתי.
נעמה מנחמי: זה בעצם הנוסח שמשרד המשפטים מבקש לחזור אליו ולנו אין התנגדות.
דוד רותם: אין שום התנגדות.
נעמה מנחמי: אם כן, זה נשאר.
דוד רותם: משרד המשפטים מלמד את בתי המשפט שאפשר לבטל צו התליה במעמד צד אחד, מה שבית המשפט עד היום לא היה עושה בדרך כלל.
דוד רותם: למדו אותו שאפשר.
אברהם מיכאלי: בסעיף קטן (א) יש בעיית ניסוח.
אברהם מיכאלי: רשאי להגיש.
נעמה מנחמי: ובית המשפט מוכרח לדון בעבירה לפי סעיף 22(א)(2).
אברהם מיכאלי: לא צריך מידת הקשר או משהו?
נעמה מנחמי: סעיף.
נעמה מנחמי: קטן (ג).
נעמה מנחמי: בעקבות הדיון הקודם ובעקבות הערתה של טלי.
נעמה מנחמי: בית המשפט רשאי לבטל צו הגבלה מינהלי, לאשרו או לשנות תנאי מתנאיו.
נעמה מנחמי: היא העירה איזושהי הערה לגבי זה שמדובר כאן באיזושהי בדיקה מינהלית.
נעמה מנחמי: אנחנו חשבנו להציע להוסיף: לאחר שהשתכנע כי נסיבות העניין מצדיקות זאת.
נעמה מנחמי: עמדת משרד המשפטים היא להתנגד לתוספת הזאת שהציע הייעוץ המשפטי.
דוד רותם: לתנאי מתנאיו?
נעמה מנחמי: לא, לא לתנאי מתנאיו.
נעמה מנחמי: עד לתנאי מתנאיו, זה נשאר.
נעמה מנחמי: משרד המשפטים מתנגד לאמור: לאחר שהשתכנע כי נסיבות העניין מצדיקות זאת.
נעמה מנחמי: בעיקרון הייעוץ המשפטי לא עומד על זה.
דוד רותם: תמחקי.
דוד רותם: הם מרחיבים את זה עוד יותר.
דוד רותם: אני מכיר את השופטים.
דוד רותם: שירחיבו.
דוד רותם: הוא אפילו לא צריך להשתכנע.
נעמה מנחמי: אני כן חוזרת על העמדה של הייעוץ המשפטי והיא שהנוסח הזה הוא נוסח שדומה, אם לא זהה, לנוסח שיש לגבי מעצרים.
נעמה מנחמי: במעצרים הביקורת היא ביקורת לגופו של עניין.
נעמה מנחמי: אנחנו רואים את הביקורת כאן – ואני אומרת את זה גם לפרוטוקול – כביקורת לגופו של עניין.
נעמה מנחמי: ככל שיש לכם רצון לעשות ביקורת מינהלית בלבד, זה יהיה במסגרת הסדרה של בית משפט שלום לעניינים מינהליים אבל כרגע אין בית משפט שלום לעניינים מינהליים והביקורת היא ביקורת לגופו של עניין.
דוד רותם: מה זה הרעיון הזה בגלל?
אברהם מיכאלי: יש הצעת חוק חדשה.
נעמה מנחמי: נדמה לי שאתה מכיר אותה.
דוד רותם: זה הבג"ץ בבית משפט שלום?
דוד רותם: כשזה יהיה, אנחנו נתקן את החוק.
נעמה מנחמי: בכל מקרה, כרגע, כמו שהייעוץ המשפטי רואה את זה – ולפרוטוקול – אנחנו רואים את הביקורת כביקורת לגופו של עניין על ההחלטה עצמה ולא ביקורת מינהלית.
נעמה מנחמי: חרף העובדה שהורדנו את זה.
דוד רותם: הייעוץ המשפטי לא מצביע ולכן עמדותיו כשהן כתובות בפרוטוקול עשויות להיות הפוך ממה שהוא מתכוון.
דוד רותם: תכף הוועדה תצביע על זה והוועדה תוותר.
נעמה מנחמי: אתה רוצה שיהיה בית משפט לעניינים מינהליים בשלום?
דוד רותם: כשיהיה בית משפט לעניינים מינהליים בבית משפט שלום, נדון בבעיה.
דוד רותם: אני רק מודיע לכם שלדעתי כשאתם מורידים את "כי נסיבות העניין המצדיקות את זה", אתם מרחיבים את הפתח להתערבותו של בית המשפט.
דוד רותם: קחו את האחריות עליכם.
דוד רותם: לקחתם.
אברהם מיכאלי: נדון בזה בחוק האחר בו אנחנו דנים.
נעמה מנחמי: קבילות ראיות במתן החלטה בעניין צו, סעיף 20כה.
קריאה: מה עם סעיף קטן (ב) לפני כן?
אביגיל סון: אני כן יכולה להגיד על זה מילה, אם אפשר.
אביגיל סון: אם אדוני זוכר, בעצם הייתה הסכמה בדיון הקודם שמובן לכולנו שמדובר על עונש שהוא אחד מתוך העונשים ולא משהו אחר שאיננו עונש.
אביגיל סון: אדוני רצה לבחון נוסח שלא יגיד בנוסף על כל עונש אלא כחלק מהעונשים.
אביגיל סון: בדקנו את זה וראינו עשרות רבות של חוקים שמשתמשים בדיוק במטבע לשון זאת כשבכל המקרים מדובר באיזשהו עונש נוסף שהוא ייחודי להקשר ספציפי.
אביגיל סון: מה שכן אפשר להציע בהתאם לאותם נוסחים שבדקנו, והרבה פעמים כתוב שרשאי בית המשפט בנוסף על כל עונש אחר שיטיל עליו.
אביגיל סון: יכול להיות שזה פותר את החשש ומבהיר שמדובר כאן בעונש נוסף על העונשים האחרים.
אברהם מיכאלי: כל עונש אחר?
אברהם מיכאלי: מה הקשר לצו הגבלה?
נעמה מנחמי: בעצם בית המשפט יוכל במסגרת עונש להגדיר שאותו אדם לא יוכל לפתוח או לנהל.
אברהם מיכאלי: זה היה גם קודם.
נעמה מנחמי: קודם זה היה במסגרת הסמכות המינהלית וכאן זאת ממש קביעה שהיא חלק מהעונש, שלא ניתן יהיה גם אם הרשות המינהלית תאפשר.
נעמה מנחמי: קבילות ראיות במתן החלטה בעניין צו.
נעמה מנחמי: מאחר שיש כאן כל כך הרבה מחיקות, אני פשוט אקריא את הנוסח המלא: לצורך החלטה בבקשה בעניין צו לפי סעיפים 20כח(ח) או 20כג ועד להגשת כתב אישום – שזאת הייתה בקשת הוועדה – רשאי השופט להיזקק לראיות אף אם אינן קבילות במשפט.
נעמה מנחמי: בסעיף 20כז אין כבר צורך מאחר שהנושא של החלטה במעמד צד אחד כבר הכנסנו לסעיף 20כג או החזרנו לסעיף 20כג.
נעמה מנחמי: לגבי סעיף 20כט, ערעור על החלטה בעניין צו.
נעמה מנחמי: אני חושבת שהנהלת בתי המשפט מסתייגת מהקביעה שמדובר כאן בהחלטה סופית בערעור תוך 45 ימים ואני חייבת לומר שאני מסכימה עם זה.
נעמה מנחמי: אני רואה קושי בהגדרה.
נעמה מנחמי: הם לא יכלו להגיע.
דוד רותם: אני רוצה לדעת לגבי בסעיף הקודם, החליט בית המשפט להעלות את תוקפו של הצו, יתקיים דיון בתוך שבעה ימים.
דוד רותם: לזה הם לא מתנגדים?
נעמה מנחמי: שם מדובר באמת רק על צו וכאן אתה מכריע בערעור כולו לגבי כל העבירה.
קריאה: זה היה בנוסח הכחול.
נעמה מנחמי: אני חושבת שבאמת לא נכון להגביל את בית המשפט לגבי ערעור בכל העבירה כולה, להבדיל רק מהצו, לעשות את זה בתוך 45 ימים.
נעמה מנחמי: אני מודעת לקושי שעולה שבעצם יכול להיות צו שיפוטי שהוא רק לחצי שנה אבל הוא יהיה בתוקף לזמן רב בגלל העומס.
דוד רותם: הוא לשישה חודשים ואחרי שישה חודשים הוא פוקע.
נעמה מנחמי: כן אבל יכול להיות שידונו בערעור רק אחרי יותר זמן.
נעמה מנחמי: אני מקווה שבמקרים כאלה בתי המשפט ילכו לקולא מבחינת צווי עיכוב ביצוע, אבל אני לא חושבת שנכון להגביל את בתי המשפט לדון בכל הערעור בתוך 45 ימים, בפרט כאשר מיד כשמוגש הערעור, הצד השני צריך לתת תגובה.
נעמה מנחמי: כלומר, אנחנו מדברים כאן על סד זמנים מאוד לחוץ בבית המשפט.
דוד רותם: זאת באמת בעיה.
קריאה: האם הוועדה תתנגד להסיר את זה?
דוד רותם: לא, היא לא תתנגד.
נעמה מנחמי: אז נמחקת הסיפא שבית המשפט ידון ויחליט בבקשה בערעור תוך 45 ימים.
אברהם מיכאלי: אם כן, מתי ידונו בזה, בעוד שנתיים?
נעמה מנחמי: לא שאני חושבת שצריך לדון במשפטים פרק זמן ממושך אחרי שמוגש הערעור, אבל אני חושבת שבסך הכול הכללי יש דברים שהם יותר דחופים ואני מאוד מקווה שבית המשפט יטה לקולא בנושא של צו עיכוב ככל שיש בסיס כלשהו לערעור וזה פשוט בגלל שהוא ידע שאחרת לא יהיה טעם לערעור.
נעמה מנחמי: זה לא מושלם, אבל זה המצב הסביר מבין השניים.
אברהם מיכאלי: שהפרוטוקול יבטא לפחות את העובדה שהוועדה לא נאיבית.
נעמה מנחמי: סעיף קטן (ב).
נעמה מנחמי: הרואה עצמו נפגע מצו הגבלה שיפוטי שניתן לפי סעיף 20כד(ב), רשאי לערער עליו במסגרת הערעור על גזר הדין.
נעמה מנחמי: שוב, הוועדה הביעה את עמדתה ואני חושבת שכרגע אין לנו משהו אחר אלא אם כן בכלל רוצים להוריד את כל האפשרות העונשית של חצי שנה צו שיפוטי במסגרת גזר הדין.
אביגיל סון: אם כך, בכפוף לנוסח של העיון החוזר כל השאר סגור?
נעמה מנחמי: פחות או יותר.
נעמה מנחמי: היה לנו את הנושא של התיקים שביקשנו לחזור אליהם והיה את הנושא של מב"דים, כל הנושא של עמדת השר לביטחון פנים אתו יושב ראש הוועדה יקיים ישיבה.
רינת וייגלר: לעניין של המב"דים יש לנו את משרד המשפטים.
דוד רותם: ראיתי את המייל שהם שלחו אתמול.
נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לסעיף הזה כי ביקשת להתחיל מסימן ה' אבל אם אתם רוצים, לא איכפת לי שנדון במב"דים.
גבי פיסמן: זה נושא שמופיע בסעיף 20ו(ג)(1) וזה נושא עקרוני רוחבי.
נעמה מנחמי: אם תוכלי לטובת אנשים שלא היו בישיבה הקודמת לתת איזשהו רקע.
גבי פיסמן: גם אני לא הייתי בישיבה הקודמת.
גבי פיסמן: בכל אופן, הסעיף עוסק במסירת מידע הנוגע לעבר פלילי.
גבי פיסמן: ההתלבטות שעלתה היא האם יימסר מידע במועד הגשת כתב האישום או החל ממועד הגשת כתב האישום או האם יימסר מידע כללי על תיקים תלויים ועומדים.
דוד רותם: לא הייתה התלבטות.
גבי פיסמן: ההצעה שלנו דיברה על מב"דים במקור ועמדת היושב ראש דיברה על כך שאין מב"דים.
נעמה מנחמי: בכל מקרה, זה לא הופיע כפשוטו בנוסח.
נעמה מנחמי: אני מבינה שזה חלק מהרעיונות והמסקנות של ועדת קנאי, אבל זה לא הופיע בנוסח הכחול.
נעמה מנחמי: כלומר, זה לא ברור.
גבי פיסמן: אני אסביר מה התפיסה של חוק המרשם הפלילי ומה התפיסה שהנחתה את ועדת קנאי וכך מופיע בדוח הוועדה, בהמלצותיה ובאיזשהו טיוטת תזכיר שכבר מוכנה אצלנו.
גבי פיסמן: התפיסה היא שחוק המרשם הפלילי הוא חוק שמסדיר העברת מידע.
גבי פיסמן: שיקול הדעת הוא שיקול דעת ביחס לעבר הפלילי שחייב להיעשות על ידי הגורם המקצועי שמקבל את המידע הפלילי.
גבי פיסמן: בעצם על פי התפיסה של הוועדה זה לא נכון אמיתית ששיקול הדעת הזה ייעשה על ידי המשטרה וזה לא נכון למנוע ממקבל המידע את המידע שנוגע לתיקים תלויים ועומדים.
גבי פיסמן: הרעיון של ועדת קנאי הוא בעצם הסדרה של שיקול הדעת בדרך של קביעת אמות מידה בתוך חוק המרשם הפלילי, שורה של אמות מידה, ששוקל המידע הפלילי יהיה מחויב לשקול את המידע הפלילי בהתאם לאמות המידה.
גבי פיסמן: בנוסף לאותן אמות מידה שייקבעו בחוק יצטרך הגוף מקבל המידע גם לקבוע נהלים פנימיים ושקילת העבר הפלילי.
גבי פיסמן: אמות המידה שקבועות בחוק הן אמות מידה כלליות שמדברות על הזיקה בין המידע הפלילי לעיסוק הרלוונטי.
גבי פיסמן: אלה דברים שהמשטרה לא יכולה לעשות והם באמת חייבים להיעשות על ידי הגוף המקצועי הספציפי שמעסיק את אותו אדם, שאמור להעסיק את אותו אדם.
גבי פיסמן: בנוסף לאמות המידה ייקבעו נהלים.
דוד רותם: איך רושמים מב"ד?
דוד רותם: מתי רושמים מב"ד?
גבי פיסמן: מב"ד נפתח עם מועד תחילת החקירה.
דוד רותם: מה זה תחילת החקירה?
נעמה מנחמי: הגשת תלונה או תחילת חקירה.
דוד רותם: על פי החוק, ברגע שהגשתי תלונה, או שלא הוגשה תלונה.
גבי פיסמן: לאחר שאדם נחקר תחת אזהרה.
דוד רותם: סליחה, זה לא נכון.
דוד רותם: על פי החוק, ברגע שהגיעה למשטרה ידיעה שנעברה עבירה, היא חייבת לפתוח בחקירה.
יצחק אהרונוביץ': היא חייבת לפתוח בחקירה אבל הבן אדם מוגדר כחשוד והתיק מוצמד אליו רק לאחר שהוא נחקר באזהרה.
גבי פיסמן: הרישום יופיע רק לאחר שהוא נחקר באזהרה ומוגדר כחשוד.
דוד רותם: אתם אומרים שזאת פרקטיקה נוהגת.
גבי פיסמן: זה מה שקורה בפועל.
דפנה בינוול: יש גם תיקים סגורים.
דוד רותם: אם יש חקירה סמויה, אין מב"ד?
גבי פיסמן: אין אינטרס והמשטרה לא תחשוף את המידע כל עוד החקירה סמויה.
גבי פיסמן: מכל מקום, הנקודה שרצינו להבהיר, זאת האינפורמציה שהיא חשובה בהקשר הרוחבי ולכן קביעה שהיא בעצם מובילה למסקנות שונות מתפיסת הוועדה, יש לה כאן השלכות שהן בעייתיות מבחינתנו, מבחינת התיקון העתידי של חוק המרשם הפלילי והמלצות ועדת קנאי.
גבי פיסמן: באופן ספציפי, רצינו להבהיר שמידע על מב"דים, גם במקרה הספציפי הזה, עשוי בהחלט להיות רלוונטי.
גבי פיסמן: יכול להיות שנפתח מב"ד זמן מאוד מאוד קצר יחסית ממועד הבקשה.
גבי פיסמן: יכולים להיות מקרים בהם האינפורמציה לגבי מב"דים היא כן חשובה, יכול להיות מקרה שבו הרישומים הפליליים שיש לאותו אדם הם רישומים שהם לא רלוונטיים לעיסוק הספציפי, אבל החקירה לעניין עבירות מין כלשהן החלה חודש-חודשיים לפני הבקשה להעסקה.
גבי פיסמן: יכול להיות שיש לו עשרה רישומים פליליים ובאמת המב"ד היחיד הוא חסר חשיבות אבל כאשר רואים קבוצה מאוד מאוד גדולה של רישומים, כמות גדולה של רישומים, אז כן יכולה להיות לזה השלכה לגבי פוטנציאל או האם נכון או לא נכון להעסיק את אותו אדם בעיסוק הספציפי הזה.
גבי פיסמן: אנחנו חושבים שכן נכון שהמידע יימסר וכי המידע שיימסר יכלול גם תיקים תלויים ועומדים והממונה ישקול את ההעסקה כאשר כל התמונה לנגד עיניו בהתאם לאמות המידה עם מידת זהירות מוגברת לגבי המשמעות של תיקים תלויים ועומדים.
גבי פיסמן: זאת עמדתנו.
דוד רותם: לא שוכנעתי.
גבי פיסמן: ישבה ועדה ציבורית וכתבה דוח על העניין הספציפי הזה.
דוד רותם: ישבה ועדה ציבורית, עם כל הכבוד, אז תעבירו את הסעיף הזה לוועדה הציבורית ושהיא תחליט עליו.
גבי פיסמן: הוועדה הציבורית סיימה את הדיונים.
דוד רותם: שהיא תדון מחדש.
דוד רותם: אותי הוועדה הציבורית לא מחייבת, עם כל הכבוד.
דוד רותם: אצלי יש עדיין את חזקת החפות ולא כאשר המשטרה פותחת תיק אני צריך להעביר את המידע הזה.
דוד רותם: אם זה מידע מבוסס, תגישו כתב אישום.
דוד רותם: אם זה מידע לא מבוסס, תסגרו.
דוד רותם: כמה זמן לוקח עד שסוגרים תיק במשטרת ישראל בממוצע?
גבי פיסמן: קודם כל, אדוני יודע שחקירה יכולה להימשך בהתאם לסוג העבירה.
גבי פיסמן: בדרך כלל עבירות שהן חמורות יותר, עבירות של עוון ופשע, לוקח זמן ארוך יותר להגיש כתב אישום ולבדוק את העובדות.
גבי פיסמן: גם החקירה ארוכה יותר, גם הטיפול בפרקליטות יכול להימשך זמן ארוך יותר, ולכן המידע שהוא רלוונטי יכול בעצם להימנע.
דוד רותם: נכון, או שיימסר מידע לא רלוונטי משום שזה לוקח זמן ולכולם יש זמן, אבל בינתיים נמסר עלי מידע שהוא לא רלוונטי כי אחר כך התיק ייסגר ויתברר שאני צח.
גבי פיסמן: אדוני, גם המידע אודות הרשעות יכול להיות לא רלוונטי.
גבי פיסמן: יכולות להיות הרשעות בתכנון בבנייה שהן לא רלוונטיות.
דוד רותם: לא, זה רלוונטי מאוד כי הורשעתי.
דוד רותם: מישהו קבע שעברתי עבירה.
גבי פיסמן: ולכן אני מצפה מבעל שיקול הדעת שיפעיל את אמות המידה.
דוד רותם: אני לא רוצה שתגידי לו את זה כי זה יוצר רושם שמדובר כאן באדם שהוא עבריין.
דוד רותם: במדינת ישראל העיקרון הזה שבית משפט הוא היחידי שקובע את אשמתו של אדם כבר נעלם מזמן.
דוד רותם: יכולה להיות התקשורת ויכולות להיות הרבה שיטות.
גבי פיסמן: המידע מועבר בתיק תלוי ועומד.
גבי פיסמן: ברור למקבל המידע שהמדובר בתיק תלוי ועומד ולא בהרשעה וברור למקבל המידע שהוא צריך לתת משקל שונה להרשעה ולתיק תלוי ועומד, בוודאי כאשר מדובר ברישום יחיד, בוודאי שמדובר בסוג חקירה שהוא לא רלוונטי לצורך העניין.
גבי פיסמן: לא ברור לי מה ההימנעות ממסירת המידע שעשוי להיות רלוונטי.
דוד רותם: לא ברור לך?
דוד רותם: אני אגיד לך מה ברור לי, ואם זה לא ברור לך, כדאי שתלמדי שוב את החומר.
דוד רותם: אדם הוא חף מפשע עד שבית המשפט מרשיע אותו.
דוד רותם: העובדה שמשטרת ישראל פתחה נגדי עשרים תיקים, לא צריכה להשפיע על אף אחד כי היעילות של כל הגופים שעוסקים בנושא הזה ידועה לכולם.
דוד רותם: לכן אני לא רוצה בכלל שאדם ידע שפתחו נגדי תיק עד שאין בו החלטה, כי באותה מידה שיש סיכוי שיגישו נגדי כתב אישום, יש גם סיכוי שהתיק הזה ייסגר ובעצם למישהו נכנס בראש לגבי כמה תיקים תלויים ועומדים נגד האיש הזה.
גבי פיסמן: אדוני, יכול להיות שאנחנו מדברים על תיק תלוי ועומד בעבירות של רצח או בעבירות מין.
גבי פיסמן: השאלה אם המידע הזה לא יכול להיות רלוונטי.
דוד רותם: אם אלה תיקים של רצח ועבירות מין חמורות, תגישו כתב אישום תוך שבוע ואל תמשכו את זה עשר שנים.
גבי פיסמן: זה לא עובד כך.
דוד רותם: זה לא עובד כך?
דוד רותם: למה זה לא עובד כך?
דוד רותם: כי הפרקליטות עסוקה מדיי.
גבי פיסמן: אגב, קיצור תקופות של משך הטיפול של התביעה וקיצור תקופות החקירה, אלה בוודאי דברים שאנחנו כן פועלים בלי שום קשר.
גבי פיסמן: בנוסף לזה, זה גם אחד הדברים שעלו בשיחה שלכם.
דוד רותם: באיזו שיחה?
גבי פיסמן: בשיחה שלך עם המשנה ליועץ.
דוד רותם: בשיחה שלנו כל מה שהוא ביקש זה שאת תשלחי חומר ושניפגש.
דוד רותם: פרט לזה לא עלה כלום.
גבי פיסמן: אני אבהיר עוד נקודה אחת.
גבי פיסמן: ועדת קנאי החליטה שהמידע לגבי תיקים תלויים ועומדים יוגבל כעבור תקופה מסוימת, כאשר ככל הנראה זה יהיה פרק זמן של שנתיים או שנתיים וחצי, כאשר הנחת המוצא היא שאם בחלוף התקופה הזאת באמת לא הוגש כתב אישום, כנראה שאין דברים בגו ובאמת אין שום סיבה לפגוע בעתידו ובעיסוקו של אותו אדם.
דוד רותם: ואם זה רק אחרי שנה וחצי, יש סיבה?
דוד רותם: הרי מה שיקרה זה שהיום אני רוצה את התפקיד, ויש לי תיקים ששנה וחצי פתוחים, ואז יעבירו את זה.
דוד רותם: בעוד שנה כבר לא יעבירו את זה כי אין בזה כלום, אבל הרי התיק לא ייסגר בעוד שנה כי למה לכם לסגור תיק אחרי שנה?
דוד רותם: אפשר לסגור אותו אחרי ארבע שנים ולכן למה לסגור אותו אחרי שנתיים?
דוד רותם: אם אין כתב אישום, לא יועבר מידע.
דוד רותם: רבותיי, לא יעזור כלום.
דוד רותם: ועדת קנאי, תגישו תזכיר, תעבירו חוק, הכול טוב ויפה אבל אני עדיין מחכה לתיקון של חוק המרשם הפלילי.
דוד רותם: אני עדיין מחכה לו.
נעמה מנחמי: נעבור הלאה בינתיים?
נעמה מנחמי: עוד שני דברים קצרים שנותרו לנו בפרק הרישוי.
גבי פיסמן: סליחה על ההפרעה, אבל אם אני יכולה לבקש אדוני עוד בקשה אחת.
גבי פיסמן: הבנתי שנקבעה לך פגישה.
דוד רותם: כן, ב-10 לחודש.
גבי פיסמן: השאלה אם בפגישה שלכם אפשר גם לדון בנושא הזה.
דוד רותם: אפשר לדון בכל נושא בעולם.
גבי פיסמן: אם אפשר להשאיר את הסעיף הזה פתוח.
דוד רותם: אם הוא ישכנע אותי אחרת, הסעיף הזה ישתנה.
גבי פיסמן: תודה.
נעמה מנחמי: שני דברים אחרונים בפרק הרישוי.
נעמה מנחמי: האחד, בעמוד השלישי, בסעיף 20ג(ב), עשינו שינוי נוסח קטן.
נעמה מנחמי: לבקשה לרישיון למרכז שלא נועד לשמש ככזה מלכתחילה, יוגש לא יאוחר מתחילת הטיפול במטופל החמישי.
נעמה מנחמי: הוגשה בקשה כאמור, יחליט הממונה בבקשה בתוך שישים ימים.
נעמה מנחמי: התיקון הנוסף הוא משהו שדיברנו עליו קודם אבל רק העליתי נוסח ואתם מוזמנים להגיב עליו אם תרצו.
אברהם מיכאלי: מי מנהל את הרישום המדוקדק הזה?
אברהם מיכאלי: שלא נועד לשמש ככזה מלכתחילה.
אברהם מיכאלי: זה לפי שניות או דקות?
נעמה מנחמי: לא, אבל אדם יודע שהוא מנהל כרגע קליניקה ויש לו מספר מטופלים שחלקם מעלים סטיות מיניות והוא מטפל בהם גם בנושאים האלה.
נעמה מנחמי: כאשר מגיע אליו המטופל החמישי, זה לאחר שהוא יודע שברגע יש לו שישה מטופלים הוא נחשב כמרכז ייעודי ולכן הוא צריך רישוי, ולכן הוא יפנה עם קבלת המטופל החמישי לצורך הסדרת הנושא הזה.
נעמה מנחמי: אם יבואו אליו לביקורת ויראו שיש לו שבעה מטופלים, הוא בבעיה.
נעמה מנחמי: כל עוד לא, פרקטית לא באמת יראו מתי ובאיזה יום הוגש המטופל החמישי.
שמואל הירשמן: אני מהאיגוד הפסיכיאטרי לישראל.
שמואל הירשמן: אנחנו מתנגדים באופן מאוד מאוד חריף לכיוון הזה.
דוד רותם: איזה כיוון?
שמואל הירשמן: תכף אני אסביר.
שמואל הירשמן: האיגוד הפסיכיאטרי הוא גוף שממונה על הרישוי של הרופאים הפסיכיאטרים בישראל והוא מקיים בחינות התמחות.
שמואל הירשמן: הוא בעצם דרך המועצה המדעית נותן את האישורים לטיפול וכל הרעיון הזה של רישוי כפול הוא לא סביר ולא הגיוני ואנחנו נתנגד לו בצורה מאוד מאוד חזקה.
שמואל הירשמן: אני אסביר שבנוסף לסכנות שיכולות לעלות מהדברים האלה, אנחנו יודעים שהפנייה של האנשים לטיפול פרטי תיחסם במידה שהם ידעו שיש להם רישומים ויש אנשים שהם עברייני מין שמעוניינים בטיפול וזה לא שכולם לא מעוניינים בטיפול.
שמואל הירשמן: בכלל, אנחנו מאוד מבקשים לחשוב שוב על הנושא הזה שאם כבר יש רישוי כפול, שגוף כמו משרד הרווחה הוא זה שייתן את הרישוי לאנשים שהם רופאים.
שמואל הירשמן: זה לא סביר ולא הגיוני, כל הנושא של רישוי של גופים כאלה ובכלל מי רשאי לטפל, לא יכול להינתן על ידי מי שהוא לא בדיסציפלינה שלנו.
שמואל הירשמן: זאת פשוט הפרה חמורה של כל כללי המשחק.
נעמה מנחמי: אם אפשר לחדד משהו.
נעמה מנחמי: אני חושבת שלפחות חלק מהחשש שלך אפשר להבהיר אותו.
נעמה מנחמי: אין כוונה למיטב הבנתי – ורינת, תקני אותי אם אני טועה – שהוא יצטרך לפנות ולדווח על מי הם המטופלים שלו כדי לקבל רישוי.
נעמה מנחמי: לכן לא תהיה כאן איזו חשיפה מעבר לרישוי הכללי.
שמואל הירשמן: אבל מה הכוונה ברישוי?
שמואל הירשמן: רישוי ובקרה, זה אומר שגוף מקצועי חייב לבקר את זה.
שמואל הירשמן: מי יהיה הגוף המקצועי הזה?
שמואל הירשמן: מה הוא יכיל בתוכו?
שמואל הירשמן: איזה אנשי מקצוע?
שמואל הירשמן: אתם פותחים כאן תיבת פנדורה שאין בה שום הגיון.
שמואל הירשמן: משרד הרווחה עכשיו ישכור פסיכיאטרים שהם יעשו את הבקרה?
שמואל הירשמן: מי הגוף שיבקר?
נעמה מנחמי: זה מחזיר אותנו פחות או יותר לדיון הראשון בחוק ואנחנו נמצאים בערך בדיון ה-21.
נעמה מנחמי: אני אשמח שנתעכב על זה בהפסקה אבל חשוב לנו כן להתקדם היום ולא לחזור אחורה.
שמואל הירשמן: לא הובהר מה זאת אומרת בקרה ומי יעשה את הבקרה הזאת.
דוד רותם: יהיה ממונה, משרד הרווחה ומשרד הבריאות.
דוד רותם: כולם יחד.
שמואל הירשמן: אבל לא בתוך זה.
שמואל הירשמן: הוא לא בתוך המינויים ולא בתוך הבקרות.
שמואל הירשמן: הפניתם את זה למשרד הרווחה.
דוד רותם: משרד הרווחה יעשה את כל הדברים האלה.
שמואל הירשמן: משרד הרווחה יפקח על הרופאים?
שמואל הירשמן: תראו, יש כללי משחק.
דוד רותם: אנחנו לא משחקים ואלה לא כללי משחק.
דוד רותם: אנחנו נמצאים בישיבה ה-20 של החוק הזה ואני שמח שהגעתם היום, אבל אם הייתם רוצים לחלוק על הנושאים העקרוניים האלה, זה היה בישיבה הראשונה.
דוד רותם: עכשיו אני לא אלך אחורה ולא אפתח את הנושאים האלה.
שמואל הירשמן: אנחנו מדברים כרגע על הנושא הספציפי של בקרה, נושאים של אנשים שיש להם מרפאה שמטפלת.
שמואל הירשמן: מדברים על שאלת הרישוי לטיפול ושאלת הרישוי לטיפול זה הנושא שדנים בו כרגע.
שמואל הירשמן: אנחנו לא הולכים אחורה.
שמואל הירשמן: בשאלה הזאת אנחנו מתנגדים בצורה מאוד נמרצת.
שמואל הירשמן: יש כאן חוסר הגיון בסיסי אבל אפשר לסדר אותו.
נעמה מנחמי: מבחינת הרישוי, הרישוי יהיה כל משרד לפי המקצועות הרלוונטיים.
נעמה מנחמי: מבחינת הפיקוח זה אכן יהיה פיקוח של משרד הרווחה.
נעמה מנחמי: נכון?
רינת וייגלר: מי שנותן את ההיתר, זה הממונה במשרד הרווחה.
דוד רותם: היתרים למכונים כאלה יהיו של משרד הרווחה שהוא נותן את ההיתר והוא יתייעץ עם מי שהוא צריך להתייעץ.
נעמה מנחמי: נושא אחרון לפרק הרישוי ושוב, הוא פחות או יותר ניסוחי.
נעמה מנחמי: סעיף קטן (ה) אומר שהשר יפרסם בתר האינטרנט של המשרד רשימה של מרכזים בעלי רישיון הפעלה.
נעמה מנחמי: מקובל עליכם?
נעמה מנחמי: רינת, שאלה לגבי בעלי היתרים.
נעמה מנחמי: זה משהו שנראה לכם נחוץ או די במרכזים?
דוד רותם: מרכזים.
רינת וייגלר: מרכזים, זה מספיק.
דוד רותם: אתם יכולים גם וגם.
נעמה מנחמי: רק מרכזים.
נעמה מנחמי: סיימנו את פרק הרישוי היום עד הפעם הבאה.
דנה קייזר: פרק 20יט, איסור התחזות.
נעמה מנחמי: פרק 20יט, סעיף (א) נשאר כפי שהיה.
נעמה מנחמי: סעיף (ב), לא ההגדרה של הטיפול הייעודי.
נעמה מנחמי: משרד הרווחה מבקש למחוק את כל הסעיף.
נעמה מנחמי: הוראות מעבר.
נעמה מנחמי: הוראות המעבר נמצאות בעמוד האחרון.
דוד רותם: מה קורה עם דור המדבר?
דוד רותם: ראיתם את הנוסח כאן?
דנה קייזר: ראינו ואנחנו מתנגדים לו.
דנה קייזר: לא מתנגדים לו ברמה העקרונית אלא לעניין של עשר השנים ברציפות לפחות.
דוד רותם: אני חייב לעשות הפסקה של עשר דקות.
דוד רותם: הישיבה הופסקה בשעה 11:00 וחודשה בשעה 11:20
דוד רותם: הוראות מעבר.
נעמה מנחמי: רינת, אתם רוצים להציג?
רינת וייגלר: בהוראות המעבר התייחסנו לשני תחומים.
רינת וייגלר: האחד, לאנשים בעלי מקצועות הבסיס בהתייחס לניסיון ולהכשרה, והשני, לאנשים שעוסקים בתחום הזה והם לא בעלי מקצועות הבסיס.
רינת וייגלר: אנשים בעלי מקצועות הבסיס שערב פרסום החוק הם בעלי ידע וניסיון מוכח בחמש שנים מתוך שמונה שקדמו להגשת הבקשה, יוכלו לקבל היתר ואם הם יעברו את ההכשרה שהתנאים שלה ייקבעו בתקנות – ואני חייבת לציין שהיום מתנהלות שתי הכשרות עליהן אנחנו יודעים, כאשר האחת היא בתוכנית של לימודי התעודה בבר-אילן והשנייה היא בבית הספר המרכזי לעובדים סוציאליים.
רינת וייגלר: ההכשרות דומות גם מבחינת התכנים שלהן וגם מבחינת השעות והן יהיו הבסיס לקבוע אחר כך את התנאים בתקנות.
נעמה מנחמי: מבחינת הרציונל, אדם שמטפל היום יעבור את אותה הכשרה או ההכשרה שיש היום היא תנאי פתיחה ואתם תעשו הכשרה מצומצמת יותר לאנשים שכבר מטפלים?
רינת וייגלר: יכול להיות שלאור זאת ייבנו הכשרות שיהיו מותאמות או רק השלמות של הכשרות לאנשים שבעצם עוסקים חמש שנים ולא נכנסים כרגע לתוכנית לעומת אנשים שהם בוסר בתחום הזה ונכנסים לתוכניות חדשות.
רינת וייגלר: יכול להיות שבמהלך הזמן ייבנו מול בית הספר המרכזי, אנחנו בהחלט יכולים לתת בקשות להשלמות של תוכניות.
דוד רותם: אני כבר סטודנט שנה שנייה, קרימינולוג חברתי שיקומי שכרגע הוא לא מקצוע בסיס.
רינת וייגלר: זה בהוראות המעבר.
דוד רותם: מה זה בהוראות המעבר?
דוד רותם: כמה שנים לומדים קרימינולוגיה שיקומית חברתית?
קריאה: תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני עוד שנתיים.
קריאה: שלוש שנים תואר אחד ושנתיים תואר שני.
דוד רותם: אני כבר נמצא בשנתיים האחרונות שלי ועכשיו פתאום אתם אומרים לי שאני לא אוכל לעבוד.
רינת וייגלר: לא, אתה תוכל לעבוד.